ועדת ביטחון הפנים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 71, 2022-02-23 09:30

מירב בן ארי: בוקר טוב לכולם, אנחנו פותחים את הדיון של הוועדה לביטחון פנים, היום 23 בפברואר 2022 כ"ב באדר א' תשפ"ב.

מירב בן ארי: הנושא הוא האיזוק האלקטרוני ככלי למלחמה באלימות במשפחה – דיווח משרדי הממשלה על ההתקדמות החקיקה הממשלתית בנושא.

מירב בן ארי: הדיון הזה הוא דיון המשך לדיון שהתקיים פה ביום 29 בדצמבר 2021 באותו נושא.

מירב בן ארי: היה כאן דיון, אנחנו המשכנו אותו גם בדיון מצומצם שלי עם המשרד לביטחון הפנים, מתוך מטרה להבין כיצד אנחנו מתקדמים.

מירב בן ארי: חברות הכנסת המציעות, שהציעו את החקיקה הפרטית, הביעו דאגה מהמצב, מההתקדמות, מהתקציב, ולכן הבטחתי להן שאנחנו נעקוב כאן בוועדה באופן רציף אחרי ההתפתחות של הנושא, ובדיון פנימי שקיימתי עם המשרד לביטחון הפנים, הוצגה בפניי התוכנית של המשרד, ולכן היה לי חשוב שהמשנה למנכ"ל, לייזר שנמצא פה, יציג את התוכנית.

מירב בן ארי: הוועדה הזו תעקוב מקרוב, בגלל ההבנה שלנו על הכלי הזה של איזוק אלקטרוני, שהוא כלי משמעותי בהיבט, אני לא יודעת אם על המלחמה, אבל באמת בנושא של מניעת אלימות נגד נשים ובעבירות האלמ"ב בכלל.

מירב בן ארי: עוד לפני שאני אתן ללייזר להציג, אני אתן לחברות הכנסת להציג.

מירב בן ארי: בבקשה, חה"כ קרן ברק.

קרן ברק: אני מנסה להבין למה כל דיון בחקיקה הזאת הוא דיון עקרוני ענייני ולא על החקיקה עצמה.

מירב בן ארי: כי אין הסכמה של ועדת שרים.

קרן ברק: ועדת חוקים העבירה את החוקים האלה, מה זאת אומרת?

מירב בן ארי: לא, אין הסכמה להתקדם בלי הסכמות של משרדי הממשלה.

מירב בן ארי: זו הייתה ההחלטה, קראתי אותה, להתקדם בהסכמה עם המשרדים ואין הסכמה.

קרן ברק: אבל את ההסכמה אנחנו מקבלים כאן בוועדה, לא בדיונים פנימיים.

מיכל רוזין: מתקדמים תוך כדי, זה הדיון על החוק.

מירב בן ארי: אין בעיה.

קרן ברק: כן, כי זה לא הדיונים הפנימיים שלך איתם, החוק עבר בקריאה טרומית, אנחנו מבקשים שיהיו פה דיונים על החוק.

קרן ברק: זה כבר דיון שני שהוא לא על החוק, אלא דיון עקרוני של התקדמות המצב, ולי זה נראה פחות תקין, כי אנחנו רוצים שהחוק הזה יתקדם, וככל שהגורמים יחשבו שזה כל פעם דיון עקרוני ושאומרים להם לא להילחץ, לא מתקדמים בחוק אלא אנחנו רק עושים דיון עקרוני, אז זה לא מקדם את החקיקה, זה עושה בדיוק את הפעולה ההפוכה.

קרן ברק: עם כל הכבוד והרצון הטוב של שיתוף פעולה עם המשטרה ולבוא לקראת המשטרה, אנחנו עדיין בכנסת ישראל, אנחנו עדיין בממשלה, הממשלה העבירה את זה לוועדת שרים, זה עבר טרומית במליאה, ואנחנו מבקשים שיהיו פה דיונים על החוקים עצמם ולא דיונים עקרוניים, כאשר אחרי זה בעצם נעשים דיונים מקצועיים אחרים בכלל.

קרן ברק: אז סבבה, אפשר לעשות איזה דיונים מקצועיים שאת רוצה, אבל פה אנחנו מבקשים שהדיונים יהיו כבר על החוק, זה כבר דיון שני שהוא לא על החוק.

מירב בן ארי: תודה רבה על האישור.

מירב בן ארי: חה"כ מיכל רוזין.

מיכל רוזין: קודם כל, הצעת החוק הזאת לא נולדה בכנסת הזאת.

מיכל רוזין: אם זה היה איזה משהו חדשני, חדש, שהבאנו עכשיו בכנסת הזאת ולא יודעים איך להתמודד עם זה, הייתי מבינה וגם אז, דיון אחד מקדים כפי שבחוקה אנחנו עושים לא פעם.

מיכל רוזין: דיון מקדים שבו אנחנו שומעים את מיטב המוחות ואת מירב הדעות בחברה ובממשלה, התקיים כבר, ובגלל שזאת הצעת חוק שכבר נסחבת מספר כנסות, והגיע הזמן להתחיל לקדם אותו.

מיכל רוזין: עכשיו, מירב, ברור שזה לא יעלה לקריאה ראשונה בלי אישור של ועדת שרים לחקיקה, ובלי אישור של הממשלה, אם כך נקבע בתנאים.

מיכל רוזין: עם זאת, כפי שאני עושה בוועדת בריאות עכשיו, בוועדת חוקה, מתקדמים עם הצעת החוק, ומגיעים ביחד איתם להבנות והסכמות, או שלא, ובסוף זה עולה לוועדת שרים לחקיקה שממליצה.

מיכל רוזין: אבל, הגיע הזמן להתחיל לדבר על הצעת החוק הקונקרטית הזאת ולהתקדם בה.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: חה"כ בני בגין.

זאב בנימין בגין: כן, בהמשך לדברי חברותיי, אני מבקש לשאול האם ידועים הסעיפים, או חלקי סעיפים, או שורות בהצעות החוק, שהן מצויות במחלוקת.

מירב בן ארי: נכון, בשביל זה הדיון, אנחנו מתחילים עכשיו את הדיון, ואת השאלה תשאיר לאחרי שהם יסיימו לדבר.

קרן ברק: הדיון הוא לא על החקיקה.

זאב בנימין בגין: ניגשים להצעת החוק כדי לברר - - -

מירב בן ארי: לא, אנחנו לא ניגשים להצעת החוק, אני גם רוצה להגיד שהנושא של הדיון הוא לא על הצעות החוק הפרטיות, אלא אתם יכולים גם לקרוא את הנושא, כתבתי אותו במדויק, אין כאן את הצעות החוק הפרטיות כי אני רציתי לעשות דיון על עבודת הממשלה בנושא הזה, בדיוק כמו שעשיתי אתמול על משרדי הממשלה והתוכנית שלהם באלימות במגרשי הספורט.

מירב בן ארי: ולכן, כשאני אעשה דיון על החקיקה, אני אעשה.

מירב בן ארי: אני רוצה לדעת כיצד המשרד לביטחון הפנים מתקדם, זה חלק מהמעקב שלי והפיקוח.

מיכל רוזין: האם ייקבע מועד לדיון - - -

מירב בן ארי: כן, אבל אין בעיה, זה כרגע לא הדיון.

זאב בנימין בגין: אבל על זה היה הדיון הקודם, כבר שמענו איך הם מתקדמים או לא.

מירב בן ארי: לכן ביקשתי להמשיך בדיון, זה מה שאני עושה.

מירב בן ארי: תן להם להציג, ואחרי זה תשאל איפה זה תקוע.

מיכל רוזין: לא, אנחנו לא עכשיו מולם, אנחנו כרגע מולך.

קרן ברק: אנחנו מולך, נכון.

מיכל רוזין: הסיפור זה לא מולם, הסיפור זה האם את קובעת חוץ מהדיון הזה, דיון על הצעות החוק?

מירב בן ארי: יהיה דיון על הצעות החוק.

מיכל רוזין: עד סוף המושב?

מירב בן ארי: אני לא יודעת, אולי בפגרה נעשה, נראה.

מירב בן ארי: יהיו כאן דיונים גם בפגרה, כרגע יש קצת עומס, יש שבועיים לחוצים מאוד כולל חקיקה, את בטח יודעת, ננסה להביא את זה.

מיכל רוזין: גם זה חקיקה.

מירב בן ארי: לא, חקיקה של קריאה ראשונה, שנייה ושלישית.

מיכל רוזין: אבל זה מונח בוועדה.

קרן ברק: חקיקה שאנחנו מחכים לה כבר שש שנים.

מירב בן ארי: תקשיבו, הנושא הזה חשוב לי, אני גם ישבתי לפגישה מצומצמת עם הנציגים של הוועדה.

מירב בן ארי: אם הוא לא היה חשוב הוא לא היה מגיע, את יכולה לראות כמה דיונים יש בוועדה.

מיכל רוזין: אני יודעת שהוא חשוב.

מירב בן ארי: הוא מאוד חשוב, אני מאוד רוצה להתקדם, ולכן יזמתי את הדיון הזה.

מירב בן ארי: תאמינו לי שאם הוא לא היה חשוב.

מירב בן ארי: לא הייתי עושה את זה.

קרן ברק: אבל מירב, החוק הזה היה יכול להגיע להרבה מאוד ועדות, אנחנו העברנו את זה לוועדה הזאת כדי שזה יתקדם כמה שיותר.

מירב בן ארי: האמת שהוא לא היה יכול להגיע, כי זה כלי של המשטרה.

קרן ברק: כן היה יכול, בוודאי שהיה יכול.

