הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 24, פרוטוקול מספר 40, 2022-06-28 00:00

יעל רון בן משה: שלום, אני פותחת את הדיון, שהוא דיון חירום – ואני אני לא יכולה להדגיש מספיק את מידת החירום שלו – בנושא העומסים בנמל התעופה בן גוריון: זמני המתנה ארוכים, חווית נוסע.

יעל רון בן משה: נשמע על כל שרשרת הטיפול בנוסע, מהבידוק הביטחוני, מסירת המזוודות – מה שאנחנו קוראים צ'ק אין – הבידוק הידני, ביקורת הגבולות וכלל החוויה בנמל התעופה בן גוריון.

יעל רון בן משה: תודה לחברי הכנסת שמצאו את הזמן גם ביום העמוס הזה להגיע לכאן.

יעל רון בן משה: היה שלב שבו חשבנו שאולי לא יאפשרו לנו לקיים את הדיון הזה בגלל פתיחת המליאה, ואני הודעתי שאקיים את הדיון הזה עם הוועדה או בלי הוועדה, עם שידור לציבור או בלי, עם פרוטוקול או בלי, מכיוון שלא ניתן לדחות או לבטל גם אם המצב הפוליטי לא יציב דיו.

יעל רון בן משה: נעבור לשמוע מיד את חברי הכנסת, חלקם גם צריכים ללכת לדיונים חשובים נוספים.

יעל רון בן משה: אני שמחה שנמצא אתנו מנהל נתב"ג מר שמואל זכאי, הוא גם השתתף בדיון קודם בסוף חודש מאי שעסק גם הוא בנושא הזה, צר לי שאין כאן נציג נוסף של משרד התחבורה.

יעל רון בן משה: הגם שמנהל נתב"ג כפוף למשרד התחבורה, אני חושבת שבדיון חשוב כזה היה נכון שיהיה נציג בכיר למשרד ואולי אף ללשכת השרה.

יעל רון בן משה: חשבתי שתיאמנו עם לשכת השרה שיהיה נציג כזה.

יעל רון בן משה: אני מבינה שנמצאת אתנו בזום היועצת המשפטית, אני לא חושבת שיש כאן נושא פלילי ולכן אני לא יודעת עד כמה היא תוכל לתרום לדיון.

יעל רון בן משה: אני מבקשת שאם יש מישהו ממשרד התחבורה שצופה בנו, שומע, שיגיע לכאן.

יעל רון בן משה: ביקשתי גם מהצוות שלי לוודא שמגיע נציג לדיון חשוב כזה, שמשפיע על עשרות אלפי ישראלים מדי יום.

יעל רון בן משה: ברשותכם, אני מעבירה את רשות הדיבור לחברי הכנסת, ולאחר מכן מר שמואל זכאי.

יעל רון בן משה: בבקשה, מר מיכאל ביטון, יושב-ראש ועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: גברתי יושבת-ראש הוועדה, איך הגענו למצב שיש זעקה של אזרחים שכואב להם משהו, בין אם זה תורים בנתב"ג או תורים באוטובוסים, ולא נמצא נציג המשרד הממשלתי שאמור לתת תשובות?

מיכאל ביטון: הדבר הזה מצטרף לרצף התעלמויות של משרד התחבורה מעבודת ועדות בכנסת, וזה לא בגלל שהוועדה שלך לא חשובה, זה בגלל שמישהו במשרד התחבורה חושב שהאזרחים לא חשובים והם לא באים לפגישה כזאת, לדיון חירום שאת מקיימת, והוא כאב של מאות אלפי ישראלים שחווים עכשיו קשיים בנמל התעופה.

מיכאל ביטון: זאת נקודה אחת.

מיכאל ביטון: אני מברך אותך על הנחישות ועל קיום הדיון בכל תנאי, זה חלק מעבודתנו לא למצמץ.

מיכאל ביטון: גם כשיסבירו שקשה, אי-אפשר, עמוס, התראה קצרה ובחירות, אנחנו ממלאים את שליחותנו עד הדקה האחרונה.

מיכאל ביטון: אני רוצה להגיד משהו עקרוני בנושא הזה.

מיכאל ביטון: היו ימים שהשדה היה שומם, בקורונה, והשיממון הזה פגע במערכות האנושיות של השדה – אנשים פוטרו, אנשים מצאו עבודה חדשה.

מיכאל ביטון: השדה קם לתחייה וזה מחמם האת לב, והציבור הישראלי טס בהמוניו לכל מיני יעדים בעולם ואנחנו מברכים על כך.

מיכאל ביטון: אנחנו פוגשים את הפקקים ואת התורים, וזה דבר כואב ואמיתי ויש לטפל בו מיידית.

מיכאל ביטון: אני חושב שאחד המיקודים של המהלך הממשלתי הוא לסייע לרשות שדות התעופה, לנמל ולמנכ"ל לקלוט עובדים, מכל סוג.

מיכאל ביטון: זה יכול להיות מורי דרך בתיירות שעוד לא הגיעו לעבודה מלאה ויכולים לעבוד חלקית.

מיכאל ביטון: זה בול על האנשים האלה, בגלל שהם דוברי שפות, הם מבינים תיירות, ואפשר לעשות עם משרד התיירות פרויקט להביא 300–400 מורי דרך ולהכניס אותם מיידית.

מיכאל ביטון: יש לו יום פה, יום שם והוא ייתן יומיים-שלושה, אז מקבלים משמרות.

מיכאל ביטון: ההכשרה שלהם לא תהיה מסובכת כי אלה אינטליגנטים שיודעים לעבוד עם קבוצה ולהוביל קבוצה.

מיכאל ביטון: זאת אומרת, במקום לעסוק במי אשם בזה שיש תורים – כשהאשמה האמיתית היא דעיכת ההון האנושי והחייאתו מחדש בנמל – להביא תוכנית עבודה ממשלתית לאיוש וסיוע למנכ"ל ולשדה לקלוט מאות עובדים להסרת חסמים בכל שרשרת הטיסה: בידוק, מזוודות ודברים אחרים.

מיכאל ביטון: אנחנו, ועדת הכלכלה, אמונים על משרד התחבורה אבל יודעים שזעקת אזרחים נשמעת במקום היסודי ביותר, שזו הוועדה לתלונות הציבור.

מיכאל ביטון: זו גם הזדמנות להוקיר כל הדברים שעשית למען הצפון, למען הפריפריה, למען הבריאות.

מיכאל ביטון: נדע לעבוד בשותפות ושמחים שהדיון מתקיים כאן, ובתוך הוועדה ניתן לו גיבוי מלא, ככל שנוכל.

מיכאל ביטון: אני מתנצל, אני הולך לחקיקה בלחץ, בהסכמות קואליציה-אופוזיציה, יום ולילה.

מיכאל ביטון: סליחה שאני הולך מוקדם.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

יעל רון בן משה: תודה רבה לך, יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת ביטון, גם על הדברים החשובים וגם על העבודה החשובה שאתה עושה בוועדת הכלכלה.

יעל רון בן משה: בבקשה, חבר הכנסת אייכלר.

ישראל אייכלר: קודם כול, אני חותם על כל מילה שאמר חבר הכנסת מיכאל ביטון, גם בנושא ההתעלמות – הייתי אומר ההתעללות – ולא רק בנושא המטוסים, אלא גם בנושא האוטובוסים.

ישראל אייכלר: כנראה שהשרה עסוקה באספקת תחבורה ציבורית בשבת אבל בכל ימות השבוע אין לה זמן לעסוק בזה.

ישראל אייכלר: מה שאני כן רואה פה חיוב גדול מאוד זה שאנחנו פוגשים את מנכ"ל נתב"ג שמואל זכאי שהגיע לפה.

ישראל אייכלר: בשבילי זו הוכחה לרצינות הבעיה.

ישראל אייכלר: הייתי מאוד מאוד מיואש כששמעתי אותך בזום בדיון הקודם, כשצפית את זה ואמרת בפירוש: אין לי אנשים.

ישראל אייכלר: אנשים מחכים שעה שלמה – במדינה אפריקנית לא מחכים כל כך הרבה זמן – בשביל להגיע לתור של הבידוק.

ישראל אייכלר: זה ממש בלתי אפשרי.

ישראל אייכלר: אני זוכר את שמואל זכאי כשהייתי חבר ועדת הכלכלה והגענו לסיורים, ואז הוא הראה לנו את היעילות, את המערכות למטה עם המזוודות וכל זה.

ישראל אייכלר: זו הייתה התחדשות מדהימה.

ישראל אייכלר: היית חדש אז?

שמואל זכאי: לא, אני כבר 12 שנה מנהל נתב"ג.

ישראל אייכלר: כמה שנים מאז שהיית בוועדת הכלכלה?

שמואל זכאי: שבע שנים.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, הוא היה בעניינים.

ישראל אייכלר: אם שמואל מרים ידיים ואומר שאין לו אנשים, זה אומר שהמצב חמור ביותר כי אז זה תקתק בצורה לא רגילה, לא הייתה שום בעיה של אנשים.

ישראל אייכלר: אף אחד לא יגיד לי שהמשבר בעולם – וזו התופעה בעולם – דומה למה שקורה פה.

ישראל אייכלר: ראשית, הייתה שביתה בבריסל ביום ראשון שעבר, כאוס נוראי, אבל מיד אנשים לקחו רכבת לאמסטרדם, מרחק של שעה וחצי נסיעה, והיה שדה תעופה אחר.

ישראל אייכלר: היה מלא, אין מה לומר, אבל כל המזוודות הגיעו.

ישראל אייכלר: אומרים לי: אם אתה נוסע תיקח את השטריימל ואת בגד השבת במזוודת היד כי אתה לא בטוח שהמזוודה תגיע ומה תעשה בשבת?

ישראל אייכלר: לאן הגענו?

ישראל אייכלר: ממש מדינת עולם שלישי.

ישראל אייכלר: במדינת ישראל נמל תעופה אחד, 6 מיליון נוסעים – הרי מי שלא נוסע הוא לא אזרח ישראלי – זה לא יאומן.

ישראל אייכלר: אז אני מצפה, כבוד היושבת-ראש, שאם שמואל זכאי נמצא פה, למצוא פתרון.

ישראל אייכלר: לא לחכות שמשרד התחבורה למעלה שם, שעוסקים בפוליטיקה עכשיו, יפתור לנו את הבעיה.

ישראל אייכלר: אלפי אנשים שעומדים בתור זה תסכול איום ונורא.

ישראל אייכלר: אני לא צריך להסביר לאף אחד, כל אחד שנסע או שמע מחברים שנמצאים בימים האלה בנתב"ג, זה עונש, זו פגיעה בזכויות האדם, זכויות הפרט, זו רמיסה של הכבוד האנושי של הורים וילדים שעומדים.

ישראל אייכלר: הילדים משתגעים, שמים אותם על הכתפיים ועל המזוודות – תוהו ובוהו.

ישראל אייכלר: שמואל, עכשיו הזמן שלך.

ישראל אייכלר: אתה לא פקיד של מישהו, אתה ממונה על נמל התעופה היחיד של מדינת ישראל.

ישראל אייכלר: עשית את זה בכבוד 12 שנה, מן הראוי שעכשיו תיקח את העניינים לידיים.

ישראל אייכלר: קח כמה אנשים שאתה צריך, יושב-ראש ועדת הכלכלה, שהוא ממונה עליכם, ייתן לך גיבוי מוחלט.

ישראל אייכלר: חסרים לך 1,000 אנשים?

ישראל אייכלר: תכניס 1,200, יש מספיק כסף במדינה הזאת, בפרט עכשיו, כשיש לנו את קרן העושר.

ישראל אייכלר: אין שום סיבה לפגוע באזרחים, לא באוטובוסים וגם לא בצ'ק אין.

ישראל אייכלר: לא יכול להיות מצב שחברות התעופה יגידו: מה אני יכולה לעשות, יש כמה פקידות שקורסות בעבודה.

ישראל אייכלר: תוסיף אנשים, זאת הבשורה שאנחנו רוצים לשמוע, שאתה יוצא בקול קורא: כל בחור וטוב, כל אישה, כל מי שיש לו זמן לבוא לעבודה.

ישראל אייכלר: אתה חושב שהשכר שמשלמים נמוך מדי?

ישראל אייכלר: אם צריך להעלות שכר – שכר, אבל אני לא מאמין, אני מאמין שיש מספיק אנשים שבשכר הזה מוכנים לבוא ולעבוד את העבודה הזאת.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

יעל רון בן משה: תודה רבה, הרב אייכלר.

יעל רון בן משה: בבקשה, חבר הכנסת פרופ' אלון טל.

אלון טל: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

אלון טל: כל הכבוד על הדיון, שהוא דיון ממש חשוב.

אלון טל: קודם כול, גילוי נאות, משהו שלא גיליתי לך: לא מזמן היה אירוע מאוד מרשים של המפלגה שלנו בגני התערוכה, ורצתי כדי לטוס לארצות הברית ולתת הרצאה בבוקר.

אלון טל: נתקעתי בתור מאוד מאוד ארוך, ועד שהגעתי לכרטיס היו רק 50 דקות ולא נתנו לי לעלות למטוס והייתי צריך לטוס למחרת.

אלון טל: כלומר על בשרי הרגשתי את התופעה שאנחנו דנים בה היום.

אלון טל: למזלי, אני גר קרוב לשדה התעופה, אני בא ממודיעין.

אלון טל: תארי לעצמך שזה היה קורה לך, עם הנסיבות הגיאוגרפיות שלך.

אלון טל: אני חושב שחשוב שאנחנו מתייחסים לדיון הזה כדיון חירום, אבל אני מקווה שבעקבות זה נבין שאנחנו רואים סימפטום והתופעה לא הולכת להשתפר בלי תכנון לטווח ארוך.

אלון טל: הרי אוכלוסיית ישראל גדלה בקצב של 2% בשנה; לא זו בלבד שצריך לגדול ב-2% אלא אנחנו רואים את הלחץ.

אלון טל: קודם כול, הייתה כתבה בטלוויזיה על המחירים בבתי המלון בארץ בגלל הביקושים, וזה מטורף – 2,000 שקל ללילה.

אלון טל: אנשים יטוסו לחו"ל מכורח כלכלי.

אלון טל: נוסיף לזה את הצפיפות באתרי הנופש של עצמנו.

אלון טל: קיימתי דיון בוועדה אחרת על המצב באתרי טבע, בשמורות טבע, כאשר באה משפחה לצאת מהעיר הסואנת ונכנסים אילו לדיזינגוף סנטר בעין גדי, ולכן אנשים מחפשים את השטח הפתוח, את המרחב, בחוץ לארץ.

אלון טל: לכן הביקושים אליך, אדוני, רק ילכו ויגדלו.

אלון טל: אני חושב שלצד כל החלטה לגבי צעדים מידיים צריך לקרוא למשרד התחבורה צריך לתכנן לטווח ארוך.

אלון טל: הדברים האלה הם לא מדע טילים, אנחנו יכולים לראות את הביקושים עולים, אתה יודע איך להיערך לזה, תתחילו לתכנן את שדה התעופה השני ובואו נתמודד עם זה.

אלון טל: מדינת ישראל יודעת לתכנן, אבל צריך מנהיגות.

אלון טל: תודה רבה.

יעל רון בן משה: תודה לך.

יעל רון בן משה: בבקשה, חברת הכנסת מזרסקי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: צהריים טובים לכל הנוכחים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לפני כחודשיים ביקרתי, יחד עם ועדת החוקה, אצלכם בנתב"ג.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אתם עושים עבודה מרשימה, אבל אנחנו שומעים את זעקת האזרח, שהתורים הם בלתי נסבלים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אחת שהעליתם אז בפנינו היא שיש בעיה עם כוח אדם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אתם לא מצליחים להתאושש אחרי תקופת הקורונה, שנאלצתם לפטר הרבה אנשים, ולגייס עכשיו כוח אדם חדש בתנאים שיש לכם להציע לעובדים זה מאוד קשה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יושב-ראש ועדת הכלכלה מיכאל ביטון הציע לגייס את מורי הדרך.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יכול להיות שתיאורטית זה מתאים אבל זה לא ייצא לפועל כי זה סוג אוכלוסייה שלא מתאים להם לעמוד בבידוק של האזרחים בשדה התעופה, והתורים הם דווקא בבידוק הראשוני, הבידוק הביטחוני ומסירת המטען.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו מקווים שהגעת לכאן עם פתרונות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אם אתה צריך עזרה שלנו, כבית המחוקקים – למרות שאנחנו הולכים לבחירות, אבל אני מקווה שנחזור, ויהיו כאן נבחרי ציבור, אם לא אנחנו, אז מישהו אחר – אם אתה צריך שנשנה חקיקה או נדחוף נושאים מסוימים דרך משרדי הממשלה, אנחנו כאן כדי להקשיב ולטפל בדברים האלה.

יעל רון בן משה: תודה רבה.

יעל רון בן משה: שמואל, מכיוון שכבר דיון בנושא הזה, אשמח שתתייחס לשינוי שהיה מ-29 במאי לגבי נתוני ההמתנה בתחנות השונות ולשורש הבעיה: למה קורה, מה צריך לעשות כדי לשפר את זה וגם, בבקשה, משהו צופה פני עתיד.

יעל רון בן משה: אנחנו לפני הפיק הגדול של יולי-אוגוסט והחגים, שנדע מה צפוי לנו ודרכים להתמודדות.

יעל רון בן משה: בבקשה.

שמואל זכאי: קודם כול, אני רוצה להודות לכם, ולהודות לך באופן אישי, על קיום הדיון.

שמואל זכאי: זה לא דבר טבעי שפרלמנט מקיים דיון על עומסים בנמל התעופה.

שמואל זכאי: זה מראה על האכפתיות של נבחרי הציבור מהאזרחים, מהדברים הכי קטנים של האזרחים.

שמואל זכאי: אני רוצה לפתוח בהתנצלות: זאת לא רמת השירות שידענו לתת לציבור עד 2019, זו גם לא רמת השירות שאנחנו רוצים לתת לציבור.

שמואל זכאי: אני מצטרף גם לדבריך, שלמרות שהבעיה היא בעיה גלובלית, כולנו רואים מה קורה בנמלי התעופה בעולם, אנחנו מדינה ייחודית.

שמואל זכאי: יש לנו נמל תעופה בין-לאומי אחד, זה שער הכניסה והיציאה הראשי למדינת ישראל, ובעוד שהאזרחים באירופה יכולים לקחת רכבת או רכב ולעבור ממדינה למדינה, אזרחי מדינת ישראל, הדרך היחידה שלהם להיכנס ולצאת מישראל היא להשתמש בדרך האוויר ובנמל התעופה בן גוריון.

שמואל זכאי: לכן אני לא מאמין שמתקיימים דיונים כאלה בפרלמנטים אחרים בעולם, וראוי שיתקיים דיון כזה בפרלמנט הישראלי כי מדינת ישראל שונה.

שמואל זכאי: יש לי חמישה ילדים, שלושה ילדים קטנים, אני יוצא לנופש באוגוסט לאילת כי בחינוך שאנחנו נותנים לילדים שלנו לפחות בשנה עושים נופש בארץ ולא נוסעים רק לחו"ל.

שמואל זכאי: זה חינוך להכרת הארץ ולהרבה דברים אחרים.

שמואל זכאי: אבל אני רוצה להגיד לכם שאפילו למשפחה כמו שלנו, שגם אני וגם רעייתי עובדים, 16,000 מיום שלישי עד יום שבת באילת מעורר מחשבות האם לא לקחת טיסה לקפריסין ולהיות שם שבוע בחצי מחיר, ומכאן אני רוצה להתחיל.

שמואל זכאי: יכולתי לא להגיע לדיון הזה ושלא תהיה בעיה בכלל, וזה מה שעושים בכל העולם.

שמואל זכאי: מה עושים בכל העולם?

שמואל זכאי: מבטלים טיסות.

שמואל זכאי: השנה צפויים להיות 18 מיליון נוסעים בנתב"ג.

שמואל זכאי: אני מאשר את לוח הטיסות, אם הייתי מאשר רק 13 מיליון נוסעים כנראה שלא הייתי כאן.

שמואל זכאי: אבל מה שזה היה גורם זה לעלייה ביוקר המחייה.

שמואל זכאי: אם בשנת 2019 800 דולר היה הממוצע של כרטיס לניו יורק, היום הוא עומד על 1,800 דולר, ואם היינו מצמצמים את לוח הטיסות זה היה עולה 2,500 דולר.

שמואל זכאי: תעופה זה קודם כול בני אדם.

שמואל זכאי: כשרואים את המשפחות עם הילדים הקטנים, עם הטרולי הקטן, גם משפחות גם של חרדים שטסים אחרי הלימודים בישיבה בחזרה למשפחות שלהם, עם חמישה ושישה ילדים, ואתה חושב על המחירים האלה ואתה רואה את העיניים של הילדים בוהקות כי כולנו יודעים מה עושה ההבטחה של ההורים לילדים לטוס לחו"ל, אז אני, כאדם, לא יכול לעמוד בזה.

שמואל זכאי: אני מעדיף שלא יהיו תורים, אבל בבחירה בין התורים לבין העלייה ביוקר המחייה, אחרי שהצגתי לשרת התחבורה את האלטרנטיבות היא קיבלה את ההחלטה שאנחנו לא נבטל טיסות כדי לא לייקר את מחירי כרטיסי הטיסה.

שמואל זכאי: מה עושים?

שמואל זכאי: עומדים לפנינו יולי-אוגוסט.

שמואל זכאי: ישראל היא מדינת תיירות עונתית, הילדים יוצאים לחופש.

שמואל זכאי: לצערי הרב, יצאו קצת יותר מוקדם מהמתוכנן, יש לי שלושה ילדים קטנים בבית שהיו צריכים להיות עכשיו בבית הספר, ואת יודעת איזו עוגמת נפש זו שאי-אפשר להיפרד מהמחנכת והמחנך, אבל נשים את זה בצד.

שמואל זכאי: אי-אפשר להחזיק את הילדים בבית חודשיים, צריך לצאת לחופש, ועכשיו אנחנו מגיעים לשיא העונה.

שמואל זכאי: כוח אדם: לקחנו 400 עובדים של רשות שדות התעופה שלא עובדים במקצועות הביטחון – מהנדסים, אקדמאים - - -

יעל רון בן משה: שעובדים בתפקידים אחרים, שנבחרו לתפקידים אחרים.

שמואל זכאי: יש פה נוהג להשמיץ כל הזמן נציגויות עובדים, אבל זו בדיוק גדולה של נציגות עובדים, שמבינה שעכשיו לא רק צריך לתת שירות לאזרח, עכשיו צריך לשמור על הבית, והבית זה נמל התעופה.

שמואל זכאי: כל נציגויות העובדים התגייסו וגם משרד האוצר התגייס לטובת העניין הזה והעובדים האלה מקבלים פיצוי.

שמואל זכאי: הם יעבדו כשש משמרות בחודש, שתי משמרות בשבוע.

שמואל זכאי: צריך להבין שאלה עובדי יום; אימהות עובדות שצריכות לעזוב את הילדים שלהן, אבות שרגילים לעבוד ביום, הם יבואו ב-02:00 לפנות בוקר לעשות משמרות לילה, ונוסיף למצבה של כ-1,000 עובדים שחסרים לנו 400 עובדים שיעברו כבר הסבה מקצועית ויבואו לתגבר, בעיקר במקצועות הביטחון.

יעל רון בן משה: זאת אומרת, 400 עובדי רשות שדות התעופה שעובדים ב-back office בתפקידים אדמיניסטרטיביים, מקצועיים, הנדסיים, כלכליים אחרים ייתנו שתי משמרות בשבוע, כנראה בבידוק הביטחוני.

שמואל זכאי: בטוח בבידוק הביטחוני, לפחות שתי משמרות בשבוע.

שמואל זכאי: המינימום יהיה שמונה משמרות בחודש, שתי משמרות בשבוע.

יעל רון בן משה: אבל אני רוצה שנלך צעד אחורה, משהו על מצבת העובדים – אלה נתונים שסיפקת בדיון הקודם.

יעל רון בן משה: כמה עובדים היו ב-2019 אל מול תנועת הנוסעים וכמה היום?

שמואל זכאי: התעופה עלתה מינואר ב-300%.

שמואל זכאי: סיימנו את שנת 2021 עם 6 מיליון נוסעים.

שמואל זכאי: בחודש ינואר היו בנתב"ג 400,000 נוסעים, עד סוף יוני יהיו 1.7 מיליון.

שמואל זכאי: זאת אומרת, זו עלייה של פי שלושה או פי ארבעה, אבל כשאנחנו מסתכלים על מצבת העובדים, אני פחות 40% עובדים.

שמואל זכאי: זאת אומרת, אני 300% יותר טיסות ונוסעים ואני 40% פחות עובדים.

שמואל זכאי: אפילו אני, שאני קוסם ידוע, היכולת שלי מוגבלת, כי כל נוסע צריך לעבור בידוק ביטחוני.

שמואל זכאי: מדובר פה באיום אסטרטגי, אנחנו לא יכולים להמר על חיים של 300 אנשים שטסים.

שמואל זכאי: כל נוסע באופן אישי נמצא בשיח ורבלי מול בודק ביטחוני, כל מזוודה נבדקת בידוק טכנולוגי מלא ואין שום דבר בעולם שנרד מזה, מדובר פה בביטחון של אנשים שנמצאים על מטוס.

שמואל זכאי: כשיולי-אוגוסט וחגי תשרי עומדים בפתח, סיסמאות לא יעזרו, אנחנו צריכים לעשות צעדים פרקטיים.

שמואל זכאי: הצעד הפרקטי הראשון שתלוי בנו זה לקחת 400 עובדים מהמשרדים, להעביר אותם לעובדי שטח.

שמואל זכאי: זה הדבר הראשון והמיידי, שתלוי בנו ולא תלוי בגורמים אחרים – עשינו אותו.

שמואל זכאי: הדבר השני הוא שותפי הפעילות שלי.

שמואל זכאי: נמצאות כאן חברות שירותי הקרקע, שהן נותנות את המענה, הן עושות רישום לטיסה.

שמואל זכאי: הגדלתי להם את מאתרי הגיוס, נתתי להם אישורים שלא נתתי בשנים אחרות, למשל, לגייס בני נוער.

שמואל זכאי: היום לבני הנוער יש גישה טכנולוגית יוצאת מן הכלל.

שמואל זכאי: אנחנו רואים שבני הנוער האלה, שנכנסו כבר לעבוד ברישום לטיסה, יודעים להיכנס למחשב, יודעים לעשות רישום לטיסה.