מירב בן ארי: אין בעיה, אבל מה הדיון עכשיו, תנו לי להתקדם.

קרן ברק: כי העברנו אותו לפה כדי שהוא יתקדם במהרה, לא כדי שהוא יתקע פה, וכרגע הוא רק נתקע פה.

מירב בן ארי: בבקשה.

זאב בנימין בגין: גברתי היו"ר, בכל זאת.

מירב בן ארי: לא, לא, סיימתי, בבקשה.

מיכל רוזין: אבל סליחה, עם כל הכבוד.

מירב בן ארי: סליחה, אני רוצה לתת ללייזר, המשנה למנכ"ל, שיציג בבקשה את ההתקדמות כמו שביקשתי.

מירב בן ארי: אתן מוזמנות לשאול אותו שאלות.

מיכל רוזין: לא, אני רוצה לדעת האם אני נשארת פה או לא, סליחה, אני רוצה לדעת.

מיכל רוזין: זמנינו לא - - -

מירב בן ארי: מה שאת רוצה, תעשי.

מיכל רוזין: לא, אז אני רוצה לדעת האם אנחנו מדברים על הנושא הזה, או כמו הדיון הקודם שלא דיברנו על זה - - -

מירב בן ארי: לא, אנחנו מדברים על האיזוק האלקטרוני ככלי למלחמה באלימות במשפחה, אני רוצה לדעת איך המשרד לביטחון הפנים מתקדם, נראה לי שזה חשוב לך.

מירב בן ארי: בבקשה, אדוני.

זאב בנימין בגין: האם יש דיון מאחורי הקלעים בין הייעוץ המשפטי של הוועדה לבין הייעוץ המשפטי של המשרד?

מירב בן ארי: כן.

מיכל רוזין: למה חברי הכנסת לא מעורבים?

מיכל רוזין: סליחה - - -

זאב בנימין בגין: טוב.

מירב בן ארי: יש דיונים כי אני ביקשתי לשבת איתו, אתן מוזמנות לקבוע איתו ולשבת איתו.

מיכל רוזין: לא, זה לא עובד ככה, חקיקה בוועדות לא עובדת ככה, מירב.

קרן ברק: כן, החוקים הם שלנו.

מיכל רוזין: היא לא עובדת ככה, עושים דיונים עם הייעוץ המשפטי של הוועדה ועם חברי הכנסת המציעים - - -

מירב בן ארי: אבל אני לא עשיתי דיון על החקיקה שלכן.

מיכל רוזין: זאת הבעיה.

מירב בן ארי: עשיתי דיון, אני רוצה לדעת איך הם - - -

מיכל רוזין: אבל את אומרת עכשיו בתשובה לחה"כ בני בגין שכן יש התדיינות על החקיקה שלנו עם הייעוץ המשפטי.

מירב בן ארי: לא.

מיכל רוזין: מה זאת אומרת?

מירב בן ארי: לא, אני לא עשיתי דיון על החוק של מיכל וקרן, אם הייתי עושה, הנה, היא אומרת לכם שלא.

איילת לוי-נחום: לא היה דיון.

מירב בן ארי: לא היה, בואו נירגע קודם כל.

מירב בן ארי: יש לכולנו אינטרס משותף, והוא להביא את החקיקה שלכן.

מירב בן ארי: בואו שנייה נירגע, כי אנחנו כולנו באותו צד.

מיכל רוזין: לא, אין זה עניין של להירגע, מירב.

מירב בן ארי: לא, תני לי לסיים לדבר.

מיכל רוזין: עוברת חקיקה בטרומית, היא צריכה להגיע לוועדה לדיון, את נמנעת מלדון בזה כבר כמה חודשים.

מירב בן ארי: אני נמנעת?

מיכל רוזין: כן.

מירב בן ארי: אני קבעתי את הדיון.

מיכל רוזין: כן, זה לא דיון על החוק.

קרן ברק: אנחנו מבקשים דיון על החוק, וזה לא על החוק.

מיכל רוזין: מירב, הצהרת בדיון הקודם והצהרת בדיון עכשיו, שהדיון הוא לא על הצעות החוק.

מיכל רוזין: אנחנו מבקשים לקבוע דיון על הצעות החוק, תודה רבה.

מירב בן ארי: אחלה, אז ייקבע דיון, בבקשה.

מיכל רוזין: לא, אם לא, אני פונה לוועדת הכנסת להעביר את זה ממך, וכל חברות הכנסת המציעות נפנה, כי עם כל הכבוד את לא יכולה לתקוע חקיקה.

מיכל רוזין: אם את תוקעת חקיקה, עם כל הכבוד, אז נעביר את זה לוועדה אחרת, זה מה שאת עושה.

מיכל רוזין: את מצהירה שהדיון הזה הוא לא על חקיקה, כמו הדיון הקודם, וזה אומר שלא קבעת כל המושב, ואת גם לא מתכוונת לקבוע בשבועיים הקרובים, דיון על החקיקה.

מירב בן ארי: סיימת?

מיכל רוזין: מירב, זה מה שאת אומרת.

מירב בן ארי: אבל אם את לא תתני לי להתייחס לדברים שלך, בואי, תתני לי להתייחס.

מיכל רוזין: את לא מתייחסת, את רוצה לעבור ללייזר, לדיון עומק.

מירב בן ארי: אבל אני ניסיתי עכשיו להגיד משפט וחתכת אותי באמצע, עם כל הכבוד לך.

מירב בן ארי: אני ביקשתי ממש לפני שהתחלת את הנאום חוצב הלהבות שלך, שנירגע שנייה, וניסיתי שנייה להסביר שכולנו באותו צד, וכן, אני מסתכלת לכן בעיניים ואני רוצה להביא את החקיקה שלכן לפה, ואני רוצה להתקדם.

מירב בן ארי: רגע, תעצרי ותנשמי, מה קורה?

מירב בן ארי: אנחנו באותו, המטרה שלי לא הייתה - - -

קרן ברק: מירב, זה לא עוזר המילים שאנחנו באותו צד כשהפעולות הן לא אותו דבר.

מירב בן ארי: את לא תפריעי לי לדבר.

מירב בן ארי: לא הייתה פגישה, הנה היועצת המשפטית יושבת כאן, לא הייתה פגישה עם היועצים המשפטיים.

מיכל רוזין: וגם לא נקבע דיון על הצעות החוק.

מירב בן ארי: ואם תהיה פגישה אתן תבואו.

מיכל רוזין: אבל מירב, השורה התחתונה היא שלא נקבע דיון בוועדה במשך ארבעה חודשים מאז שזה עבר.

מירב בן ארי: מה ארבעה חודשים, זה היה ב-29 בדצמבר, מה את צוחקת עליי?

מיכל רוזין: ב-29 בדצמבר זה עבר בכנסת?

מירב בן ארי: לא, היה דיון אחרון.

מיכל רוזין: לא, אבל את הצהרת לפרוטוקול שגם הדיון ההוא וגם הדיון הזה לא נוגע לחקיקה.

מירב בן ארי: אבל אמרתי לך שיהיה דיון על החקיקה, מה את רוצה?

מיכל רוזין: אבל לא יכול להיות שמושב שלם לא הבאת דיון, מושב שלם, תסתכלי מתי זה עבר, באוקטובר לדעתי או נובמבר.

מירב בן ארי: תגידי, את רצינית?

מירב בן ארי: היה כאן דיון בסוף דצמבר.

קרן ברק: אבל זה לא על החקיקה.

מירב בן ארי: על החוק שלכן - - -

קרן ברק: לא, את אומרת את אותו דבר.

מיכל רוזין: מירב לא, את יודעת שזה לא.

מירב בן ארי: מה יש לכן, החקיקה - - -

קרן ברק: אבל את אמרת שזה גם דיון עקרוני ולא דיברנו על החוק.

מיכל רוזין: מירב, את יודעת שזה לא על החקיקה, כמו היום.

מירב בן ארי: טוב, בואו נסיים את הוויכוח המיותר הזה.

מיכל רוזין: הוא לא מיותר בכלל, את תוקעת חקיקה.

מירב בן ארי: יהיה דיון על החקיקה, אף אחד לא תוקע.

מיכל רוזין: זה מה שאת עושה.

קרן ברק: אני אשתמש במילים שלך, בואו נירגע.

מיכל רוזין: או שתכריזי שהדיון הזה - - -

מירב בן ארי: גם כשאומרים לך שיהיה דיון על החוק את אומרת לי שאני תוקעת חקיקה?

מיכל רוזין: או שנכריז שהדיון הזה הוא דיון על החוק, ואם הוא לא דיון על החוק אז ששבוע הבא יהיה דיון על החוק.

מיכל רוזין: אנחנו כרגע עושים סטטוס של המשרד לביטחון פנים על איזוק אלקטרוני, נסיים אותו ונחליט מה אנחנו עושים, או דיון בשבוע הבא על החוק, או אני לא יודעת, אני רוצה כרגע לדעת מה הסטטוס ולפי זה להתקדם.

מיכל רוזין: תקשיבו, מה יש לכן?

מיכל רוזין: יש לי פה חוק - - -

מיכל רוזין: כי סליחה, יש לך ועדה לביטחון פנים שאת יכולה לקיים בה כל שבוע איזה דיון שאת רוצה על איזה סטטוס של המשרד.

מיכל רוזין: יש חקיקה שעברה אלייך ואת מחויבת לקבוע דיונים על החקיקה, ואת לא עושה את זה מושב שלם, זה הכל.

מירב בן ארי: סיימת?

מיכל רוזין: כן.

מיכל רוזין: זה לא קשור לעניין שאת רוצה לשמוע סקירה, את יכולה לשמוע כל יום כל סקירה.