שמואל זכאי: אז אנחנו מגדילים את מאתרי גיוס באמצעות עובדים שהעברנו מעבודת משרד לעבודת שטח, ובחברות שירותי הקרקע – הגדלת מאתר הגיוס באמצעות הרשאות לגייס עובדים אחרים.

שמואל זכאי: אנחנו גם בשיח עם החברה החרדית; אני חושב שלמרות שכולם אומרים שהחרדים לא רוצים לעבוד, החרדים כן רוצים לעבוד.

שמואל זכאי: יש לידנו הרבה יישובים – אלעד ויישובים אחרים – ואנחנו כבר בשיח.

שמואל זכאי: אני גם בקשר עם חיים ביבס, ראש עיריית מודיעין, לאתר כל מי שיכול לעבוד להביא אותו לעבודה ולהכשיר אותו באופן מהיר.

שמואל זכאי: אבל יש מקצועות שקשה מאוד להכשיר באופן מהיר.

שמואל זכאי: למשל, זיכוי התראות במזוודות, זה שלושה חודשים להכשיר, זה יהיה כבר אחרי חגי תשרי וזה מאוחר מדי.

שמואל זכאי: להביא יותר עובדים – צריך לפתור את הבעיה לטווח ארוך.

שמואל זכאי: 400 העובדים האלה יצרכו לחזור לעבוד במשרדים מתישהו וצריך פתרונות לטווח ארוך.

שמואל זכאי: פנינו למשרד האוצר בכמה בקשות.

שמואל זכאי: 90% מעובדי הביטחון שלי הם סטודנטים, הם באים לעבוד בנתב"ג בשביל להשתכר, לסיים את התואר הראשון והתואר השני שלהם וללכת לקריירה האמיתית שלהם בחיים, שאותה הם לומדים בלימודים האקדמאים.

שמואל זכאי: יש פרויקט ממדים ללימודים של צה"ל, אבל נשים, לצערנו הרב, רובן לא חיילות קרביות ולכן הן לא נהנות ממדים ללימודים.

שמואל זכאי: פנינו בבקשה למשרד האוצר כדי להגדיל את היציבות התעסוקתית.

ענבר בזק: איך קשור אליכם ממדים ללימודים?

שמואל זכאי: למשל, המאבטחים שלי היו חיילים קרביים ואז הם זוכים ממדים ללימודים.

ענבר בזק: אבל זו עבודה, לא לימודים.

שמואל זכאי: הם הולכים ללימודים אוניברסיטאיים, נהנים מהחוק של ממדים ללימודים ואז באים לעבוד.

שמואל זכאי: 90% מהעובדים שלי הם סטודנטים.

ענבר בזק: ואתם לא מוכרים כעבודה מועדפת.

שמואל זכאי: לא מוכרים כעבודה מועדפת.

שמואל זכאי: עבודה מועדפת, אני לא צריך להגיד לכם, זו סוגיה פוליטית.

שמואל זכאי: כל שר רוצה, ובצדק מבחינתו, שהמשרד שלו יהיה עבודה מועדפת.

שמואל זכאי: פנינו לממונה על השכר במשרד האוצר בעניין הזה, לאור מצב החירום – זה לא בא מתקציב המדינה, זה בא מתקציב רשות שדות התעופה – לאשר השתתפות בשכר לימוד לעובדי הביטחון.

שמואל זכאי: זה יגדיל את היציבות התעסוקתית, כי כולם ירצו להישאר לעבוד עד שיסיימו את התואר הראשון שלהם וזה יהיה גם מוקד משיכה לבוא לעבוד.

שמואל זכאי: השבוע אנחנו גם יוצאים בקמפיין שקורא לבוא לעבוד.

שמואל זכאי: לא רוצה למתוח ביקורת על מה שהיה בעבר, אבל מי שציפה שבמשך שנתיים נמל תעופה ייסגר וייפתר חמש או שש פעמים בתקופת הקורונה ו-2,000 עובדים יצאו לחל"ת במודל שנותנים את החל"ת לעובד ולא למעסיק, וכשנחליט לפתוח העובדים יחכו לנו שנתיים, הוא פשוט לא חי את המציאות הישראלית.

שמואל זכאי: יש לי גם ילדים גדולים, ילד בן 25 וילדה בת 22, גם הם נהנו מהחל"תים האלה, וראיתי מה זה עושה להם.

שמואל זכאי: כולנו צריכים להבין שמשהו עבר על משק התעסוקה בישראל, זה משהו שקשור למדעי ההתנהגות.

שמואל זכאי: אנשים למדו שאפשר להסתדר עם פחות כסף ויש יום חופשי, אפשר לקחת את הילדים אחרי הצהריים לכל מיני מקומות, וזה שינה את הלך המחשבה של האנשים.

שמואל זכאי: זה לא שאחרי שנתיים חזרנו בחזרה, פתחנו הכול וכולם מחכים לנו בפתח.

שמואל זכאי: לא, משהו עבר על אנשים שבמשך שנתיים קיבלו חל"ת וישבו בבית, ואת הדבר הפסיכולוגי העמוק הזה כולנו צריכים להבין.

שמואל זכאי: צריך לעשות ריסטרט למהלך הזה.

ישראל אייכלר: אבל אני לא רואה שהנוסעים התרגלו לשבת בבית.

שמואל זכאי: הנוסעים לא אשמים בשום דבר, הנוסעים צודקים.

שמואל זכאי: הם רוצים להגיע ולטוס.

שמואל זכאי: העוצמה של המשבר בנתב"ג מקבלת שיקוף תקשורתי, ואז אנשים מגיעים חמש-שש-שבע שעות לפני הטיסה.

שמואל זכאי: אתמול פגשתי משפחה שהגיעה מנהרייה ואכלה את ארוחת הבוקר שלה על הרצפה.

שמואל זכאי: היא עברה את הבידוק הביטחוני, מגיעים שבע שעות לפני הטיסה, דלפק הרישום לטיסה נפתח שלוש שעות לפני.

שמואל זכאי: ב-2019, כשהיינו פותחים דלפקי רישום, בפתיחה היו 20 נוסעים על הדלפקים; היום מחכים כבר 200 נוסעים על הדלפקים בפתיחה.

שמואל זכאי: אין שום סיכוי לשלוש דיילת שצריכות להתמודד עם 200 נוסעים לחוצים, עם משפחות וילדים.

שמואל זכאי: עשינו כמה צעדים בשביל לשפר את זה.

שמואל זכאי: דבר ראשון: מהשבוע שעבר הגענו לסיכום עם חברות התעופה הישראליות שנוסעים שטסים בחברת תעופה ישראלית ועוברים את הבידוק הביטחוני, לא כל המשפחה צריכה לעמוד בתור לרישום לטיסה.

שמואל זכאי: מספיק שאם המשפחה או אב המשפחה ממתינים ברישום לטיסה עם כל הדרכונים, שאר המשפחה יכולה לשבת בצד.

שמואל זכאי: ארגנו גם משחקייה לילדים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: איך הנוסעים יודעים שזו האפשרות?

שמואל זכאי: כבר יומיים, מ-01:00 לפנות בוקר בשדה מלווה.

שמואל זכאי: אנחנו לא מספיק טובים בהסברה לנוסעים.

שמואל זכאי: קודם כול, כולנו טסים, אף אחד לא אוהב להיפרד מהילדים שלו, הילדים רוצים להיות ליד האימהות והאבות שלהם.

שמואל זכאי: זה לא כל כך פשוט להשאיר את האבא או את האמא לבד וללכת.

שמואל זכאי: אנחנו נותנים קדימות למשפחות בתורים.

שמואל זכאי: אנחנו מוציאים מהתורים משפחות עם ילדים, מוציאים אנשים מבוגרים, כמובן נעזרים עם תעודת נעזר, כמובן יש אוכלוסייה של פטור מתור – זה חוק במדינת ישראל.

שמואל זכאי: אבל לפעמים אנחנו גם מפספסים; השבוע פספסתי אישה בהיריון ואמרתי לה: אני מתנצל, לא ראיתי אותך.

שמואל זכאי: היא הגיעה כמעט עד קצה התור.

שמואל זכאי: כולם עומדים בתורים, אבל חבר וחברה בני 22–23 יכולים לעמוד בתור, זה סביר.

שמואל זכאי: משפחה עם ילדים או נוסעים מבוגרים, כשאתה מוציא אותם מהתור זה גם מקל על הלחץ.

שמואל זכאי: אנחנו, 400 העובדים שבאים לתגבר, אנחנו אנשים קצת בוגרים יותר, הגישה שלנו לאנשים היא קצת אחרת, אנחנו מתייחסים ביותר סבלנות, מבינים את המצוקות.

שמואל זכאי: אני חייב לשבח את הציבור; אנחנו מרגישים שהציבור מגיע הרבה יותר רגוע.

שמואל זכאי: אני קורא מכאן לציבור לא להגיע שבע ושמונה שעות לפני ההמראה.

שמואל זכאי: זה לא מקל על העומסיםף זה רק מכביד על העומסים.

יואב בן צור: אל תפתח בידוק לאלה שמגיעים שבע-שמונה קודם.

יואב בן צור: תגיד להם שזה סמוך לטיסה.

שמואל זכאי: אבל הוא כבר הגיע לשדה.

ענבר בזק: אין מקומות ישיבה בכלל, יש ממש מעט.

שמואל זכאי: זו הערה נכונה.

שמואל זכאי: הוספנו מקומות ישיבה עכשיו, אבל אם כולם יגיעו שבע ושמונה שעות לפני אף פעם המקום לא יספיק.

שמואל זכאי: זה קצת הפוך למה שמשדרים, אבל אני מנסה להסביר את זה מבחינה מקצועית: כדי להקל על העומסים, עדיף שהנוסעים יגיעו בין שלוש לארבע שעות לפני ההמראה ולא בין שבע לשמונה שעות.

יעל רון בן משה: אני חושבת שזו קריאה מאוד חשובה לציבור.

יעל רון בן משה: נדבר, אדוני, על מה עוד צריך לשפר בנמל התעופה, בשירות, איפה אנחנו יכולים לסייע למאמץ, אבל ככל שאפשר, לשדר את זה הלאה – הדלפקים של צ'ק אין לא נפתחים למעלה משלוש שעות לפני הטיסה.

יעל רון בן משה: אם מישהו חושב שהוא יקדים בגלל חנייה, שאטל, בידוק ביטחוני – שיקדים בחצי שעה-שעה.

יעל רון בן משה: חמש-שש-שבע שעות לפני יוצר עומסים על עומסים קיימים.

יעל רון בן משה: תחשבו רק איך נראים השירותים הציבוריים בנמל התעופה בן גוריון כשאנשים מגיעים שבע שעות לפני הטיסה ולא שלוש שעות לפני הטיסה.

יעל רון בן משה: אין מספיק שירותים, אין מספיק מנקים.

יעל רון בן משה: ביולי-אוגוסט, גם אם כל עובדי רשות שדות התעופה יעברו לעבוד בבידוק הביטחוני, הם יצטרכו לנקות שירותים ציבוריים, לא יהיה מי שידאג לתשתיות האלה.

יעל רון בן משה: לכן הקריאה היא לא להגיע חמש שעות לפני טיסה, זה רק מגביר את הכאוס.

יעל רון בן משה: זה כקריאה ראשונה, עוד מעט נראה מה הדברים.

יעל רון בן משה: אני חלילה לא רוצה לחנך אף אחד, אני מציעה לאזרחים הישראלים לא להגביר את הכאוס.

יעל רון בן משה: נמתין בסבלנות לסיום הדיון לראות מה הצעדים הפרקטיים שאנחנו לוקחים על עצמנו.

יעל רון בן משה: בבקשה, אדוני.

עמית חורש: אני מייצג את עמותת תעופה נבונה, שעוזרת לצרכנים לקבל את הדברים שהם זכאים להם, כמו פיצויים.

עמית חורש: אנחנו מקבלים עשרות, אם לא מאות, פניות מצרכנים.

עמית חורש: סוכנויות הנסיעות אומרים להגיע יותר זמן לפני הטיסה בגלל הבעיה של over booking.

עמית חורש: בהרבה מקרים מגיעים צרכנים בזמן סביר, יש עומסים מטורפים, עולים כל שאר האנשים וכשהם מגיעים אומרים להם כל מיני תירוצים.

עמית חורש: לפעמים אומרים להם over booking ולפעמים ממציאים תירוצים אחרים, ואז הם לא יכולים לעלות לטיסה, ולפעמים אלה משפחות עם ילדים.

עמית חורש: לכן להגיד להם להגיע בדיוק בזמן, זה סותר את מה שסוכנויות הנסיעות אומרות להם.

ישראל אייכלר: פתחתם את טרמינל 1?

יעל רון בן משה: מיד נתייחס.

יעל רון בן משה: חבר הכנסת בן צור, בבקשה.

יואב בן צור: הייתה לי הצעה לסדר-היום על הכאוס שיש בשדה התעופה, ושרת התחבורה ניסתה לענות לי תשובות.

יואב בן צור: אני רוצה לשאול: זה היה צפוי.

יואב בן צור: דרך אגב, זה עובר דרך מינהל רשות האוכלוסין, שגם שם יש בלגן גדול בנושא של הדרכונים, אנשים לא מצליחים לקבל דרכון.

יואב בן צור: הנכדה שלי, ביקשו בשבילה דרכון כבר לפני חודשיים, עד היום אנחנו לא רואים את הכיוון לכך שהיא הולכת לקבל דרכון.

יואב בן צור: היו אזהרות שאחרי הקורונה, אחרי שייפתחו השמיים וייפתחו הגבולות תבוא הצפה גדולה.

יואב בן צור: היה מספיק זמן כדי לחשוב ולהיערך למציאות הזאת.

יואב בן צור: למה זה לא קרה?

יואב בן צור: למה זה לא קרה עם תגבור כוח אדם?

יואב בן צור: עם כל הכבוד לכך, כמו שאמרה שרת התחבורה, שיוצאים אנשים מהמשרדים והולכים לעשות עבודה בתוך הטרמינל.

יואב בן צור: אני שואל: האם בהיערכות נכונה, עם הגדלת כוח האדם – ואני לא מקבל את זה שאין לנו כוח אדם.

יואב בן צור: יש הרבה אנשים, גם בשירות התעסוקה, שמשוועים לעבודה.

יואב בן צור: אני יודע שעושים להם תקופות הכשרה קצרות כדי להכשיר אותם לעבוד באותם מקומות.

יואב בן צור: אבל יכול להיות שהיה ליקוי בתפיסה, שהייתה חשיבה לא נכונה מספיק שההצפה תהיה בצורה כזאת?

שמואל זכאי: קודם כול, במבחן התוצאה חסרים עובדים, אתה צודק.

שמואל זכאי: עם זה אי-אפשר להתווכח.

שמואל זכאי: אבל אני רוצה להזכיר: כשהסתיים הגל החמישי, היו לפניו עוד ארבעה גלים.

שמואל זכאי: כבר בעיצומו של הגל החמישי התחלנו את תהליך גיוס העובדים, כשישראל הייתה במשבר עמוק של האומיקרון.

שמואל זכאי: אבל הפוטנציאל של העובדים אמרו: מה נבוא לעבוד אצלכם?

שמואל זכאי: קודם כול, יש לכם רק 400,000 נוסעים, אתם סגורים, ובעוד חודשיים – כמו שקרה בשנתיים האחרונות – יפטרו אותנו עוד פעם.

שמואל זכאי: רק במרץ ראינו את תחילת העלייה, ואז אנשים צברו יותר ביטחון ואמרו שיבואו לעבוד.

שמואל זכאי: גם היום אנחנו מתקשים בגיוס עובדים.

שמואל זכאי: אמרתי מה אנחנו עושים, לא רק בינינו פנימה אלא גם אל מול משרד האוצר, כדי להגדיל את האטרקטיביות של הגיוס וגם לפנות לקהלים אחרים שיכולים לעבוד.

שמואל זכאי: הגרמנים פנו עכשיו לטורקים והם הולכים להביא עובדים מטורקיה כדי שיעבדו בשדות התעופה בגרמניה.

שמואל זכאי: אנחנו לא נגיע למצב הזה.

יעל רון בן משה: אני רוצה שנעבור לדיון על הפתרונות.

יעל רון בן משה: חברת הכנסת בזק, את רוצה להתייחס?

יעל רון בן משה: בבקשה, אחרי חבר הכנסת בן צור.

יואב בן צור: כל זה מקובל.

יואב בן צור: השאלה היא: מחרתיים מתחיל יולי, מה קורה עכשיו?

יואב בן צור: האם אתם ערוכים מספיק?

יואב בן צור: עשיתם משהו או שאתה אומר לנו מראש: הרמנו ידיים, נעשה כמיטב יכולתנו אבל תמשיכו לראות את העומסים, תמשיכו לראות את התורים, תמשיכו לראות את הכאוס המוחלט ששולט בשדה התעופה?

שמואל זכאי: קודם כול, יהיו עומסים, כי תמיד יש עומסים בקיץ.

שמואל זכאי: שכחנו, מזמן לא טסנו, גם ב-2019 היו פיקים.

שמואל זכאי: בשעות הבוקר – השדה הרי סגור להמראות בלילה, הוא נפתח ב-5:00 בבוקר – כל הטיסות נוחתות וממריאות בבת אחת, כולם רוצים להגיע לקונקשן לאירופה, טיסות טרנס-אטלנטיות יוצאות בלילה וכן הלאה.

שמואל זכאי: אני מבטיח 100% מאמץ; אני מבטיח ש-400 עובדים כבר נכנסו לעבודה; אני מבטיח שנוציא מהתורים את מי שמתקשה לעמוד בתור ונקדם אותו.

שמואל זכאי: אנחנו מנסים לקדם, ככל הניתן, רישום לטיסה באינטרנט, זה עוזר מאוד לחברות התעופה להתמודד עם העומס בדלפקים.

שמואל זכאי: היום כ-15% מהנוסעים מנתב"ג טסים עם טרולי ועושים צ'ק-אין באינטרנט.

שמואל זכאי: ממוצע העמידה שלהם בתור עומד על כ-15 דקות.

שמואל זכאי: הבאתי אתי נתונים: בחודש מאי, 90% מהנוסעים, מהרגע שהם נכנסו לטרמינל עד הרגע שהם מגיעים לדיוטי פרי זה לקח 78 דקות.

יעל רון בן משה: אנחנו יודעים שביוני המספרים גבוהים יותר.

שמואל זכאי: ביוני עלינו ל-82 דקות בחזרה לאנשים שמגיעים עם כבודת בטן, עם טרולי זה 15 דקות.

יואב בן צור: בכל החודשים זה 15 דקות?

שמואל זכאי: כן, כי עם טרולי אתה מגיע למגזר W, עובר את האיפיון הביטחוני, הולך לצ'קפוינט ומתקדם קדימה.

שמואל זכאי: זה כ-15% מהנוסעים.

שמואל זכאי: אבל אתה יודע, כמוני, וגם את אמרת, משפחה עם ילדים לא יכולה לטוס עם טרולי.

יואב בן צור: וגם מי שטס טרנס-אטלנטי לא יכול לנסוע עם טרולי.

שמואל זכאי: כן.

שמואל זכאי: זה טוב לאנשי עסקים, זה טוב לזוגות, טוב לחופשות קצרות, לא מתאים לכל סוגי האוכלוסייה.

שמואל זכאי: אנחנו עושים מאמץ גדול להרחיב את שירות הטרום טיסה, אנחנו עושים את זה כרגע עם אל על.

שמואל זכאי: הכנו את כל התשתיות לפתוח טרום טיסה בחיפה, זה חשוב מאוד לאוכלוסייה בצפון.

שמואל זכאי: כל חיי הייתי בצפון, מי שגר במעלות תרשיחא או בקרית שמונה וצריך להגיע לטיסה ב-05:00 בבוקר בנתב"ג - - -

ענבר בזק: הוא לא יגיע כי אין רכבת.

שמואל זכאי: כשאין רכבת בלילה, המשמעות היא לילה ללא שינה.

שמואל זכאי: עם ילדים קטנים זו בעיה מאוד גדולה.

שמואל זכאי: אנחנו רוצים לפתוח טרום טיסה בחיפה, הכנו את כל המערכות, הן מוכנות.

שמואל זכאי: הקושי הגדול שלנו הוא לשכנע את חברות התעופה להציב שם דיילות, כי אנחנו לא יודעים לעשות רישום לטיסה, את זה חברת התעופה צריכה לעשות.

שמואל זכאי: אנחנו כנראה מגיעים להסדר עם טורקיש ועם פגסוס, הרבה מאוכלוסיית ערביי ישראל טסים בחברות האלה לטורקיה והם חיים בצפון, אבל זה ישרת גם את האוכלוסיות האחרות.

שמואל זכאי: אנחנו חושבים לעשות מאמץ לקראת החגים לפתוח עוד מרכז טרום טיסה אחד, נניח בירושלים או בבית שמש.

שמואל זכאי: אני רוצה להסביר איך זה עובד: המשפחה מגיעה עם המזוודות ערב לפני הטיסה, עושה רישום לטיסה, מקבלת כרטיס עלייה למטוס, מוסרת את המזוודות וכשהיא מגיעה לשדה היא הולכת ישר לריבוע, לעמדת הבידוק.

שמואל זכאי: היא לא צריכה לעמוד, לא בתור לביטחון לפני הצ'קאין, לא להגיע לצ'קאין, הולכת ישר לבדיקת כבודת יד וגוף.

שמואל זכאי: זה עובד בעולם, זה נקרא City Check-in וזה עובד בצורה מוצלחת.

שמואל זכאי: הוותיקים בינינו זוכרים שהיה בארלוזורוב, היה בבנייני האומה והיה בבאר שבע.

שמואל זכאי: זה היה בשנים שעברו ואנחנו חושבים שצריך לחדש את זה.

יואב בן צור: זה יהיה בתשלום?

שמואל זכאי: בשלב הראשון בחיפה אנחנו מתכוונים לפתוח את זה ללא תשלום.

שמואל זכאי: אני לא חושב שהבעיה שלנו כרגע היא תשלום או לא תשלום, הבעיה שלנו כרגע היא שהנוסעים לא - - -

יואב בן צור: כי אל על מספקת שירות כזה של טרום טיסה, אבל בתשלום די גבוה.

שמואל זכאי: אני לא חושב שאל על גובים, אבל אני צריך לבדוק.

שמואל זכאי: אנחנו מאוד רוצים לעשות את זה, אנחנו חושבים שזה יקל מאוד על הציבור הישראלי.

שמואל זכאי: חלקנו שכחנו מה זה להיות עם ילדים, אבל זה לא כל כך פשוט לארוז ערב לפני, אבל אני חושב שזה עדיף מאשר לעמוד בתורים בנתב"ג.

שמואל זכאי: נצא בקמפיין ואני קורא עוד פעם לחברות התעופה לשתף אתנו פעולה.

שמואל זכאי: אנחנו גם שוקלים, אם חברות התעופה יסכימו, לממן את הדיילות עבור חברות התעופה, בחיפה למשל - - -

יעל רון בן משה: דיילות קרקע.

שמואל זכאי: של דיילות קרקע, כדי לעודד את הציבור.

שמואל זכאי: אני חושב שזה יכול להקל מאוד.

יואב בן צור: מתי זה יתחיל?

שמואל זכאי: אני ממתין לתשובה של חברות התעופה.

שמואל זכאי: הכנו את הכול – המערכות מוכנות, אנשי הביטחון, המשאיות להוביל את הכבודה, אבל אני לא יודע לעשות את זה בלי חברות התעופה.

שמואל זכאי: בקשר לפנייה שלך – רמת הדיוק המבצעי בנתב"ג ירדה, זה אומר שמטוסים יוצאים באיחור.

שמואל זכאי: הסיבה שהמטוסים יוצאים באיחור היא כי אנחנו מעכבים אותם בכוונה, כי אני לא רוצה להגיע למצב שנוסע או משפחה לא עולים לטיסה.

שמואל זכאי: אני מעדיף שיהיה עיכוב, שהטיסה תצא באיחור.

שמואל זכאי: תוקפים אותנו על העיכובים, אבל חלק מהעיכובים נגרמים בכוונה.

שמואל זכאי: לא אגרום עוגמת נפש למשפחה עם ילדים שבגלל שלא הספיקה, כי היא עמדה בתורים, והמטוס המריא והם צריכים לחזור חזרה הביתה.

שמואל זכאי: אז כן, נגרמים עיכובים, העיכובים מכוונים.

שמואל זכאי: אני אומר למנהלים התורנים שלי במשמרת: אל תוציא את המטוס בזמן, אבל תודיע לי שכל הנוסעים נמצאים בטיסה.

שמואל זכאי: לגבי המזוודות – התמונות של המזוודות שרואים בטלוויזיה אלה מזוודות של נוסעים שהגיעו מחו"ל, הלכו הביתה והמזוודה שלהם לא הגיעה.

שמואל זכאי: המזוודות הגיעו מפרנקפורט אחרי שלושה ימים, לא בגלל נתב"ג אלא בגלל פרנקפורט או בגלל הית'רו – הבאתי תמונות של מה קרה אתמול בהית'רו.

שמואל זכאי: להראות את התמונות האלה ולהגיד "כאוס בנתב"ג" – זה לא כאוס בנתב"ג, זה כאוס בשדות שמהם לא הצליחו להביא את המזוודות.

שמואל זכאי: בנתב"ג הייתה מאוד קשה עם מזוודות שלא הגיעו לטיסה.

שמואל זכאי: אני יכול להתקשר אלייך כל יום ולהגיד לך כמה מזוודות לא עלו לטיסה; היום בבוקר 61 מזוודות לא עלו לטיסה, אבל המזוודות האלה כבר נמצאות על מטוסים בדרך לנוסעים.

שמואל זכאי: הגענו, ביחד עם חברות שירותי הקרקע וחברות התעופה, לסידור שלא מתייגים את המזוודות מחדש.

שמואל זכאי: אם טסתי לטורקיה, אז כתוב על המזוודה שלי: שמואל זכאי, TK – זה טורקיה, 731 – שזה מספר הטיסה.

שמואל זכאי: מה שהיה קודם לכן, אם המזוודה לא הייתה עולה היו מורידים את תג המטען, פותחים תיק ומתייגים את המזוודה מחדש.

שמואל זכאי: הגענו להסכמה עם חברות התעופה שלא עושים את התהליך הזה, כדי לאפשר לכך שמזוודה שלא עלתה לטיסה, עוד באותו יום – אם יש טיסה, כמובן, לאותו יעד – נעלה את המזוודה על הטיסה הבאה ונביא אותה למשפחה.