מירב בן ארי: אתן בכלל לא מקשיבות למה שאני אומרת.

מיכל רוזין: אנחנו מקשיבות לך לעומק.

מירב בן ארי: ממש לא.

מיכל רוזין: את כרגע לא עשית שום דיון על החקיקה.

מירב בן ארי: אתן עסוקות בעיקר בלצעוק.

מיכל רוזין: זה לא לעניין.

מירב בן ארי: לא, כי ההתנהגות שלך סופר לעניין, מדהים.

קרן ברק: רגע, אני רוצה להגיד משהו ולהשתמש במילים שלך, מירב - - -

מיכל רוזין: מירב, אני עומדת מאחורייך ובאה לדיון הזה.

מירב בן ארי: את לא עומדת מאחוריי בכלל.

מיכל רוזין: בהחלט שכן, אבל מה שאת עושה עכשיו זה שאת מונעת חקיקה מחברי כנסת.

מירב בן ארי: אף אחד לא מונע חקיקה, ויהיה דיון על החוק.

מירב בן ארי: החוק הזה חשוב לי לא פחות משתיכן - - -

קרן ברק: אבל כנראה שכן פחות משתינו, כי אנחנו רוצות ומבקשות כבר ארבעה חודשים שיהיה דיון על החקיקה, וכל פעם יש דיוני סטטוסים ולא דיוני חקיקה.

קרן ברק: עכשיו, להבדיל ממך, מירב, שאת רק עכשיו עושה איתם דיונים ענייניים, אנחנו עשינו איתם מיליון דיונים ענייניים, וכל פעם הם מספרים לנו עוד סיפור ועוד סיפור.

קרן ברק: עכשיו, אנחנו מבינים שהוועדה הזאת היא פרו משטרה, והכל סבבה עם המשטרה - - -

מירב בן ארי: די כבר עם השטויות האלה, מספיק כבר.

קרן ברק: כי אנחנו רוצים שזה יתקדם, גמרנו לשמוע את הסטטוסים, אנחנו רוצים שהחוק הזה יתקדם.

מירב בן ארי: מה זה קשור לוועדה הזאת פרו משטרה?

קרן ברק: זה קשור מאוד, מאוד קשור.

מירב בן ארי: מה זה קשור?

קרן ברק: מאוד קשור, כי אחרת היית מקדמת את זה, כי כל פעם אומרים לך חכי קצת עוד, חכי קצת עוד.

מירב בן ארי: מה זה קשור?

מירב בן ארי: מה זה חכי קצת?

מירב בן ארי: ותפסיקו כבר.

מירב בן ארי: עכשיו אני ממש מבקשת, תפסיקו כבר להגיד שהוועדה הזאת פרו משטרה.

מירב בן ארי: מספיק עם זה כבר.

קרן ברק: אנחנו נגיד מה שאנחנו מרגישים.

מירב בן ארי: את תגידי מה שאת אומרת, אז אני אענה לך.

קרן ברק: בסדר, אז אני אגיד - - -

מירב בן ארי: אמרת, סיימת, מספיק עם זה.

מירב בן ארי: כל פעם שקצת - - -

מירב בן ארי: כל פעם שקצת - - -

מירב בן ארי: לא, לא, תפסיקי עם זה - - -

מירב בן ארי: אותנו הם מרחו שנתיים, עכשיו הם מורחים אותך, כל פעם הם מורחים מישהו אחר.

מירב בן ארי: סיימת?

קרן ברק: כן.

מירב בן ארי: סיימתם את הנאומים, תודה.

מירב בן ארי: לייזר, בבקשה.

מיכל רוזין: לא צריך לזלזל בחברות הכנסת המציעות.

מירב בן ארי: לא, כי היא לא מזלזלת בי.

מיכל רוזין: ולא צריך עדיין לזלזל, את יו"ר הוועדה.

מירב בן ארי: לא, כי זה נראה לך שהיא לא מזלזלת?

מירב בן ארי: אז אל תיכנסי לזה.

מיכל רוזין: את יו"ר הוועדה.

מירב בן ארי: מה זה קשור?

מיכל רוזין: זה קשור.

מירב בן ארי: בבקשה, אנחנו מתחילים.

אליעזר רוזנבאום: (באמצעות מצגת) בוקר טוב, בהמשך לדיון הקודם שהיה, אנחנו המשרד לביטחון פנים, ואני באופן אישי, עוסקים בדבר הזה מידי יום ומידי שבוע.

אליעזר רוזנבאום: אני חושב שאנחנו צריכים את הכלי הזה, הוא כלי חשוב, אבל בצד זה יש כל מיני דברים, ואי אפשר יהיה לקדם את החקיקה עם דברים מהותיים, שתכף אני אגע בהם, לא יסוכמו, כי - - -

מיכל רוזין: מסכמים אותם תוך כדי דיונים בחקיקה - - -

קרן ברק: בדיוק, ולא מאחורי הקלעים.

מירב בן ארי: את מפריעה לו לדבר.

מירב בן ארי: אני קוראת לך לסדר פעם ראשונה, וגם לך.

מירב בן ארי: מספיק, אתה מדבר ואף אחד לא מפריע לך.

מיכל רוזין: הבנו שאין לנו פה מקום.

מירב בן ארי: אם אין לך מקום את מוזמנת לעזוב.

אליעזר רוזנבאום: בהמשך לדיון הקודם - - -

מיכל רוזין: אני לא אעזוב, זה הבית שלי כמו שהוא שלך.

מירב בן ארי: יפה, אז לא להפריע בבקשה.

מיכל רוזין: אז אל תאיימי.

מירב בן ארי: אל תפריעי.

אליעזר רוזנבאום: בהמשך לדיון הקודם - - -

מיכל רוזין: קריאות ביניים זה דבר מקובל בכנסת.

מירב בן ארי: קריאה שנייה יש לך.

מיכל רוזין: בסדר.

אליעזר רוזנבאום: בהמשך לדיון הקודם שהתקיים פה בוועדה, דיברנו על הנושא של האוכלוסיות, והייתה מחלוקת לגבי אוכלוסייה מסוימת.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו בחנו את הבקשות, ואנחנו תיקנו את ההחלטה שלנו.

אליעזר רוזנבאום: אם אתם זוכרים, האוכלוסייה הראשונה היא האסירים שסיימו למלא את מלוא תקופת עונשם ועדיין נמצאים בסיכון גבוה, ועל זה הייתה הסכמה על ידי כולם שהם בקטגוריה הראשונה.

אליעזר רוזנבאום: הטבלה המעודכנת מופיעה בסוף המצגת.

אליעזר רוזנבאום: האוכלוסייה השנייה, אנחנו חשבנו שנכון שהיא תהיה אותם עצורים ששוחררו בתנאים מגבילים, ואתם ביקשתם את צווי ההגנה.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו תיקנו את ההחלטה, ואנחנו מכניסים לקבוצה הראשונה את צווי ההגנה, כפי שהערתם לנו.

אליעזר רוזנבאום: זה מבחינת תיקון של אוכלוסיית היעד.

מירב בן ארי: יופי, זה חשוב מאוד, זה בהמשך לדיון הקודם.

אליעזר רוזנבאום: כן, אז זה למשל כן חשוב לחקיקה.

מירב בן ארי: נכון.

אליעזר רוזנבאום: האם החקיקה תהיה, גם הציר המינהלי וגם הפלילי, אני לא יודע, זאת גם סוגייה שטרם הוחלט בה אם היא תכיל את הכל, ויתחילו להחיל רק, כי צווי ההגנה הם בהליך האזרחי והאוכלוסייה של העצורים הם בהליך הפלילי, וגם זו סוגייה, ולכן את זה אנחנו תיקנו.

אליעזר רוזנבאום: אלה הן שתי האוכלוסיות שבעדיפות, וזה עדכון מספר אחד.

אליעזר רוזנבאום: הדבר השני, הוא שאנחנו התקשרנו עם חברת ייעוץ שתסייע לנו בהכנת המכרז.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו התחלנו לכתוב את המכרז, ואנחנו עוסקים בנדבכים הנוספים, גם של הדרישה המבצעית, גם האפיון המבצעי, גם תפיסת ההפעלה וגם האפיון הטכנולוגי.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו עושים את הכל ותוך חודש נסיים את הנושא הזה, שהוא חלק ממסמכי המכרז.

מירב בן ארי: והחברה הזאת, מה היא - - -

אליעזר רוזנבאום: יש לנו מאגר יועצים שממנו אנחנו תמיד בוחרים את החברה המתאימה לנושא, שתעזור לנו.

אליעזר רוזנבאום: יש להם ניסיון.

זאב בנימין בגין: זאת חברה שעיסוקה באלקטרוניקה, או חברה של ניתוח עיסוקים - - -

מירב בן ארי: לא, זה עוד לפני האלקטרוניקה, לגיבוש תפיסת ההפעלה.

אליעזר רוזנבאום: אבל הם מעסיקים יועצים של תחום הטכנולוגיה, הם מעסיקים את חברת 'טנדו' כיועצים שלהם, הם קיבלו אישור לזה.

זאב בנימין בגין: לטכנולוגיה, או גם לארגון של העניין?

אליעזר רוזנבאום: כל הטכנולוגיה, גם הארגון של העניין.

קרן ברק: זה הכל ביחד, זה בא בפסקה אחת.

זאב בנימין בגין: בסדר, אבל אפשר לפעמים לשכור שלוש חברות, כל אחת מתמחה.

אליעזר רוזנבאום: לא, לא.

זאב בנימין בגין: בסדר.