שמואל זכאי: אנחנו יורדים כל הזמן במספר המזוודות שאנחנו לא מעלים לטיסה.

שמואל זכאי: התחלנו באלפים, ירדנו למאות היום עומדים על עשרות.

שמואל זכאי: כשהייתי מנהל חטיבת הביטחון בנתב"ג לפני 12 שנה, לא להעלות מזוודה של נוסע לטיסה זה היה רק באישור שלי, גם אם היו מעירים אותי ב-2:00 לפנות בוקר.

שמואל זכאי: רק מי שיש לו ילדים קטנים יודע מה זה להגיע בלי הטיטולים לחופש.

שמואל זכאי: זה נראה דבר קל, אבל זה דבר קשה ביותר כשאתה מגיע באמצע הלילה למקום.

שמואל זכאי: לכן גם נושא המזוודות הוא לנגד עינינו.

שמואל זכאי: אז אנא מכם, התמונות של המזוודות שרואים זה מזוודות שהגיעו מחו"ל, לא מזוודות שהיו צריכות לצאת מהארץ.

שמואל זכאי: מזוודות מחו"ל שנמלי התעופה בעולם לא הצליחו להעלות אותן על המטוס.

שמואל זכאי: אם אפנה אותן כדי שלא יצלמו אותן אז במקום להגיע אחרי יום הביתה הן יגיעו אחרי שלושה ימים.

יעל רון בן משה: אתה אומר דברים מאוד חשובים.

יעל רון בן משה: יש לנו הרבה התייחסויות לזה, אני רוצה להתקדם.

יעל רון בן משה: חברת הכנסת בזק, לאחר מכן חבר הכנסת לשעבר ליפמן ונציגי חברות שירותי הקרקע.

יעל רון בן משה: בבקשה.

ענבר בזק: הדיון הזה רק מחדד את הצורך בשדה תעופה בין-לאומי נוסף בישראל.

ענבר בזק: הצורך היה קיים עוד לפני המשבר ולפני הקורונה, אבל מה שאנחנו רואים היום בנתב"ג רק מחדד את זה.

ענבר בזק: מאוד חבל לי שלא הצלחנו לקדם את הפתרון בכנסת הנוכחית, שהוא הפתרון הטוב ביותר והרצוי ביותר, של שדה תעופה בנבטים, דבר גם מקדם את הפיתוח הכלכלי של הנגב, גם ראשי הרשויות בנגב תומכים בו.

ענבר בזק: לצערי, נכון להיום מי שעוצר את זה זה הצבא, אז אני מנצלת את ההזדמנות של הדיון הזה לקרוא שוב לצבא לראות איך מוצאים פתרונות יעילים כדי להקים את שדה התעופה הנוסף ולהקל על אזרחי ישראל.

יואב בן צור: מוצע בצפון.

ענבר בזק: את הצפון כבר הצלחנו הורדנו מהפרק.

ענבר בזק: יש שם גם התנגדות של הרשויות וגם לא תהיה לזה תועלת כלכלית לאזור, בניגוד לנגב.

יואב בן צור: היה גם שדה תעופה הרצליה.

ענבר בזק: היה את הרעיון של עמק יזרעאל – ביטלנו את ההחלטה.

ענבר בזק: יש לזה כמה בעיות: גם מבחינה אקולוגית, גם מבחינת חקלאות, גם מבחינת הרשויות שם שהתנגדו וגם אין לזה ערך כלכלי לאזור כי אנשים יגיעו לשם ומיד יסעו לתל אביב.

ענבר בזק: לעומת זאת בנגב בדקו ומצאו שזה יעשה פיתוח כלכלי משמעותי.

ענבר בזק: אז הצפון כרגע ירד מהפרק.

ענבר בזק: אני יודעת שיש בדיקה של חיפה, אבל נכון להיום הפתרון הקונקרטי הרצוי ביותר – מה שאני יודעת שכל ראשי הרשויות וגם כל המומחים אומרים – זה נבטים וצריך לשים את הפוש על זה.

ענבר בזק: לעניין הדברים שאמרת, אני רוצה להתייחס ספציפית לצפון.

ענבר בזק: הפתרון של שירותי טרום טיסה בחיפה הוא טוב ונכון, הוא עדיין לא נותן באמת פתרון לתושבי הפריפריה – אני מדברת על גליל מזרחי, תושבי הגולן – שזה שעתיים נסיעה אני לא רואה מישהו נוסע שעתיים יום לפני טיסה לעשות שירותי טרום טיסה ואז למחרת צריך לטוס.

ענבר בזק: יש בעיה קשה של רכבות בלילה – אין, ואין גם בסופי שבוע.

ענבר בזק: אני, כתושבת הצפון, לילה כזה בשדה התעופה מתחיל שעתיים לפני מה שמתחיל לתושב תל אביב.

ענבר בזק: זה בלתי נסבל לנסוע עם משפחה, זה סדר גודל של שבע שעות מרגע שיוצאים מהבית עד הרגע שיושבים במטוס.

ענבר בזק: אני מבינה את הבעיות, אני מבינה שאתם עושים ככל האפשר כדי לפתור אותן.

ענבר בזק: אני חושבת שנושא כוח האדם הוא הנקודה העיקרית, ופה צריך לחשוב על פתרונות יצירתיים, בין אם עבודה מועדפת בין אם מתן מענקים לסטודנטים.

ענבר בזק: זו בעיה עולמית, לא רק בארץ, אבל בעיניי הפתרון הכי טוב הוא להשקיע בהוספת כוח אדם.

ענבר בזק: שירותי טרום טיסה זה טוב, זה יופי, זה יעזור לתושבי ירושלים וחיפה, אבל לפריפריה זה לא יעזור.

יעל רון בן משה: תודה רבה.

יעל רון בן משה: בבקשה, חבר הכנסת לשעבר ליפמן.

דב ליפמן: תודה רבה, כבוד היושבת-ראש.

דב ליפמן: אני יושב-ראש עמותת יד לעולים, אנחנו מייצגים עולים, משפחות שלהם וגם יהדות התפוצות.

דב ליפמן: עברנו למתח לפני הטיסות בגלל הבדיקות למתח של התורים.

דב ליפמן: אני לא פה כדי להתלונן, אלא יש לנו פתרון.

דב ליפמן: יש לנו רשימות של עולים שמחפשים תעסוקה.

דב ליפמן: יש אלפים שהגיעו עכשיו, בחודשים האחרונים, והם מחפשים תעסוקה.

דב ליפמן: הם עברו מהמלונות, הם צריכים פרנסה, הם מוכנים לעבור כל הכשרה.

דב ליפמן: יש לנו רשימות, פונים אלינו בבקשה לעזור להם למצוא עבודה.

דב ליפמן: אנחנו יכולים מחר לשבת אתכם ושהם יעברו הכשרה והם יכולים להיכנס לתעסוקה בשדה באופן מיידי.

דב ליפמן: זה ניצחון לשני הצדדים.

יעל רון בן משה: תודה.

שמואל זכאי: ניצור קשר, אנחנו מחפשים בנרות.

יעל רון בן משה: בבקשה, אדוני.

דן בכר: אני מחברת לאופר, אנחנו נותנים שירותי קרקע בשדה התעופה.

דן בכר: אנחנו חלק בלתי נפרד משרשרת השירותים של שדה התעופה ונמצאים באותו מערך.

דן בכר: הערה לחבר הכנסת ששאל אם לא נערכנו; אני רוצה להזכיר לכולם שההערכות של איגוד יאט"א וכל חברות התעופה במהלך הקורונה היו שהחזרה לפעילות של 2019 תהיה לא לפני 2024, וחלקם דיברו גם על 2025.

דן בכר: דיברו על מטוסים מאוד גדולים, ה- 380Airbus, שחלף זמנם ולא יהיה מי שישתמש בהם.

דן בכר: כל ההערכות האלה הן לא נכונות.

דן בכר: ההערכות של המומחים דיברו על הרבה פחות מהגידול שאנחנו רואים כרגע.

דן בכר: חברות שירותי הקרקע מ-2020 עד 2022, בינואר האחרון, שלחו לפחות ארבע פניות למשרדי ממשלה בבקשה לסיוע.

דן בכר: בכל המכתבים נכתב שהעובדים שלנו הם עובדים מקצועיים, עובדים שצריכים לעבור הכשרה.

דן בכר: זה לא שתוך שבוע אפשר להכשיר עובד, הכשרה של עובד זה לפחות חודש ימים – אם זה מערכות שונות של צ'ק-אין ואם זה עובדים שנוסעים לא רואים סביב מטוס, שאחראים על בטיחות המטוס, איזון של המטוס, שהוא שווה לביטחון שדיבר עליו זכאי בנושא של אחריות.

דן בכר: מנובמבר האחרון, למרות שהייתה ירידה גדולה בינואר, אנחנו כל הזמן ממשיכים לגייס, כמו שזכאי אמר, עם רשות שדות התעופה.

דן בכר: למרות שהפעילות ירדה, צפינו שנזדקק לעובדים האלה בהמשך.

דן בכר: מאוד קשה לגייס עובדים.

דן בכר: כבר העלינו את עלויות השכר בכמעט 25% לעומת מה שהיה לפני ועדיין קשה להביא עובדים.

דן בכר: יש לנו כל מיני מענקים: למי שיישאר עד אחרי הקיץ; לחבר מביא חבר, רק שיישאר שלושה חודשים – פעם זה היה שנה, היום זה שהחבר יישאר רק שלושה חודשים הוא זכאי ל-3,000 שקל מענק; מי שעושה יותר משמרות, מי שמתאמץ יותר מקבל מענקים, רק בכדי לגרום לחבר'ה האלה להישאר.

דן בכר: אופי העובדים דומה למה שאמר זכאי בביטחון, אלה זה חבר'ה צעירים, סטודנטים, אנשים שהם בין עבודות וזו לא עבודה לחיים אצלם.

דן בכר: לצערנו, בדור הזה כשיש קצת קשיים, קצת מגבלות, יש לא מעט שמרימים ידיים.

דן בכר: חלק מהבעיות שאנחנו נתקלים בהן לא רק גיוס עובדים אלא גם שימור עובדים, שזה לא פחות חשוב.

דן בכר: לצערי, אנחנו נתקלים בהתנהגויות של נוסעים שלא חווינו קודם, חלק אולי מהלחץ.

דן בכר: הייתה דיילת שקיבלה סטירה מנוסע, עד כדי כך.

יואב בן צור: המצב שלה יותר טוב מהצוותים הרפואיים.

יעל רון בן משה: אנחנו כמובן מגנים ומוקיעים כל פעולה של תוקפנות ואלימות, אבל אני גם רוצה להגיד – והיו לי על זה שיחות גם שמואל זכאי – המצב בשבועות הקרובים ולקראת הפיק של אוגוסט ילך ויחמיר, לפי התמונה שאתם מציגים, ומפלס הלחץ והתוקפנות עלולים לעלות.

יעל רון בן משה: אדוני, שמואל זכאי, לא נוכל להגיד שלא ידענו מזה.

יעל רון בן משה: אנחנו צריכים בדקות שנותרו לדיון הזה לחתור ולהגיע לפתרונות להוספת כוח אדם בשדה התעופה.

יעל רון בן משה: זה שורש הבעיה ובזה אנחנו צריכים לטפל, עוד אתייחס לזה לאחר סבב ההתייחסויות הראשון ונקיים על זה דיון, ככל שייוותר זמן.

דן בכר: אנחנו בתהליך של קבלת אישורים להביא עובדים זרים, דיילות זרות של חברות התעופה, שיוכלו לסייע לנו בצ'ק אין, כי אותן דיילות שמכירות את המערכות ומכירות את הנהלים זה כמעט פלאג אנד פליי – לא חשוב באיזה כיסא היא יושבת, היא יכולה להתחיל לתת את השירות.

יעל רון בן משה: תודה רבה.

יעל רון בן משה: בבקשה.

עומר חזן: אני מהממונה על השכר באוצר.

יעל רון בן משה: אז ברשותך, לפני שאתה מתייחס.

יעל רון בן משה: הצגתי מספר שאלות בפתח הדיון: למה זה קורה?

יעל רון בן משה: מה צריך לעשות כדי לשפר את זה?

יעל רון בן משה: וראייה צופה פני עתיד, שזה הולך להחמיר.

יעל רון בן משה: אם אנחנו עונים על השאלה הראשונה של למה זה קורה – העומסים בנתב"ג ושרשרת הבעיות שמניתי בפתח דבריי – זה מחסור בכוח אדם.

יעל רון בן משה: זה לא מחסור בכוח אדם מכיוון שאין אנשים במדינת ישראל שרוצים לעבוד; יכול להיות שיש מקומות שיש חוסר התאמה בגלל סיווג ביטחוני, הכשרה או נושאים אחרים, אבל יש מקומות שנושא השכר הוא הפתרון.

יעל רון בן משה: אם תיתן לאדם עוד 1,500 שקל הוא ייצא מהבית; בשביל שכר מינימום הוא לא ייצא, בשביל עוד 25% אתה כבר מצליח לגייס קצת יותר, תן לו 30% - יכול להיות שתצליח.

יעל רון בן משה: אני לא צריכה שמישהו באיזו מועצה לתכנון כלכלה-מדיניות יגדיר את המצב הזה כמצב חירום.

יעל רון בן משה: המצב בנתב"ג הוא מצב חירום, ובמצב חירום אנחנו צריכים להשתמש בכל המשאבים שיש לנו, כולל התקציביים, כדי לפתור אותו.