אליעזר רוזנבאום: זה יועצים משניים שמעסיקים בעסקת החבילה, יש שם גם ייעוץ משפטי, גם כלכלי, כי המודל הכלכלי הוא - - -

מיכל רוזין: הבנתי, נו חבר'ה, מה אנחנו מהיום בכנסת,

אליעזר רוזנבאום: אם זה יהיה עלות ליום מפוקח או - - -

מיכל רוזין: הבנו, מחכים לחקיקה הממשלתית ולא להתקדם עם ההצעות שלנו עד שיש חקיקה - - -

מירב בן ארי: אתה יכול להמשיך ולהתעלם, בבקשה, תמשיך.

מיכל רוזין: אתה יכול להתעלם אבל את לא תתעלמי, כי אנחנו נטפל בזה.

מירב בן ארי: אין בעיה, את לא מאיימת על אף אחד.

מיכל רוזין: מירב, בואי.

אליעזר רוזנבאום: אז זה לגבי הנושא הזה.

אליעזר רוזנבאום: כפי שהצגתי גם בפעם הקודמת - - -

מיכל רוזין: את מייצגת את הכנסת, לא את הממשלה.

אליעזר רוזנבאום: למעשה, יש שם שתי קבוצות עבודה.

אליעזר רוזנבאום: אחת, משרד המשפטים מוביל את הנושא של החוק.

אליעזר רוזנבאום: ישנם פה נציגי משרד המשפטים שהם מקיימים - - -

מיכל רוזין: חוק ממשלתי?

אליעזר רוזנבאום: כן.

מיכל רוזין: כתבתם במצגת חוק ממשלתי.

מירב בן ארי: כן.

מיכל רוזין: אוקיי.

אליעזר רוזנבאום: אבל הם יעדכנו תכף, ואנחנו עובדים כתף אל כתף גם עם - - -

קרן ברק: החוק הממשלתי אף פעם לא יהיה דומה לחוק הפרטי.

מיכל רוזין: יש לי שאלה עניינית ליועץ המשפטי של הוועדה.

מיכל רוזין: האם הצעות החוק שלנו הותנו בוועדת שרים לחקיקה, וההתניה היא לחקיקה ממשלתית?

איילת לוי-נחום: קודם כל הכנסת לא מחויבת - - -

קרן ברק: אנחנו יודעים שהכנסת לא, אבל כרגע - - -

מיכל רוזין: לא, ברור, אני שואלת האם ועדת שרים לחקיקה היא פתוחה לממשלתית או התקדמות בתיאום?

מיכל רוזין: זה שני דברים שונים.

איילת לוי-נחום: אני יכולה לבדוק לך את זה, אבל להבנתי בתיאום - - -

קרן ברק: אין לך את זה בחומר בהחלטה?

איילת לוי-נחום: לא.

זאב בנימין בגין: או שהם ימוזגו?

קרן ברק: לא קשור, אבל זו לו הייתה התניה לממשלתית.

איילת לוי-נחום: כן, אני - - -

אפרת ליפשיץ פרקש: אבל יש פה תנאי, אם אפשר, אני מחזיקה בידי את ההחלטה.

קרן ברק: כן.

אפרת ליפשיץ פרקש: אחד מהסעיפים של החלטת ועדת השרים - - -

מירב בן ארי: מה השם והתפקיד שלך?

אפרת ליפשיץ פרקש: עו"ד אפרת ליפשיץ, מהמשרד לביטחון הפנים.

אפרת ליפשיץ פרקש: בסעיף 2 להחלטת ועדת השרים, הצעת החוק תקודם רק לאחר סיום עבודת המטה במשרד לביטחון הפנים.

אפרת ליפשיץ פרקש: למעשה, עבודת המטה עוד בעיצומה.

מירב בן ארי: נכון, זכרתי את זה.

אפרת ליפשיץ פרקש: חלק מגיבוש תפיסת ההפעלה וכל - - -

קרן ברק: אבל שאלנו משהו אחר.

מירב בן ארי: אני שאלתי מה ההחלטה של ועדת שרים כבר בדיון הקודם.

מירב בן ארי: בדיון הקודם, ההחלטה הייתה לא להתקדם עד שלא תתקדם עבודת המטה, ולכן קיימתי את הדיון הזה, לכן אני עוקבת אחרי עבודת המטה, לכן אני מוודאה שהמטה במשרד לביטחון פנים מתקדם.

קרן ברק: מתקדם כבר ארבע שנים.

מירב בן ארי: במקום זה, אני רק מקבלת פה אש וגופרית, ולכן אני מקשיבה להחלטה של ועדת שרים, ואני מקשיבה לאיך המשרד מתקדם, ואם המשרד לא התקדם כפי שמצופה ממנו, אנחנו נתקדם עם הצעות החוק שלכן, אבל זה בדיוק מה שאני עושה כאן.

מירב בן ארי: בבקשה.

מיכל רוזין: אני זוכרת את ההחלטה הזאת, אבל - - -

אליעזר רוזנבאום: אני אומר, המשרד התקדם - - -

מירב בן ארי: תודה, את יכולה גם להתנצל - - -

קרן ברק: ארבע שנים מתקדמת, כל הזמן הם התקדמו - - -

מיכל רוזין: לא, את מפרשת אחרת, להתקדם זה התקדמות מטרומית לראשונה, אפשר לפרש את זה בשתי דרכים - - -

מירב בן ארי: זה בכלל לא מעניין אותי, כי בסוף אני פועלת לפי החלטה שבאמת התקבלה על ידי שרים שהם שרים גם שלי וגם שלכן.

מירב בן ארי: הובהר בפניי שצריך להתקדם במקביל לעבודת מטה או אחרי עבודת מטה - - -

מיכל רוזין: בחקיקה - - -

קרן ברק: ארבע שנים, הם כל הזמן יהיו בעבודת מטה.

מירב בן ארי: יפה, אתן טעיתן שתיכן, ובמקום להתנצל, אתן - - -

מיכל רוזין: לא טעינו, את טועה.

קרן ברק: לא נכון, ממש, את טועה.

מיכל רוזין: את טועה, לא, מירב את טועה.

קרן ברק: אף אחד לא אמר לך לא לקדם פה את החקיקה בוועדה.

קרן ברק: את לא יכולה להגיע אולי לשנייה ושלישית בלי עבודת מטה, אבל לא לראשונה.

מירב בן ארי: זה מבזבז לי את הזמן, זה ויכוח על עבודת מטה כפי שנתבקשתי - - -

מיכל רוזין: מירב, זה גם דירקטיבה שלך להתקדם בחקיקה כוועדה בכנסת.

מירב בן ארי: אל תתני לי טיפים, תודה.

מירב בן ארי: תמשיך לייזר, אני גם ידעתי שזו ההחלטה, בסדר.

מיכל רוזין: זה לא משנה.

מירב בן ארי: תמשיך - - -

קרן ברק: מה זה משנה, כתוב שם שאנחנו מחכים לוועדה ממשלתית?

קרן ברק: לא, אז למה את מטעה פה בדבר הזה?

קרן ברק: זה מה ששאלנו אותך.

מירב בן ארי: אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה, קרן ברק.

מירב בן ארי: פעם שנייה.

מירב בן ארי: בבקשה תמשיך.

מיכל רוזין: את רוצה להישאר לבד, הבנו.

קרן ברק: כן, כמו כל ועדה.

מירב בן ארי: אתן יכולות להישאר, ולתת לי לפקח על עבודת המטה, כפי שנתבקשנו.

קרן ברק: לא נדרשת לעצור את החקיקה בשביל זה, מירב, תפסיקי כבר.

קרן ברק: את לא שרה בממשלה, את אמורה לייצג את הכנסת.

מירב בן ארי: סליחה, את תדברי אליי יפה כמו שאני מדברת אלייך יפה - - -

קרן ברק: בסדר, ממש יפה, תשאלי את הצופים מה הם חושבים על איך את מדברת.

מירב בן ארי: אני לא אמרתי לך שום דבר אישי, מהרגע שאת באת לפה את משתלחת בי ללא הרף, והנה אני אומרת לך, מספיק.

מירב בן ארי: בבקשה, תמשיך.

אליעזר רוזנבאום: הלאה, לגבי הנושא של עיקרי התרחישים של הפיקוח הטכנולוגי - - -

מירב בן ארי: לא צריך, הכל בסדר, הסדרנים, אנחנו ממשיכים.

אליעזר רוזנבאום: אז יש לנו למעשה את התרחישים הבאים: אסיר משוחרר, זאת האוכלוסייה האחת שדיברנו עליה, בקשה לצו הגנה מצד המדינה שהוא הליך אזרחי, בקשה לצו הגנה מצד הנפגעת הוא גם הליך אזרחי, והוא יבוא לידי ביטוי בחקיקה.

קרן ברק: לא הבנתי מה אתה אומר.

אליעזר רוזנבאום: אני אומר שאסיר משוחרר שהוא ברמת מסוכנות גבוהה - - -

קרן ברק: של אלמ"ב, כן.

אליעזר רוזנבאום: ישנה אפשרות או שהאישה תגיש בקשה, כלומר שאנחנו נעדכן אותה שהוא אמור להשתחרר בעוד חודש מבית הסוהר, וכלי הערכת המסוכנות שהפעלנו מצביע על כך שהוא ברמת מסוכנות ושתגיש את הבקשה, או ערוץ מדינתי שיגיש את הבקשה.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו צריכים, גם בנושא הזה, להביא את זה לידי ביטוי בחקיקה.

קרן ברק: נכון.