יעל רון בן משה: אם הנושא הוא כוח אדם וצריך לשלם עוד 5% – אני מבקשת שנחתור לפתרון הזה.

יעל רון בן משה: נדבר עוד מעט גם על איזשהו קמפיין לציבור, של הנחיות ברורות ומהלכים נוספים.

יעל רון בן משה: אבל דבר ראשון – כוח אדם.

יואב בן צור: עוד שאלה קטנה לפני כן:

יואב בן צור: האם המדינה מסייעת בתקציבים לטובת השמת עובדים – משרד הפנים, משרד האוצר, משרד התחבורה?

יעל רון בן משה: משרד התיירות, משרד הכלכלה.

עומר חזן: בתשובה לחברת הכנסת בזק שדיברה קליטת עובדים, וגם בכיוון שכבוד היושבת-ראש דיברה עליו עכשיו – לתת עוד מענקים כדי לקלוט עובדים נוספים – אז גם מר שמואל זכאי העיד על כך שנתנו סל פתרונות, חסר תקדים בעיניי, כולל מהשבועיים האחרונים.

עומר חזן: בין היתר, קליטה של עובדים חדשים.

עומר חזן: יש אישור שלי מלפני כאר

עומר חזן: בעה חודשים לגבי קליטת עובדים חדשים.

עומר חזן: לאחר מכן, כשביקשו לשמר עובדים, נתנו סט פתרונות נוסף כדי לשמר עובדים.

יעל רון בן משה: אשמח שתפרט: מה הסט הזה; מה המשמעות התקציבית; מה העובד רואה מזה; האם יש תנאים נוספים כמו הסעות מהבית, מזון, ימי חופשה.

עומר חזן: ישבנו, בין היתר גם בישיבה עם הפורום הכי מצומצם שיש עם מנכ"ל רשות שדות התעופה שדיבר אתנו על הסוגיה, גם ראש חטיבת האבטחה וגם סמנכ"ל משאבי אנוש הגיעו אליי למשרד לדבר על הסוגיה הזו.

עומר חזן: אני חושב שכולם מבינים את גודל השעה – גם ברשות שדות התעופה וגם אנחנו, במשרד האוצר.

עומר חזן: אנחנו לא מתחמקים ולא חושבים שצריך עוד לבחון את הדברים, זה לא המסר שלי.

עומר חזן: אנחנו מבינים את האירוע, עשינו מאמצים גדולים ונמשיך לעשות.

עומר חזן: שמואל זכאי דיבר פה על המשמרות – זה משהו שלאורך שנים עשו אותו, אבל לא היה תגמול על הדבר הזה.

עומר חזן: הבנו את גודל השעה, וההסבה בתוך הבית, בתוך רשות שדות התעופה, ש-400 עובדים יכולים להגיע למערך הבידוק או האבטחה ולקבל עליו תגמול נוסף, זה משהו חדשני שלא היה לפני כן, כי הבנו את האירוע.

יעל רון בן משה: יפה מאוד.

יעל רון בן משה: מה הצעדים הבאים?

עומר חזן: שמואל זכאי דיבר קודם על פנייה שהגיעה אלינו.

עומר חזן: אנחנו יושבים איתם ויהיו פתרונות נוספים.

עומר חזן: כל דבר שאפשר לעשות – נעשה אותו.

עומר חזן: אני חושב שגם אתם מבינים שאנחנו לא יודעים לשים את האצבע בהכרח על הסיבה באמת לעיכובים.

עומר חזן: יש הרבה סיבות, זו לא רק מצוקת כוח אדם, וגם כשמדובר במצוקת כוח האדם – כלומר שיש פער בין הביקוש להיצע – אנחנו לא יודעים להגיד בהכרח שהשכר, הטבות וכו' שניתן יביאו אנשים.

עומר חזן: זרקו פה דוגמאות, אולי באמת לפנות לאוכלוסיות נוספות – אני חושב שזה נכון.

עומר חזן: בסוף אנחנו לא יודעים להצביע בדיוק מה זה.

עומר חזן: יותר מזה, מה שנתנו, וחלקו נתנו רק בחודש האחרון, יכול להיות שעדיין לא רואים את התוצרים, יכול להיות שנראה בעוד חודש-חודשיים.

עומר חזן: בסוף לוקח זמן להגיע לאנשים ולהגיד להם: תראו את התנאים שהמשופרים שנתנו עכשיו.

יואב בן צור: אולי לא נצטרך בעוד חודשיים.

שמואל זכאי: נצטרך, נצטרך.

עומר חזן: בין היתר – וגם דיברתם על זה – נערכנו דווקא לחגים.

עומר חזן: הקדמנו תשלומים - - -

יואב בן צור: יש עוד נקודה שבגללה אנשים נוסעים לחו"ל, כי שם יותר זול לנפוש מאשר בארץ.

יעל רון בן משה: דובר על זה בתחילת הדברים ומה המשמעות של ביטול טיסות.

יעל רון בן משה: בדיון הראשון שקיימנו בנושא, ב-29 במאי, סיפרתי עליי.

יעל רון בן משה: אני, כתושבת נהרייה – היום אני גרה בסמוך לנהרייה – גויסתי בשנת 2000 לעבוד כסלקטורית בנתב"ג.

יעל רון בן משה: גם אז היה משבר והיה צריך הרבה מאוד עובדי ביטחון סלקטורים, וקיבלנו לינה בסמוך לשדה התעופה למשך שלושה חודשים במלון אוויה, שהיה אז ביהוד.

יעל רון בן משה: האם יש מחשבות בכיוון הזה – לגייס צעירים וצעירים, אזרחים ותיקים?

יעל רון בן משה: כל פתרון שיכול לתת מזור לדבר הזה.

יעל רון בן משה: לאפשר לינה והסעות וכל מה שצריך לפרק הזמן הזה ולהוציא את זה מחר בבוקר לפועל.

יעל רון בן משה: זה הזמן שצריך לעשות את זה.

יעל רון בן משה: עומר, ניפגש בוועדת הכספים בהעברות התקציביות בעוד חודשיים – זה לא רלוונטי, אנחנו צריכים את הפתרון עכשיו.

יעל רון בן משה: לפני חודש ישבנו על זה.

עומר חזן: אנחנו לא ממתינים.

עומר חזן: מהישיבה הקודמת – שלא השתתפתי בה, ולדעתי גם אף אחד מהצוות שלי לא היה כאן – עשינו צעדים.

יעל רון בן משה: לא אמרתי שלא עשיתם, אבל האם אתה יכול להגיד לנו מה בוצע?

יעל רון בן משה: אישרת למר שמואל זכאי לקצר את תהליך המיון, להעביר חוזים שייחתמו במיידי בחתימה אחת, הכשרה שמתחילה שלושה ימים אחרי.

עומר חזן: נתנו מענקים די משמעותיים גם לעובדים חדשים שייקלטו, גם לעובדים שכבר נמצאים במערכת.

יעל רון בן משה: זה עובד?

שמואל זכאי: מאוד.

שמואל זכאי: הכי קל להגיד "משרד האוצר", אבל יש לנו גם דלת פתוחה וגם אוזן קשבת במשרד הממונה על השכר באוצר.

שמואל זכאי: הם מבינים את הבעיה עד תום.

שמואל זכאי: 400 העובדים שדיברתי עליהם, זה בתיאום עם הממונה על השכר באוצר, הם גם בירכו על המהלך.

יעל רון בן משה: איפה הבעיה?

יעל רון בן משה: אנחנו רוצים לעזור בפתרון הבעיה.

יעל רון בן משה: זה בהכשרה?

יעל רון בן משה: זה בסיווג הביטחוני?

שמואל זכאי: אני חושב שמה שנשאר לנו לעשות בנושא השכר, שזה גם יהיה אטרקטיבי וגם ישמר עובדים, זה הנושא של ההשתתפות בשכר הלימוד, כי 90% מהעובדים שלנו הם סטודנטים.

שמואל זכאי: מה שהם רוצים זה שלוש שנים, לסיים את הלימודים האקדמאיים שלהם וללכת לקריירה הבאה.

שמואל זכאי: אם סטודנט יודע שמשתתפים לו בחלק מהמימון של שכר הלימוד, זה אינסנטיב מאוד גדול, גם לבוא לעבוד אבל גם לשמר את מקום העבודה ולא לעזוב כי הוא יודע שגם בשנה הבאה ישתתפו לו בשכר הלימוד.

שמואל זכאי: לדעתי, זה game changer.

יעל רון בן משה: אתם בוחנים את זה?

יעל רון בן משה: לתחושתי, אתה מחפש מתחת לפנס.

יעל רון בן משה: ציינת קודם את ממדים ללימודים ומלגות אחרות, אם כולם יחפשו עכשיו את הסטודנטים והסיוע בשכר הלימוד, לדעתי, נמצא את עצמנו גם בפסח הבא עם העומסים האלה.

יעל רון בן משה: אני חושבת שצריך לחפש גם במקומות אחרים.

יעל רון בן משה: האם אנשי המקצוע באוצר יודעים להגיד על זה משהו?

עומר חזן: דיברו אתנו על זה, נעשה מה שצריך כדי לסייע גם בכיוון הזה.

עומר חזן: כמו שאמרתי קודם, אנחנו מבינים את גודל השעה ונעשה פה דברים חריגים.

עומר חזן: אבל צריך לומר שבמגזר הציבורי – ובסוף אנחנו מטפלים בכל המגזר הציבורי – יש קניבליזציה לפעמים, שאם נותנים לגוף מסוים ונותנים הטבות ותנאי שכר משופרים אז באים אלינו.

עומר חזן: וזה קורה, אגב; מערך האבטחה של בית הנשיא, מערך האבטחה של משרד רוה"מ ומערכי אבטחה נוספים כבר הגיעו אלינו ואמרו לנו: נתתם שם ככה, תנו את זה גם אצלנו.

עומר חזן: אלה עלויות שאנחנו לא יודעים לתמחר אותן רק ברשות שדות התעופה, ועדיין אני אומר שאנחנו מבינים את גודל השעה ולכן אישרנו את זה, על אף הלחצים שנגרמים כתוצאה מהאישורים האלה.

יעל רון בן משה: אני מבקשת להיות בקשר ישיר אתך ברמה דו-שבועית, וככל שצריך את ועדת הכספים לנושא הזה או להעברות – אני לא יודעת איך זה עובד – אז אני לרשותך.

יעל רון בן משה: נציגי תעופה נבונה, התייחסות?

עמית חורש: אני מעריך את כל מה שאמר מר שמואל זכאי.

עמית חורש: בגלל שזו ישיבה דחופה, יש כמה דברים שלטעמנו הם בפתרונות דחופים.

עמית חורש: אנחנו מקבלים מאות פניות לאחרונה, ואתחיל בדבר שהוא פחות רלוונטי לפה וזה נושא שירות החברות, שהוא לקוי.

עמית חורש: יש מאות רוכשי כרטיסי טיסה שהטיסה שלהם בוטלה והם לא מקבלים שום מענה.

עמית חורש: דבר נוסף, שנוגע לנושא הנמל: יש פה שירות לקוי שניתן, ופתחנו בזה.

עמית חורש: מי שמקבל שירות לקוי, רצוי שיקבל החזר של מיסי הנמל.

עמית חורש: זאת אומרת, אם הוא קיבל שירות לקוי יושבו לו מיסי הנמל מתוך הערך של כרטיס הטיסה.

עמית חורש: דבר שני, מגיעים אנשים ומבטלים להם טיסות בזמן קצר; אז גמישות בשדה התעופה, לשנות טיסות למועדים סמוכים ללא עלות כדי שיוכלו לקבל את המענה.

עמית חורש: דבר אחרון, החוק מדבר על כך שאיחור של טיסה מעבר לשמונה שעות דינה כטיסה שבוטלה.

עמית חורש: יש טיסות שמבוטלות סמוך כי אין אינסנטיב לחברות התעופה להודיע לפני.

עמית חורש: יש בן אדם שיוצא עכשיו מנהרייה או מקרית שמונה, ואם היו מודיעים לו שש שעות לפני הוא היה נשאר בבית.

עמית חורש: הוא מגיע לשדה התעופה, הוא מעמיס על נמל התעופה את כל העומסים – בדיקות ביטחוניות, כל מה שקשור למערך שאנחנו לתגבר בו את כוח האדם – מגיע לשעת הטיסה ואז אין טיסה.

עמית חורש: את חברות התעופה זה לא מעניין, כי אין להן אינסנטיב להודיע שמונה שעות לפני, הן ינסו אולי בכל זאת להוציא את הטיסה ואם היא תבוטל – הם יצטרכו לשלם את אותו פיצוי לאותו רוכש באותה מידה, ויש עשרות טיסות שמבוטלות.

עמית חורש: תארו לכם שבכל יום אנשים היו יודעים על הטיסות המבוטלות בזמן הם לא היו מגיעים לשדה.

עמית חורש: אני מעריך שמדובר במאות אנשים שלא היו מגיעים בכל יום, אם לא אלפים.

עמית חורש: אלה שני הדברים העיקריים שרצינו לדבר עליהם.

עמית חורש: בגלל שזה דיון דחוף, יש כל מיני נושאים אחרים שהעלינו שקשור לדיגיטציה ודברים שקשורים לשיפור מערך טרום הטיסה.

עמית חורש: תודה רבה.

יעל רון בן משה: תודה רבה.