אליעזר רוזנבאום: אם האישה אומרת שהיא לא רוצה, והמדינה עדיין חושבת שהוא ברמת מסוכנות גבוהה, צריך לראות מי זה הגורם שיבוא - - -

קרן ברק: אבל זה בדיוק הדיונים שנעשה פה, זה דיונים בוועדה, כך כל אחד יבוא, יבואו הארגונים, אלה בדיוק הדיונים שאנחנו צריכים לעשות כאן בוועדה, זה לא אתם בעבודת מטה.

אליעזר רוזנבאום: למה לא - - -

קרן ברק: ככה, כי זה בול סוג הדיונים.

אליעזר רוזנבאום: אצלנו לדיונים בצוות המשפטי יבואו מוכנים, מה פסול בזה?

אליעזר רוזנבאום: אני לא מבין.

מירב בן ארי: זה בסדר גמור, ככה צריך לעשות.

אליעזר רוזנבאום: אני חושב שהם מביאים את הדברים המקצועיים, מתרגמים את זה ומביאים, אם יהיו מחלוקות נתקן.

מירב בן ארי: זה עניין מקצועי נטו.

מיכל רוזין: כן, כשמדובר בהצעת חוק ממשלתית, אבל פה יש הצעות חוק טרומיות.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: תמשיך.

מיכל רוזין: זה ההבדל, מירב.

מיכל רוזין: זה הפרדת הרשויות כאן בממשלה

מירב בן ארי: תמשיך בבקשה.

מירב בן ארי: זה מפריע לי.

מיכל רוזין: רשות מבצעת, רשות מחוקקת

מירב בן ארי: את כל הזמן מפריעה.

מיכל רוזין: את ברשות המחוקקת, לא המבצעת.

מיכל רוזין: את מתבלבלת קצת.

אליעזר רוזנבאום: לגבי חשוד באירוע אלמ"ב, כמובן שבקשה לצו הרחקה הוא בהליך הפלילי, והוא נעשה על ידי המדינה, קרי, משטרת ישראל היא זו שצריכה לפנות לבית המשפט.

אליעזר רוזנבאום: הנושא של צווי הגנה, לאחר התרחשות אירוע אלמ"ב, הוא בהליך אזרחי, עוד פעם, או על ידי האישה או המדינה, ובנושא הזה אנחנו באמת צריכים להביא את זה לידי ביטוי בחקיקה עצמה, ועובדים על זה, תכף הצוות המשפטי יעדכנו.

אליעזר רוזנבאום: לגבי הסוגיות המרכזיות, שזה גם חלק ממה שיבוא לידי ביטוי בחקיקה, אז הסוגיות המרכזיות שאנחנו מיפינו, ואני חושב שהם הליבה, זה הליך הטלת הפיקוח הטכנולוגי בהליך האזרחי והפלילי, הליך הסרת הפיקוח, סמכות אחריות ואפיון הפעולות שיתבצעו במוקד.

אליעזר רוזנבאום: צריך לזכור, המוקד שאנחנו מתכננים להקים אותו יהיה עם מוקדים שיהיו בקשר גם עם האישה וגם עם הבעל.

אליעזר רוזנבאום: לגבי כל התהליך וכל הסמכויות, צריך לזכור שהחברה שתזכה במכרז היא זאת שתצטרך להקים את המוקד ולפתח את - - -

מיכל רוזין: מה הוא חושב שיצטרכו להוציא אותנו?

מיכל רוזין: נצא בלי בלגן, הנה.

מירב בן ארי: הכל בסדר, אף אחת לא יוצאת, בואו נירגע.

מיכל רוזין: לא, הביאו את מרינה.

מירב בן ארי: טוב לנו שמרינה כאן, הכל בסדר.

מיכל רוזין: תמיד טוב לנו שמרינה כאן.

מירב בן ארי: נכון, זה מה שחשוב, את רואה?

מירב בן ארי: אפילו על זה הסכמנו.

מיכל רוזין: מותר גם לא להסכים, מירב.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו מתכננים במוקד הזה, שיהיה לנו, מעבר למוקדנים, שני תאים.

אליעזר רוזנבאום: תא של המשטרה, שיהיו שם באופן קבוע 24/7 נציגי משטרה, כדי לעבוד במעגלים קצרים מול המוקדים, המשל"טים של משטרת ישראל, כי הם אלה שמפעילים את הכוחות, אל מול הפרה כזו או אחרת.

מירב בן ארי: רגע, אז יש לי שאלה.

מירב בן ארי: אותה חברה שתזכה בהפעלת האזיק, המשל"ט שלה יהיה אצלה והיא תדווח למשטרה, או שהמשל"ט יהיה במשטרה?

אליעזר רוזנבאום: המשל"ט יהיה במשרד לביטחון פנים, החטיבה של השר של המשרד מקים את הפרויקט הזה.

אליעזר רוזנבאום: מי שזוכר את הפיקוח האלקטרוני, את הפק"ל שפועל היום בשירות בתי הסוהר, המשרד לבט"פ הקים אותו והפעיל אותו מספר שנים, ולאחר מכן הוא העביר אותו לשירות בתי הסוהר.

אליעזר רוזנבאום: יהיו עובדי מדינה, מפקד המשל"ט, אחראי משמרת בכל משמרת 24 שעות - - -

מירב בן ארי: זאת אומרת, בתוך המשרד לביטחון פנים תהיה יחידה עם עובדי מדינה, עם הזכיין, שהם בעצם יפקחו וינטרו על אותו אדם שקיבל את האזיק.

אליעזר רוזנבאום: כן, ייצרו קשר, יעשו את כל הפעולות שנדרשות.

מירב בן ארי: יפה, ואם הוא מפר את התנאים, הם מתקשרים למשטרה בעצם?

אליעזר רוזנבאום: בדיוק.

קרן ברק: רגע, רק עוד מילה.

קרן ברק: הסיפור הזה, זה בדיוק המקום הזה שבו אתם אומרים שעכשיו אתם צריכים עוד תקנים?

קרן ברק: זה האירוע?

אליעזר רוזנבאום: מה זה צריכים תקנים?

אליעזר רוזנבאום: בכל מקרה, ברור שאנחנו צריכים תקנים.

קרן ברק: אז ברגע שאתה אומר שתהיה עוד יחידה זה הופך את זה לסיפור אחר מאשר כשזה באמת חברה, כמו שקורה במדינות אחרות, שמדובר בחברה שעושה גם את החומרה וגם את המוקד הטלפוני, ואפשר איכשהו לנתב את זה, לא ליחידה שלמה אלא אפילו סוג של עוד טלפן ב-100.

קרן ברק: זה מאוד מלחיץ אותי היחידה הזאת, כי כל פעם - - -

מירב בן ארי: לא, אנחנו רוצים שזאת תהיה יחידה.

קרן ברק: אבל כל פעם על זה הם מפילים את החוק.

מירב בן ארי: לא יהיה טלפן ולא יהיה זה, שתהיה יחידה נפרדת עם תקנים, עם משל"ט.

אליעזר רוזנבאום: רגע, אני מדבר על יחידה, אנחנו לא מדברים על - - -

מיכל רוזין: אבל אם זה הולך לטלפן אנחנו יודעים מה קורה.

קרן ברק: לא, אבל שזה יהיה על החברה הפרטית.

מירב בן ארי: זה ממש לא מתאים הטלפן, היחידה הנפרדת היא מחוברת, זה מה שחשוב.

קרן ברק: אז לא יהיה.

אליעזר רוזנבאום: מה זאת אומרת, למה שלא יהיה?

אליעזר רוזנבאום: יהיו מוקדנים.

מירב בן ארי: יהיו מוקדנים, זאת בדיוק המטרה של זה.

אליעזר רוזנבאום: התפיסה היא שיהיה שילוב של הזכיין יחד עם סמכויות שלטוניות.

אליעזר רוזנבאום: אי אפשר הכל, בסוף צריך להיות אחראי משמרת שהוא עובד מדינה, מישהו צריך להיות אחראי על זה.

קרן ברק: אתה צודק, אבל פה הדיון, האם זאת יחידה שלמה ואז זה תוקע את כל החוק, או שזה - - -

אליעזר רוזנבאום: לא, יש שילוב של הזכיין עם עובדי המדינה או ליחידה.

זאב בנימין בגין: כמה אתם רואים?

זאב בנימין בגין: שלושה, שמונה, שנים עשר?

זאב בנימין בגין: מספר כללי, רק כדי להרגיע את קרן, או לא להרגיע.

קרן ברק: אני פשוט בסיפור הזה כל כך הרבה זמן.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו גם לומדים מה קיים בפיקוח האלקטרוני שנמצא בשירות בתי הסוהר, ושם יש בכל נקודת זמן בין שלושה לארבעה מוקדנים, שהם מפעילים את המוקד.

זאב בנימין בגין: לא, אני שואל על פקידי המדינה.

אליעזר רוזנבאום: אז אנחנו מדברים על מפקד, סגן שהוא יהיה גם אחראי גם על התורה והכלים, מישהו שיהיה אחראי על הרשמות, כי בכל זאת זה מאגר מידע - - -

זאב בנימין בגין: לא, אין לי טענה, אז רשמתי שניים, מי עוד?

זאב בנימין בגין: עוד שלושה אחמ"שים?

אליעזר רוזנבאום: אני מניח שאנחנו מדברים על סביבות 15 איש סך הכל.

זאב בנימין בגין: משניים קפצת ל-15, לייזר.

אליעזר רוזנבאום: אז לא, תשמע, יש שלושה אחראי משמרת, בכל משמרת צריך להיות עובד נוסף.

זאב בנימין בגין: אז קרן, זו יחידה.

קרן ברק: אבל זה בדיוק העניין, כל פעם זה נופל על זה, על הקמת היחידה הזאת.