יעל רון בן משה: נציגת ההסתדרות החדשה בזום, בבקשה.

קרן קלפר: שלום לכולם.

קרן קלפר: אני מנהלת החטיבה האווירית בהסתדרות.

קרן קלפר: בעניין פתרונות אופרטיביים, חשבנו שהנושא של הכרה בעבודת הקרקע בשדה התעופה כעבודה מועדפת כדי למשוך חיילים משוחררים יכולה לתת מענה מהיר, אפילו כהוראת שעה, למצוקת כוח האדם האדירה בענף.

קרן קלפר: אנחנו, כמובן, נרתמים ובכל פעם שהמעסיקים פונים אלינו כדי לשפר את תנאי העבודה של העובדים אנחנו עושים את זה הכי מהר שאפשר מבחינה הסכמית.

קרן קלפר: חתמנו לאחרונה גם עם חברת לאופר וגם עם חברת QAS הסכמים להעלאת שכר של עובדים.

קרן קלפר: צריך לזכור את הקטע הפסיכולוגי ששמואל הזכיר, בעניין של הקורונה.

קרן קלפר: אנשים קנאים לזמן שלהם ומוסר העבודה קצת השתנה בעקבות הקורונה, כך שעובדים מעדיפים ללכת לפתרונות כמו וולט, ששם ערך השעה הרבה יותר גבוה וגם יש טיפים, מה שאין כאן, וקשה להתחרות עם זה.

קרן קלפר: אז יש גם את עניין השכר, שכמובן צריך לתת עליו מענה, אבל אולי כפתרון אופרטיבי לשקול לקדם את העניין של עבודה מועדפת כהוראת שעה, כי זו באמת סיטואציה מאוד חריגה ומאוד קיצונית וכל האפקט של בקבוק השמפניה הזה הוא אירוע שיכול להיות תחום בזמן וצריך לתת לו מענה ולקדם את הדבר הזה.

ענבר בזק: הבעיה היחידה שיש עם זה היא שיש גם משבר בענף הסיעוד, יש משבר בענף החקלאות, יש משבר בענף המלונאות.

ענבר בזק: יש היום משבר בכל כך הרבה ענפים שאתם לא לבד.

ענבר בזק: זו הבעיה היחידה שאני רואה בזה, ואני בעד לקדם את נושא העבודה המועדפת.

קרן קלפר: אני מבינה, אני פשוט חושבת שצריך לפתוח את הראש ולחשוב על הדבר הזה כי זה יכול לתת מענה מיידי כי זה נותן אינסנטיב לעובדים.

קרן קלפר: האוכלוסייה שאנחנו מדברים עליה זה חבר'ה צעירים שמשתחררים מהצבא ומחפשים את עצמם, ויכול להיות שזה ייתן מענה.

יעל רון בן משה: תודה רבה, גברתי.

יעל רון בן משה: חברת הכנסת בזק, רוצה לסכם?

ענבר בזק: לא, אמרתי מה שהיה לי להגיד.

יעל רון בן משה: שמואל, אתה רוצה כמה מילים לסיכום?

שמואל זכאי: קודם כול, אני רוצה להודות על הדיון הדחוף הזה.

שמואל זכאי: אני שוב רוצה להבטיח שנעשה 100% מאמץ.

שמואל זכאי: יהיו עומסים, אבל נעשה כל שביכולתנו כדי להקל עליהם.

שמואל זכאי: היעד שלנו הוא ככל שהזמן יעבור להיות יותר טובים, לקבוע תחנת ביניים חגי תשרי, להיות הרבה יותר טובים.

שמואל זכאי: הבטחתי לך ואשלח לך כל שבועיים את הנתונים כמה זמן עומדים בתורים, אנחנו מודדים את זה כל הזמן.

שמואל זכאי: אני רוצה להגיד ששרת התחבורה ומשרד התחבורה ערים לבעיה.

שמואל זכאי: היא עשתה אצלי ישיבת חירום בשבוע שעבר, הנחתה מספר הנחיות.

שמואל זכאי: משרד האוצר, כמו שאמרתי, וגם שוחחתי באופן אישי עם שר האוצר על עבודה מועדפת, ומה שאמרה חברת הכנסת בזק זו בדיוק התשובה שקיבלתי משר האוצר.

שמואל זכאי: הוא אמר לי: אני באופן אישי בעד, אבל דע לך שאת הבעיה שלך יש לי גם בתעשייה, גם בתיירות וגם בכל מקום, לכולם אני צריך לתת עבודה מועדפת.

שמואל זכאי: הוא הנחה את הממונה על השכר באוצר לשבת אתנו, והם אכן יושבים אתנו.

שמואל זכאי: הדיונים שאת מקיימת עוזרים לנו.

שמואל זכאי: הם לא מפריעים לנו, הם עוזרים לנו, כי הם רותמים מערכות שלמות להבין את גודל הבעיה, כי לבד לא נצליח להתמודד עם הבעיה.

שמואל זכאי: צריך פה הירתמות של מערכת ממשלתית, ציבורית, הסתדרותית שלמה כדי לשים את הרכבת בחזרה על הפסים.

שמואל זכאי: דובר על זה שאין רכבת בלילה; אין רכבת בלילה זה לא רק נוסעים, אין רכבת בלילה זה מפריע גם לגייס עובדים כי איזה עובד רוצה לעבוד במקום עבודה שאין תחבורה אליו?

שמואל זכאי: אני, לא כמו חברה פרטית, מקיים הסעות לעובדים שלי כל הזמן.

שמואל זכאי: אבל להם, כי הם חברות עסקיות, לעשות הסעות לעובדים בשעות שאין תחבורה ציבורית זה מקשה מאוד.

שמואל זכאי: תודה רבה על הדיון.

יעל רון בן משה: אני מבקשת לפני סיום, אם אתה יכול להתארגן על שתיים-שלוש הנחיות לציבור, דברים שאתה מבקש גם מהציבור ולא רק מחברי הכנסת ומשרדי הממשלה, כדי להקל על החוויה.

יעל רון בן משה: עם כל ההבנה שהציבור הוא לקוח, האחריות היא שלך לתת את השירות, בכל זאת יש לך את הבמה.

יעל רון בן משה: להערכתי צופים בדיון הזה עשרות אלפי אנשים, זה יותר מכל ציוץ שאחת מאתנו תצייץ עוד מעט בטוויטר.

יעל רון בן משה: הבמה שלך, שני משפטים לציבור.

שמואל זכאי: המשפט הראשון הוא להגיע לטיסה בין שלוש לארבע שעות לפני מועד ההמראה הנקוב.

שמואל זכאי: להגיע קודם לזה אין שום טעם כי דלפקי הרישום לטיסה לא נפתחים וזה סתם זמן המתנה ארוך ומיותר שמייצר יותר עומסים.

שמואל זכאי: אני מתחייב שכל מי שיגיע בין שלוש לארבע שעות לפני, יעלה לטיסה.

שמואל זכאי: זו התחייבות שלי, היא גם מוקלטת.

שמואל זכאי: דבר שני, אם אנחנו מפספסים בתורים נשים בהיריון, נוסעים נעזרים, אנשים שמתקשים לעמוד, אנשים מבוגרים שמתקשים – אנא לפנות אלינו בזמן אמיתי כדי שנעשה תיקון, נשלוף אנשים מהתור, נקדם אותם ונסייע להם.

שמואל זכאי: לעשות שימוש בשירותים היצירתיים שאנחנו מפעילים – טרום טיסה, לעשות רישום לטיסה באינטרנט – גם אם אתה הולך עם כבודת בטן, זה מקצר את זמן העמידה שלך בתור.

שמואל זכאי: דבר אחרון – הכול באהבה.

שמואל זכאי: ביקורת – אנחנו רק לומדים ממנה, אנחנו צריכים להשתפר ואנחנו יודעים את זה.

שמואל זכאי: בסוף העובדות והעובדים האלה יכולים להיות הילדים של כל אחד ואחת מאתנו.

שמואל זכאי: רק לא אלימות; לא אלימות מילולית, לא אלימות פיזית.

שמואל זכאי: העובדים עושים כמיטב יכולתם, אם מישהו אשם זה אני, זה לא העובדים.

שמואל זכאי: את העובדים והעובדים לשים רגע בצד, הם עושים כמיטב יכולתם.

שמואל זכאי: לא להפגין כלפיהם שום אלימות בשום צורה, זה פשוט לא הוגן.

שמואל זכאי: הדיילת ברישום לטיסה או עובדת הביטחון לא אשמה בכלום.

שמואל זכאי: היא לא יושבת כאן, היא לא מנהלת, היא לא יושבת על התקציבים, זו לא אחריות שלה.

שמואל זכאי: האחריות שלה היא רק לתת שירות.

שמואל זכאי: כל האלימות והתסכול מופנים כלפיהם, ואני באמת מכל הציבור, עם כל הקשיים, סבלנות וסובלנות.

שמואל זכאי: אנחנו רוצים שכולם יגיעו לחופש שלהם ולנופש שלהם.

שמואל זכאי: אני קורא גם לכל תעשיית התיירות בארץ – צריך לעשות משהו עם המחירים האלה.

שמואל זכאי: כולנו חווים את זה, משהו פה לא הגיוני וצריך לעשות מעשה כדי שהמחירים ירדו בצורה דרמטית.

שמואל זכאי: אני כבר שילמתי 16,000, אבל יש הרבה שלא מסוגלים לעשות את הדבר הזה.

שמואל זכאי: אנא להתחשב בציבור.

שמואל זכאי: בסוף מדובר פה בשולי רווח, אז אפשר להקטין את שולי הרווח בקיץ בעוד 1% או 2%.

שמואל זכאי: מדובר על שולי רווח, לא מפסידים כסף, אז אפשר להקטין את שולי הרווח ב-1% או 2% ולהקל על הציבור.

שמואל זכאי: תודה.

יעל רון בן משה: לגבי משפט הסיום שלך, נחליף אחר כך טיפים על איפה להקים אוהל בגליל במקום מורשה.

ענבר בזק: או החלפת דירות, אנחנו עושים את זה שנים.

ענבר בזק: הכי זול, הכי יעיל, הילדים מתים על זה.

יעל רון בן משה: לא צריך לשתף פעולה עם מחירים כפי שציינת.

יעל רון בן משה: זו איזושהי צרכנות נבונה, שאנחנו צריכים לעבוד על הציבור על עוד הרבה דברים.

יעל רון בן משה: כמובן, אנחנו מעודדים תיירות ישראלית בכל חלקי הארץ.

ענבר בזק: במחירים הוגנים.

יעל רון בן משה: אנחנו ברצף של דיונים שאנחנו מנסים במצב הפוליטי הלא יציב הזה לקדם, חלקם קשורים עוד למשבר הקורונה, והדיון הזה הוא חלק מהרצף הזה.

יעל רון בן משה: תחום התעופה והתיירות היו מהראשונים להיפגע ולהיכנס למשבר, וכצפוי, הם האחרונים לצאת ממנו, ועדיין אנחנו לא בטוחים שהם יוצאים לגמרי.

יעל רון בן משה: אנחנו רואים את כל מי שעוסק בתיירות נכנסת – מורי דרך, חברות הסעות – שעדיין לא חוזרים לעבוד.

יעל רון בן משה: הפגיעות הן עמוקות באוכלוסיות שעוסקות בתיירות הנכנסת.

יעל רון בן משה: נתב"ג הוא עוד מקום שלא מצליח להתאושש.

יעל רון בן משה: הוא לא חריג בהיבט חוסר ההתאוששות שלו לעומת תחומים נוספים, גם כאלה שלא קשורים לתיירות, ודיברנו על משברים נוספים בגיוס עובדים, אבל הוא נוגע באופן מיידי לעשרות אלפים של אזרחים מדי יום.

יעל רון בן משה: אז נכון שגם בתעשייה, באבטחה, בחקלאות ובחינוך אנחנו רואים בעיה עם גיוס ושימור עובדים אחרי תקופת הקורונה, אבל אנחנו לא חשים את זה בצורה האינטנסיבית, שעשרות אלפי אנשים נפגעים מדי יום.

יעל רון בן משה: כקדימון, אני רוצה להגיד שלקראת 1 בספטמבר נחוש את זה מאוד במערכות החינוך, שגם הן לא מצליחות לגייס עובדים, מכל מיני סיבות, אבל חלק מזה גם קשור לשנתיים של הקורונה ואיך מערכת החינוך תפקדה בזמן הקורונה.

יעל רון בן משה: לכן הזרקור כרגע הוא על נתב"ג, גם אם יש מקומות נוספים שעוד מתמודדים.

יעל רון בן משה: אני רוצה להודות לך, שמואל זכאי, על זה שהגעת לכאן היום בתוך העומס שאתה, ובעיקר אנשיך שנמצאים בשטח, חווים.

יעל רון בן משה: זה לא מובן מאליו.

יעל רון בן משה: בדיון הקודם נפגשנו בזום, אבקש שלדיון הבא שנקיים לא תגיע באופן פיזי.

יעל רון בן משה: תעלה בזום, תישאר בנמל התעופה עם האנשים שלך, עם הצוות, עם האזרחים הישראלים.

יעל רון בן משה: תודה שהתפנית והגעת היום.

יעל רון בן משה: זה חשוב לי, זה חשוב לחברי הכנסת, זה חשוב לאנשים נוספים.

יעל רון בן משה: אני יודעת שהנושא הזה מדיר שינה מעיניך כבר הרבה מאוד זמן.

יעל רון בן משה: אתה עושה מאמצים רבים, ואנחנו לרשותך בדבר הזה.

יעל רון בן משה: המצב בנתב"ג הוא כן כאוס.

יעל רון בן משה: אמרת קודם שכשמזוודה מגיעה מפרנקפורט זה מצביע על כאוס בפרנקפורט; אדוני, יש כאוס בנתב"ג.

יעל רון בן משה: אחרי שהודיתי לך ואחרי שאני יודעת שאתה מטפל בנושא הזה טוב, חווית הלקוח היא לא טובה.

יעל רון בן משה: 90% מהאנשים שמגיעים לנתב"ג ממתינים בין 85 ל-90 דקות רק בשתי התחנות הראשונות, של הביטחון והצ'ק-אין, עוד לפני בידוק היד, עוד לפני ביקורת הגבולות, עוד לפני זמן העלייה למטוס ולפעמים עוד לפני הזמן שהם ממתינים במטוס כי הם מחכים למשפחה האחרונה שתגיע – וטוב שאתה מנחה להמתין למשפחה האחרונה, אבל יש כאוס.

יעל רון בן משה: אנשים מבולבלים, אנשים לחוצים, אנשים לא בטוחים שיפגשו את המזוודה שלהם בקצה, ורבים מהם גם לא פוגשים את המזוודה שלהם בקצה, לא כשהם מגיעים לחופשה ולא כשהם חוזרים לישראל.

יעל רון בן משה: אז עם כל המאמצים שלך, המצב הוא של כאוס.

יעל רון בן משה: אנחנו עוד לפני הפיק של יולי ואוגוסט ואנחנו צריכים לשים את הדברים על השולחן.

יעל רון בן משה: הוצעו פה פתרונות, מחבר הכנסת מיכאל ביטון יושב-ראש ועדת הכלכלה, שהתייחס לגיוס מורי דרך, ודרך חבר הכנסת לשעבר ליפמן שאומר שיש עכשיו עולים חדשים שמחפשים עבודה, יודעים אפילו עוד שפה ואפשר לגייס אותם.

יעל רון בן משה: דובר על עבודת נוער, וזה כבר קורה, עבודת חרדים שצוינה כאן.

יעל רון בן משה: כל מי שיושב פה מסביב לשולחן מוכן היום, בתוך הכאוס הפוליטי – וכנראה נהיה ערים פה עד יום חמישי בבוקר – לחבר אותך למי שצריך.

יעל רון בן משה: הצוותים שלנו רתומים לעניין הזה, עמותות, ארגונים, נפש בנפש, ארגוני עולים אחרים, אני לא רוצה חלילה להחסיר אף אחד, נראה איך אנחנו מסייעים בדבר הזה.

יעל רון בן משה: הפנייה לעבודה של סטודנטים, יכול להיות שהיא טובה.

יעל רון בן משה: אמרתי קודם שיכול להיות שזה חיפוש מתחת לפנס, אבל אם אתם יודעים לעשות את זה אז כמובן שזה בסדר גמור.

יעל רון בן משה: עומר, נמשיך להיות במעקב דו-שבועי, כפי שביקשתי, אתך או עם מי מהצוות שלך בממונה על השכר באוצר.

יעל רון בן משה: יש לכם תפקיד משמעותי בדבר הזה.

יעל רון בן משה: את התקציבים השגרתיים אנחנו יודעים לסדר; יש פה עת חירום, היא קצרה – ל-16 שבועות, ל-20 שבועות, עד שיעבור הפיק – שמואל יודע עד מתי, ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו לא מחמירים את הכאוס ומורידים אותו.

יעל רון בן משה: ואני אומרת שיש כאוס, לא תשכנעו אותי שאין כאוס, וצריך לשים את היד בכיס.

יעל רון בן משה: צריך 1,000 עובדים – להביא 1,000 עובדים.

יעל רון בן משה: דובר פה על הבאה של עובדים זרים; אני לא חסידה של הרעיון הזה אבל אני מודה שגם בחקלאות לא הייתי חסידה של הרעיון הזה, אבל אם זה מביא מזור לחקלאי ואם זה מה שיכול להביא מזור בחלק מהתחנות – אולי בצ'ק-אין, אולי בסבלות, אולי במקומות אחרים – לעשות את הדבר הזה.

יעל רון בן משה: אם צריך אישורים מהירים בבית הזה אז נעשה את זה, על אף הכאוס הפוליטי.

יעל רון בן משה: כאמור, נכריז מצב חירום אמיתי ונטפל בדבר הזה.

יעל רון בן משה: הדאגה שלי שהכאוס הזה יביא להגברה של מעשי תוקפנות ואלימות, וזו דאגה אמיתית.

יעל רון בן משה: אני חלילה לא רוצה להכניס אף אחד לפניקה.

יעל רון בן משה: להיפך, אני אומרת בואו נטפל בזה כל עוד יש שמואל שליטה על האירוע ולפני שחלילה נמצא שאנחנו בחוסר שליטה על הדבר הזה.

יעל רון בן משה: התמונות של המזוודות בתקשורת מלמדות על הכאוס הזה.

יעל רון בן משה: האזרח שמתכונן, הוא לא יודע מאיפה זה הגיע, הוא מגיע כבר בסטרס.

יעל רון בן משה: הוא עם הילדים, הוא כבר צמא, הוא רעב, והוא עמד שעה בחוץ שאתה לא מודד בכלל, אתה מודד רק מרגע הכניסה לטרמינל.

יעל רון בן משה: הציבור עמד שעה בחוץ, ואני כבר לא מדברת על הדרך שהוא עבר מהבית.

יעל רון בן משה: כשאני רואה שמחלקים מים ודברים בחוץ, מצד אחד אני רוצה להגיד תודה על זה שאתם רגישים לזה, אבל אני אומרת שיש פה בעיה.

יעל רון בן משה: חלוקת המים מגיעה מזה שמבינים שיש בעיה, ולכן נשים את היד בכיס ונעשה את שינוי הנהלים והתקנות ונפתור את הבעיה מהשורש ולא בחלוקת מים להרגעת הציבור.

יעל רון בן משה: שירות טרום טיסה בחיפה – דיברנו על זה לפני חודש.

יעל רון בן משה: אני יודעת ששר התיירות וגם שרת התחבורה נכנסו לעובי הקורה, אני מבקשת שנקדם את זה כמה שיותר מהר.

יעל רון בן משה: חברות התעופה לא משתפות פעולה?

יעל רון בן משה: אני רוצה לדעת מי.

יעל רון בן משה: אני רוצה לדעת מי חברת התעופה שלא משתפת פעולה; שיחה משולשת שלנו – אם צריך, שרת התחבורה על הקו, שר התיירות על הקו – ולבחון סנקציות ולחברות האלה.

יעל רון בן משה: אני לא יודעת איך אפשר לעשות את זה, לא אתה הכתובת באגף התקציבים, אבל צריך לראות.

יעל רון בן משה: אנחנו במצב חירום ולקראת מצב חירום יותר קשה; חברות תעופה, נסייע להן לפתוח את שירות טרום הטיסה בחיפה ובמקומות אחרים שתצביע עליהם, וחברה שלא תשתף פעולה למרות שנציע לה סיוע, נראה מה אפשר לעשות.

יעל רון בן משה: אני לא יודעת איזה סנקציות אפשר לעשות, אני לא ממליצה לבטל טיסות כי אמרנו שיהיו לזה השלכות, אבל צריך לחשוב איך עושים את זה.

יעל רון בן משה: חברות תעופה שאין אפשרות לעשות צ'ק-אין באינטרנט – אותו דבר.

יעל רון בן משה: קודם כול, חברה ישראלית שלא מאפשרת לעשות צ'ק-אין באינטרנט ותפגוש אותנו בהמשך בוועדת הכספים לבקש עוד מענק או עוד סיוע, נראה מה עושים עם זה.

יעל רון בן משה: החברות הישראליות צריכות לדעת לעשות צ'ק-אין באינטרנט.

יעל רון בן משה: לא דיברנו היום בכלל על נושא הדיוטי פרי – איך הדיוטי פרי מושפע מהדבר הזה.

יעל רון בן משה: הוא גורם מאוד משמעותי בכלכלת נמל התעופה בן גוריון, אני לא יודעת איך הוא נפגע מזה ומה האינסנטיב שלו.

יעל רון בן משה: לי נשמע, בכלכלת שוק, שהדיוטי פרי היה צריך להיות פה ולהגיד לקצר את הזמן כדי שאנשים יוכלו להגיע ולקנות.

יעל רון בן משה: אם אפשר באיזשהו אופן לגייס את הדיוטי פרי – אני יודעת שזה לא גורם אחד, זה כמה גורמים – למאמץ אז זה יהיה מבורך.

יעל רון בן משה: הנחיות לסוכני הנסיעות – שמענו פה שסוכני הנסיעות אומרים לנוסעים להגיע חמש-שש שעות לפני טיסה.

יעל רון בן משה: צריכה לצאת הנחייה ברורה ממנהל נתב"ג לכל סוכני הנסיעות לא להגיע חמש-שש שעות לפני, להגיע שלוש וחצי לפני, ארבע שעות לפני – מה שתחליט – אבל להוציא את ההנחייה הזו בבקשה עד מחר בצהריים.

יעל רון בן משה: חבל שסוכנים ממשיכים לתת הנחיות כאלה.

יעל רון בן משה: הנחיות לנוסע – תודה שנתת את זה פה בצורה ברורה.

יעל רון בן משה: צריך להוסיף הנחיות לנוסעים על כל מה שקשור לצ'ק-אין מוקדם, כל מה שקשור להגעה עם טרולי.

יעל רון בן משה: זה לא מתאים לכל האוכלוסיות, גם הרב אייכלר דיבר על זה, אבל לאוכלוסיות שזה מתאים – להגביר את ההסברה לדבר הזה.

יעל רון בן משה: צ'ק-אין מוקדם – להגביר את ההסברה; נציג אחד ממשפחה לחברות הישראליות – לא הכרתי את זה, לא יודעת מי מהיושבים סביב השולחן הכיר את זה; נוסעים שטסים בחברות הישראליות – בביטחון כל בני המשפחה צריכים להיות, בצ'ק-אין מספיק נציג אחד מבית אב – אבא, אמא, בוגר אחר.

יעל רון בן משה: כל השאר, איפה הם ממתינים?

יעל רון בן משה: מהבדיקה שלי אולם שחקים לא נותן חווית לקוח מספיק טובה.

יעל רון בן משה: להוסיף שם כיסאות, אני לא יודעת אם אפשר לפתוח שם עוד בתי קפה, אם צריך מכרז.

יעל רון בן משה: לא מספיק שיש שם סניף מהיר של המבורגרים ועוד סניף חצי עובד של קפה.

יעל רון בן משה: אנחנו מדברים על אלפי נוסעים ביום, שהאולם הזה יוכל לקלוט אותם.

יעל רון בן משה: אם אפשר – שוחחנו על זה – לשלוף את המשפחות האלה מהתור, לתת להן איזשהו צ'ופר לילד, קרטיב, צעצוע.

יעל רון בן משה: לקחת אותם משם, להוריד את העומסים באולם הממתינים לקראת הצ'ק-אין.

יעל רון בן משה: הסברה של הדבר הזה – קמפיין גם בתקשורת, בסוכנויות הנסיעות, דרך חברות הקרקע וחברות התעופה.

יעל רון בן משה: כל מי שהזמין טיסה יודע כמה אסמסים מקבלים, כמה אי-מיילים מקבלים, אז שגם הדבר הזה יוסבר שם.

יעל רון בן משה: אנשי רשות שדות התעופה, אותם 400 עובדים שהתגייסו לעניין, ועדי העובדים שהתגייסו לעניין – כבוד והערכה רבים, זה לא רבים.

יעל רון בן משה: תחשבו אתם, כל אחד מכם, אם יגידו לכם שהלילה הוא עושה משמרת ב-02:00 לפנות בוקר לא בתפקיד שלכם, אני לא יודעת איך הייתם מגיבים לדבר הזה.

יעל רון בן משה: אז ברכות, גם לך, גם לאיגודי העובדים וגם לעובדים עצמם שהולכים לפגוש את הנוסעים בשטח.

יעל רון בן משה: טוב שהם יהיו שם, הם יוכלו לשלוף את אותם נוסעים שצריכים את התור המקוצר, שאפשר להפנות אותם לאולם שחקים, להוסיף כיסאות, לראות שהדברים מטופלים.

יעל רון בן משה: אני מבקשת לקיים דיון מעקב, ככל שוועדת ההסכמות תאפשר לנו, בעוד שבועיים.

יעל רון בן משה: תעלה בזום, אל תגיע, אבל אני רוצה לראות שהמספרים לא עולים על המספרים שנמסרו לי לפני הזמן הזה.

יעל רון בן משה: זו המטרה העיקרית כרגע – לבלום את עליית המספרים של ההמתנה ושל המזוודות.

יעל רון בן משה: אמרת שהיום זה 61 דקות, שלא נעלה על המספר הזה.

יעל רון בן משה: אחרי זה המטרה הבאה תהיה קיצור הזמנים ושלא נגיע, חלילה, לביטול טיסות.

יעל רון בן משה: ציינת את זה בפתח דבריך, לא אחזור על המשמעות של ביטול טיסות.

יעל רון בן משה: תודה לכולם, אני נועלת את הישיבה.

יעל רון בן משה: קיץ נעים ובטוח.