מירב בן ארי: אפשר להתקדם.

זאב בנימין בגין: היחידה הזאת לא גדולה, אבל זו דרישה לעוד תקנים ועוד תקציב.

זאב בנימין בגין: בסדר, הבנו.

מירב בן ארי: אתה יכול להתקדם.

מיכל רוזין: היחידה הזאת תיתן שירות גם ליחידת הפיקוח על עברייני מין?

אליעזר רוזנבאום: כרגע, לא.

מיכל רוזין: לא?

אליעזר רוזנבאום: לא, אנחנו מדברים כרגע על אלמ"ב.

מיכל רוזין: אני מבינה, רק שאלתי.

אליעזר רוזנבאום: נאמר לנו בהערות המשפטיות שזה לא יכול כרגע להיות מורחב - - -

קרן ברק: אבל אני חייבת לומר, שעל זה אנחנו נצטרך, בעיניי יו"ר הוועדה, לעשות דיון, כי זה תמיד היה דיון, האם צריך להקים יחידה שלמה או לא, וטענתי היא שלא, כי הרוב נופל על החברה הפרטית החיצונית.

מירב בן ארי: תודה, אתה יכול להמשיך עם הסקירה.

אליעזר רוזנבאום: הנושא של הסרת הפיקוח הטכנולוגי גם צריך לבוא לידי ביטוי בחקיקה, וגם הנושא של מידע והגנה על הפרטיות.

אליעזר רוזנבאום: אלה למעשה הן ארבעת הסוגיות המרכזיות שאנחנו עוסקים בהן אל מול החקיקה בנושא הזה.

אליעזר רוזנבאום: להזכירכם, שמבחינת תפיסת ההפעלה, אנחנו היינו מאוד רוצים, וזה מתוך דיונים בצוות המשפטי, שהזכיין כן יהיה מסוגל להפעיל את מה שנקרא "סיירת האופנועים", כדי שבהינתן הפרה, בין אם זה - - -

מירב בן ארי: רגע, סיירת אופנועים שלו?

מירב בן ארי: של החברה שלו?

אליעזר רוזנבאום: שלו, שהוא ירוץ ויגן על האישה.

אליעזר רוזנבאום: הוא לא יתעסק עם הפוגע, מי שיתעסק עם הפוגע זה אך ורק אנשי משטרה.

מירב בן ארי: רגע, אז זה חשוב כי עשינו את זה - - -

מיכל רוזין: למה זה צריך - - -

מירב בן ארי: לא, אני שואלת עכשיו, תודה.

מירב בן ארי: באלימות נגד צוותים רפואיים, עשינו אפשרות שהאחות לוחצת על אפליקציה, ואותה חברה פרטית שזכתה במכרז גם מפעילה את האפליקציה שהאחות לוחצת ישר בטלפון, וגם מגיעים סיירים של החברה, לא שוטרים.

מירב בן ארי: לכן שנייה עצרתי כדי להבין, על זה אנחנו מדברים?

מירב בן ארי: על זה שהיא תלחץ על האפליקציה ויבואו אותם חבר'ה?

אליעזר רוזנבאום: או הם או שהמוקדן, זה לא משנה.

מירב בן ארי: זאת אומרת, זה לא רק העניין של להפעיל את המשל"ט, אלא גם האופנוענים יהיו אופנוענים של אותה חברה שנבחרה.

מירב בן ארי: אוקיי, זאת הייתה נקודה שחשובה לי.

אליעזר רוזנבאום: אנחנו חושבים שזה כוח התגובה המהיר ביותר, פחות משבע דקות, שיגיע לאישה.

אליעזר רוזנבאום: חשוב ביותר להגן על האישה.

אליעזר רוזנבאום: מי שיתעסק עם הפוגע שהוא עשה את ההפרה והוא בתנועה או לא בתנועה זאת משטרת ישראל, כוח סיור ולא רק סיירת אופנועים.

מירב בן ארי: כן, אבל גם אין לך מספיק אופנועים במשטרת ישראל היום בכל עיר, כדי שיגיעו במהירות כמו אותה חברה פרטית, אין לך.

אליעזר רוזנבאום: אין לנו את זה, והזמינות היא לא - - -

מירב בן ארי: אין לך, ראיתי כמה אופנועים יש בתל אביב.

אליעזר רוזנבאום: זה מוכח בסיירת הבנקים.

מירב בן ארי: זה מוכח גם בבנקים וגם בקופות החולים אגב, בקופת חולים מכבי זה עובד מדהים.

אליעזר רוזנבאום: ולכן, אני מקווה שבחקיקה יאפשרו לנו את הדבר הזה, אני חושב שזה דבר חשוב ביותר כדי שנסגור את הפער הטכנולוגי - - -

מירב בן ארי: אתה מכניס את זה במכרז?

אליעזר רוזנבאום: כן, ודאי.

מירב בן ארי: אז למה שלא יתנו לך את זה בחקיקה?

אליעזר רוזנבאום: צריך לקבל אישור שהפעולה הזאת להגנה על האישה הוא אפשרי על ידי - - -

מירב בן ארי: בגלל שאתה מפעיל כאילו לא כוחות משטרה אלא כוחות אחרים?

אליעזר רוזנבאום: כן.

מירב בן ארי: בסדר, זה קריטי בעניין, אני רואה את משרד המשפטים פה.

מירב בן ארי: זה קריטי, עשינו את זה בקופות החולים עם האלימות נגד צוותים רפואיים, וזה משנה משחק של האבטחה.

אליעזר רוזנבאום: עכשיו מבחינת לוח הזמנים שמופיע כאן - - -

מירב בן ארי: אז את לא מבינה איך זה שינה.

מיכל רוזין: לא, יש לי שאלה, לא הייתי בזה אז אני באמת לא מבינה.

מיכל רוזין: אח או אחות שמזעיקים באפליקציה, יש גם אבטחה במוסד, כלומר יש איזה תיאום - - -

מירב בן ארי: אין, הוא מבוגר, זה לא עובד.

מירב בן ארי: תקשיבי, את ראית את השומר בכניסה, אגב הם הורידו את השומרים בכניסה לקופות החולים.

מיכל רוזין: אבל אני בכל זאת שואלת, במקרים האלה, ברור שמדובר פה באדם אלים ופה באדם אלים, אבל באלימות במשפחה, באותו רגע שבא אותו סייר להגן על האישה, גם נמצא שם מי שאמור לפגוע בה, גם יכולים להיות ילדים בסביבה.

מיכל רוזין: זאת אומרת, אני לא בטוחה איזו הכשרה יש לאותו אדם שבא להתמודד עם הסיטואציה הזו.

מירב בן ארי: אז יכשירו אותו, כמו שוטר שמגיע.

מירב בן ארי: אבל זה בדיוק העניין.

מיכל רוזין: אבל למה ההפרטה הזאת?

מירב בן ארי: אגב, גם בצוותים רפואיים, עוד פעם אני נותנת לך דוגמה מהעבר שלנו, בגלל שהכשירו אותם אז כשהם הגיעו, הם הרבה פעמים הציעו לתת לו כוס מים, ביקשו ממנו לצאת החוצה.

מירב בן ארי: בגלל שהם מספיק חזקים פיזית, הנוכחות שלהם הספיקה.

מירב בן ארי: אגב, הם לא נגעו בו.

מיכל רוזין: אבל מירב, לא מפחיד אותך פה ההפרטה, לתת בידי ידיים אזרחיות סמכויות?

מיכל רוזין: זה מאוד מטריד אותי, את יודעת למה הסמכויות?

מירב בן ארי: אז אני רואה שלהציל חיים - - -

אליעזר רוזנבאום: הוא לא מתעסק עם הפוגע.

מיכל רוזין: מה זה הוא לא יתעסק?

מיכל רוזין: אם הוא שם הוא יתעסק איתו.

מירב בן ארי: את לא מבינה איך זה שינה את האלימות נגד צוותים רפואיים.

אליעזר רוזנבאום: הוא לא שם, איך הוא שם?

אליעזר רוזנבאום: הרי אנחנו מתכוונים להפעיל את הצימוד בריחוק.

אליעזר רוזנבאום: הרי הצימוד לא אפקטיבי אם הם גרים תחת קורת גג אחת.

מיכל רוזין: לא, הוא נכנס אליה הביתה.

אליעזר רוזנבאום: מה זה נכנס?

אליעזר רוזנבאום: אבל יש ניטור.

אליעזר רוזנבאום: ברגע שהוא יצא ממקומו או שהוא התקרב, הרי דיברנו על כך שיש שני מעגלים, מעגל חברה ומעגל הפרה.

אליעזר רוזנבאום: ברגע שהוא נכנס למעגל אני לא מחכה, אני שולח כוחות - - -

מירב בן ארי: הוא לא מחכה עד שהוא יגיע הביתה לילדים.

קרן ברק: קודם כל אתה מרים טלפון שתזוז ואז אתה שולח.

מירב בן ארי: וגם תחשבו שהוא לא מחכה עד שהוא יגיע לילדים.

אליעזר רוזנבאום: ברור שלא.

מירב בן ארי: ברגע שהוא מפר את צו ההרחקה - - -

אליעזר רוזנבאום: יש התראה ראשונה.

מירב בן ארי: קופצים לו שני הסיירים האלה.

מיכל רוזין: באידיאל.

מירב בן ארי: ברור.

מירב בן ארי: תראי, יכול להיות גם שהוא יספיק להגיע הביתה כי יהיה מאוד מהיר ולא יעלו על זה, אבל גם אם הוא יגיע, אם את מכשירה את אותם חבר'ה, מה ההבדל בין זה לבין שוטר?

מירב בן ארי: גם לא כל שוטר עובר הכשרה.

מיכל רוזין: גם לא כל שוטר, בואי, אני לא רוצה בשוטר, יש הבדל בין שוטר לבין חברה פרטית שמעסיקה מאבטחים וסיירים או איך שתרצי לקרוא להם, אחרת בואו נבטל את המשטרה ונהפוך את כולם לחברה פרטית.

מירב בן ארי: לא, ממש לא, אני רוצה לחזק את המשטרה.

מיכל רוזין: אני חוששת, את יודעת, בסוף אני חוששת מזה שיש פה אנשים שגם אם תעשי להם הכשרה של שלושה ימים, אין להם הכשרה של שוטר.

מירב בן ארי: כן, אבל החשש לחיים שלה.

קרן ברק: פה גם שכן היה עוזר, מיכל, כל אחד היה עוזר.

מירב בן ארי: נכון, זה מה שקרן אומרת, גם אם היה בא שכן, כמו נגיד במקרה של שירה איסקוב ועדי גוזי, מספיק שהאבא של עדי הגיע וביחד הם הצליחו למנוע את הרצח שלה.

מירב בן ארי: אז אם אנחנו עושים עכשיו חישובים של מה הרבה יותר חשוב לי עכשיו, להציל את האישה והילדים אל מול אותה הכשרה שהוא יקבל גם - - -

מיכל רוזין: בסדר אבל זה לא או-או.

קרן ברק: דרך אגב, סביב זה אפשר להביא גם יחידות מתנדבים, אנשים ישמחו להיות מתנדבים בכזה ארגון.

מירב בן ארי: גם במשטרה יש מתנדבים, את רואה אותם והם נראים כמו שוטרים לכל דבר.

אליעזר רוזנבאום: זה לא מייתר את הכוח המשטרתי.

קרן ברק: יהיו אנשים שירצו להתנדב לכאלה גופים.

אליעזר רוזנבאום: כשיגיע אותו אופנוען לוודא שהאישה במקום מוגן, והוא נמצא שם, ובמקביל המשטרה צריכה - - -

מירב בן ארי: נכון.

קרן ברק: נכון.

מיכל רוזין: נכון, אבל אתם מזעיקים את המשטרה תוך כדי?

מירב בן ארי: בוודאי, אבל תחשבי בתל אביב עכשיו, יש פקקים, אין לך מספיק אופנוענים, אפילו לאופנוען של מד"א ייקח זמן להגיע.

קרן ברק: נכון.

מיכל רוזין: גם לסייר הפרטי ייקח זמן.

מירב בן ארי: אז את לא מאמינה, אני אקח אותך איתנו אם תרצי, ותראי באיזה מהירות הם מגיעים.

אליעזר רוזנבאום: לא, אנחנו נקבע SLA במרחב, זאת אומרת שהם צריכים להגיע תוך X דקות - - -

מירב בן ארי: ברור, אני חושבת שזה דבר מעולה.

קרן ברק: כן, וגם תקימו מחלק מתנדבים, תאמין לי, זה יהיה מעולה.

מירב בן ארי: רק בגלל שעשיתי את זה אצלי על אלימות נגד צוותים רפואיים, ממש עשינו התנסות של קריאה של אחות בקופת חולים מכבי.

מירב בן ארי: אגב, האפליקציה גם הרבה יותר טובה מהכפתור הזה, אם נגיד היא בשירותים או במטבח הוא נופל עליה, אז היא ישר לוחצת על הטלפון ומגיעים.

מירב בן ארי: אגב, בכל ההיתקלויות של אותם סיירים, אפשר גם לבחון את זה, לא הייתה אלימות, הייתה הרגעה, נתנו לו כוס מים, הוציאו אותו החוצה.

מיכל רוזין: אבל פה בעצם זה כפול, כלומר גם הסייר וגם השוטר מגיעים.

מירב בן ארי: בדיוק, אבל עד שהשוטר יגיע, שיהיה כוח חירום.

מיכל רוזין: לא, השוטר מגיע לא אליה אלא הוא מגיע אליו, לעצור אותו, אני הבנתי נכון?

אליעזר רוזנבאום: נכון, בוודאי.

מירב בן ארי: כן, כשהוא מפר - - -

מיכל רוזין: שתי זרועות - - -

אליעזר רוזנבאום: אמת.

אליעזר רוזנבאום: הלאה, לגבי לוחות הזמנים, אנחנו רוצים עד - - -

זאב בנימין בגין: מיכל, יש כאן משפטנים, ההסתייגות של בג"ץ בעניין בתי סוהר פרטיים נגעה לאכיפה ולענישה, אבל אני לא זוכר שהיה על זה פסק דין מיוחד - - -

מיכל רוזין: זה אכיפה.

זאב בנימין בגין: לא, לאכיפה עונשית, הוא ישים אותו בצינוק, הוא ימנע ממנו כך וכך, פה מדובר באמת בעזרה ראשונה ואין פה הענשה, אז הוא ממתין גם לשוטר.

זאב בנימין בגין: << דובר >>

איילת לוי-נחום: השאלה של חברות הכנסת היא על העניין - - -

זאב בנימין בגין: סליחה, את מסכימה בערך עם מה שאמרתי?

איילת לוי-נחום: בגדול, כן.

איילת לוי-נחום: אני רק מחדדת, השאלה של חה"כ רוזין נגעה למעורבות של גורם פרטי בהליך שבאופן יסודי מהותי אמור להיות מעורב בו שוטר וכוח משטרתי.

מיכל רוזין: נכון, פלילי אכיפתי.

זאב בנימין בגין: אז לכן צריך לסייג אותו.

מיכל רוזין: הפרטה - - -

מירב בן ארי: צריך לסייג, צריך להבין שזה כוח חירום, צריך להבין שהמשטרה - - -

קרן ברק: אבל בין האלטרנטיבות, עדיף שזה יהיה מה שאתה אומר, בעיניי גם.

מיכל רוזין: ככה זה התחיל ברווחה, ואת יודעת, בסוף זה - - -

קרן ברק: זה לא אותו דבר ברווחה.

מירב בן ארי: כן, אבל את יודעת, בסוף יש גם דברים טובים בזה.

קרן ברק: נכון.

מירב בן ארי: יש עמותות מעולות שעובדות, כמו "אותות", כמו "עלם".

קרן ברק: אפילו "יד שרה".

מירב בן ארי: אבל בואי, בלי קשר, אני חושבת שהאירוע הזה הוא אירוע חירום.

מירב בן ארי: אם תרצי אני אתן לך קצת שתראי מה עשינו בכנסת ה-20, באמת, עם אלימות נגד צוותים רפואיים, זה היה ממש משנה משחק.

מירב בן ארי: כששוב, המשטרה היא הכוח שיכול לעכב, לאזוק, אין להם אפילו את הכלים, הם ממש כוח חירום שמגיע רק כדי להרגיע את השטח, ודווקא לפחות ממה שאני ראיתי, זה שינה את האירוע.

מיכל רוזין: טוב.

אליעזר רוזנבאום: לגבי לוחות הזמנים, אנחנו לקראת חודש מאי מתכננים את זה כך שהמכרז יהיה מוכן לפרסום, וכמובן הצעת החוק.

אליעזר רוזנבאום: יש פה נקודה אחת שאני מבקש להבהיר, אנחנו בחנו את זה ודנו בזה אתמול.

אליעזר רוזנבאום: יש מצבים, שאם יש איזשהו בסיס חקיקתי ועושים רק שינויים ותוספות, אז אפשר לפרסם מכרז ולציין, שיישום או התקדמות בהפעלת המכרז יהיו בסיום החקיקה.

אליעזר רוזנבאום: פה, מאחר והחקיקה היא חקיקה מלאה, אין אפשרות לפרסם את המכרז לפני שהחקיקה עוברת, ופה צריך - - -

מירב בן ארי: אז איך תעשה את המכרז בסוף חודש מאי אם אין לך - - -

אליעזר רוזנבאום: לא, יהיה מוכן לפרסום.

אליעזר רוזנבאום: עכשיו אתם המחוקקים, צריך לראות בנושא הזה, כי אם לא יהיה עיכוב, אני מבחינתי רוצה לפרסם עם ההערה הזאת אבל נאמר לי שזה בלתי אפשרי, כי אין שום חלק של חקיקה שאפשר להתבסס עליו, פעולה כזו או אחרת, זה מה שנקרא חקיקה מהיסוד.

מיכל רוזין: לא הבנתי מה הוא רוצה.

זאב בנימין בגין: זה לא יהיה עד מאי.

איילת לוי-נחום: אבל בדיון הקודם אמרתם שאתם מתכוונים להביא את הצעת החוק הממשלתית במאי, זה מה שזכור לי.

איילת לוי-נחום: אז אתם תפרסמו תזכיר?

איילת לוי-נחום: אני שואלת לא אותך אלא את נציגי הייעוץ המשפטי במשרד המשפטים.

אליעזר רוזנבאום: בסדר, תכף הם יתייחסו.

אליעזר רוזנבאום: אני אומר שיש פה באג - - -

מירב בן ארי: מה הבאג בהצעת החוק הממשלתית?

אליעזר רוזנבאום: לא, לא בהצעת החוק.

אליעזר רוזנבאום: אני לא יכול לפרסם - - -

מירב בן ארי: אתה לא יכול לפרסם מכרז - - -

אליעזר רוזנבאום: אני רוצה ב-1 ביוני לפרסם את המכרז - - -

מירב בן ארי: אמרת במאי לפרסם.

אליעזר רוזנבאום: בסוף מאי אני גומר את העבודה ומוכן לפרסום, ונאמר לי שלא נוכל לפרסם עד שהחוק לא יעבור.

זאב בנימין בגין: הוא לא יעבור עד מאי.

מירב בן ארי: למה אי אפשר?

מירב בן ארי: הרי מכרז לוקח זמן, צריך להשאיר אותו באוויר, נכון?

אליעזר רוזנבאום: יש מצבים שאנחנו כותבים שהמכרז - - -

מירב בן ארי: תלוי בתזכיר החוק.

מירב בן ארי: אוקיי, אז אי אפשר?

אליעזר רוזנבאום: אז פה נאמר, מאחר והחקיקה המלאה, מבחינת הנושא הזה, אי אפשר לפרסם אותו בהערה הזאת.

מיכל רוזין: שמה החקיקה?

מירב בן ארי: תסבירי לנו את זה, משרד המשפטים, יש פה את היועמ"ש של משרד הבט"פ.

אפרת ליפשיץ פרקש: אם משרד המשפטים ירצה להשלים אז בשמחה.

אפרת ליפשיץ פרקש: הרעיון הוא שאין פה איזשהו רכיב מסוים שומר בפני עצמו שאפשר לפרסם את המכרז לגביו, והוא לא תלוי חקיקה.

אפרת ליפשיץ פרקש: למעשה, כל המכרז כולו תלוי חקיקה - - -

מיכל רוזין: אם רק היינו מתקדמים עם החקיקה.

אפרת ליפשיץ פרקש: גם מבחינת שוויון - - -

מירב בן ארי: אבל רגע, אי אפשר לעשות את המכרז במקביל, ולכתוב במכרז שהוא תלוי בחקיקה?

מירב בן ארי: מה הבעיה להוסיף סעיף כזה?

אפרת ליפשיץ פרקש: כשיש איזשהו רכיב אחד מסוים שרק הוא תלוי, אז אפשר לעשות את זה.

אפרת ליפשיץ פרקש: כשכל המכרז כולו הוא תלוי חקיקה אז זה פשוט יוביל למצב שבו חברות לא ירצו לגשת למכרז.

מירב בן ארי: אוקיי, מתי החוק יהיה מוכן?

מירב בן ארי: כי בדיון הקודם אמרתם שהוא יהיה מוכן במאי.

אפרת ליפשיץ פרקש: הכוונה היא שנסיים את גיבוש הצעות החוק הממשלתיות עד מאי.

מירב בן ארי: למה זה הצעות חוק ממשלתיות?

מירב בן ארי: זו הצעת חוק ממשלתית שאליה ימוזגו הצעות חוק הפרטיות.

מירב בן ארי: הצעת חוק, לא הצעות חוק.

אפרת ליפשיץ פרקש: יש שתי הצעות, יש את ההצעה בפן האזרחי ואת ההצעה בפן הפלילי.

אפרת ליפשיץ פרקש: זה שתי הצעות נפרדות.

מירב בן ארי: אבל שתיהן של המשרד לביטחון פנים?

אפרת ליפשיץ פרקש: של משרד המשפטים והמשרד לביטחון הפנים.

מירב בן ארי: אז יש פן אזרחי ופן פלילי?

אפרת ליפשיץ פרקש: נכון.

מירב בן ארי: מתי אתם מתכוונים?

מירב בן ארי: אמרתם במאי.

אפרת ליפשיץ פרקש: נכון.

מירב בן ארי: אוקיי, אז מה?

אפרת ליפשיץ פרקש: כדי שהמכרז יוכל לעלות לאוויר - - -

מירב בן ארי: הבנתי, המכרז תקוע בגלל הצעות החוק, איפה הצעת חוק?

אפרת ליפשיץ פרקש: לא, אנחנו מגבשים אותה, הנה חברותיי ממשרד המשפטים יוכלו להרחיב.

רחל ספירו: אני אתייחס לזה.

מירב בן ארי: את ממשרד המשפטים?

רחל ספירו: כן, רחל ספירו, ייעוץ וחקיקה, משרד המשפטים.

רחל ספירו: מה שחברתי אפרת ניסתה להגיד, זה שאנחנו בעצם נסיים את הצעת החוק הממשלתית סביב, עוד פעם, מה שחברי אמר כאן.

רחל ספירו: אנחנו עובדים במקביל, צוות החקיקה וצוות תפיסת ההפעלה, ואנחנו חייבים לעבוד במקביל כדי להבין מה בדיוק לעגן בתוך הצעת החוק, איזה הסדרים וכולי.

רחל ספירו: כבר התחלנו לעשות דיונים במקביל.

רחל ספירו: לגבי הנוסח עצמו, הוא יהיה מוכן עד סביבות מאי.

רחל ספירו: העניין הוא, שהוא עוד פעם תלוי בשלוש קריאות בכנסת, ולכן בזה אין לנו - - -

מירב בן ארי: עזבי רגע את שלוש הקריאות, את זה תשאירי לנו.

רחל ספירו: כן.

מירב בן ארי: תסבירי לי, את פה בוועדה ויש כאן פרוטוקול, את אומרת שבמאי יהיה תזכיר חוק אזרחי ופלילי?

קרן רוט: לא.

מירב בן ארי: למה את אומרת לא?

רחל ספירו: אנחנו בעצם בדיוק בימים האלה דנים - - -

מירב בן ארי: היא לידך אומרת לא, מי את?

קרן רוט: אני גם ממשרד המשפטים, קרן רוט.

קרן ברק: מירב, הם כבר חמש שנים אומרים במאי, רק שתדעי.

מירב בן ארי: דקה, את רואה שאני מנסה לפענח את זה.

מירב בן ארי: כן, מאיפה את?

קרן רוט: קרן רוט, משרד המשפטים, מייעוץ וחקיקה פלילי.

מירב בן ארי: את הפלילי ואת האזרחי?

קרן רוט: נכון.

מירב בן ארי: יופי, באתן שתיכן, זה טוב.

קרן רוט: כן.

מירב בן ארי: אבל תדברי, את השתקת את עצמך.

זאב בנימין בגין: טוב שהן נפגשות פה.

מירב בן ארי: הן נפגשו גם אצל לייזר, אבל תגידו לנו, אתן שתיכן ביחד.

מיכל רוזין: ככל שיהיו יותר דיונים על חקיקה בכנסת, כך תיפגשו יותר וכך תגמרו גם את החקיקה הזאת, ככה זה עובד.

מירב בן ארי: נכון, ולכן אני מתייחסת להצעות החוק שלכן ברצינות ואני עושה את הדיון.

מירב בן ארי: כן, בבקשה, מה את רוצה להגיד על זה?

קרן רוט: ההתייחסות שלי היא רק להצעת החוק הפלילית.

מירב בן ארי: כן, מה ההתייחסות שלך?

קרן רוט: להצעת החוק הפלילי, לאור התיעדוף השונה שהוחלט עליו כרגע, שבשלב א' מקדמים את הצעת החוק האזרחי, אז אנחנו כן רוצים ללבן את הסוגייה של האם זה נכון לקדם במקביל ובמוצמד גם את הצעת החוק הפלילי.

מירב בן ארי: למה את צריכה ללבן?

מירב בן ארי: למה את לא יכולה לעבוד במקביל?

קרן רוט: משום שהיו סיבות - - -

מירב בן ארי: יש משהו באזרחי שמשפיע עלייך בהצעת החוק הפלילי?

קרן רוט: השאלה היא, האם אנחנו רוצים לקדם את הצעת החוק הפלילי בהמשך ישיר - - -

מירב בן ארי: בוודאי שאנחנו רוצים.

קרן רוט: הדברים שעלו - - -

מיכל רוזין: בואי תסבירי לנו את הדילמה החוקית.

קרן רוט: הדברים שעלו, בין היתר בוועדה בפעם הקודמת, הם בהחלט חלק מהדברים שגם עלו בדיונים אצלנו, ביחס לשאלה האם נכון לקדם את זה, ומה יהיו המשמעויות, למשל ביחס למסוכנות שאנחנו נקבע ביחס לאותם אנשים, האם זה עלול להוביל ליותר שחרורים של אנשים שנמצאים במעצר למשל, דברים שגם עלו פה בוועדה בפעם הקודמת.

קרן רוט: לאור הקשיים האלה, ובין היתר לאור טיעונים נוספים שעלו בישיבות פנימיות, הוחלט לשנות את התיעדוף, ולהחליט שבשלב א' מקדמים את הצעת החוק האזרחי.

מיכל רוזין: מה אומרת הצעת החוק האזרחי?

מיכל רוזין: אני רוצה להבין.

מירב בן ארי: תגידי את קודם את האזרחי.

מיכל רוזין: עם כל הכבוד, איך אפשר להפעיל את כל המיזם הזה בלי הצעת חוק פלילי?

מיכל רוזין: זה לא ברור לי.

מירב בן ארי: בואו נשמע את התשובה למה שמיכל רוזין שאלה, תסבירי.

רחל ספירו: אז הצעת החוק האזרחי בעצם מתייחסת, עוד פעם, למסגרת - - -

מירב בן ארי: למכרז?

רחל ספירו: היא לא מתייחסת למכרז, המכרז בעצם יוצא לפועל - - -

מירב בן ארי: הוא לא יכול לצאת כי אין הצעת חוק אזרחי, זה מה שהוא אמר לי עכשיו.

רחל ספירו: כן, אבל שאלתם לגבי המהות?

מירב בן ארי: מה הצעת החוק האזרחי אומרת?

רחל ספירו: בעצם לאפשר להטיל צו הגנה בפיקוח טכנולוגי, כשאנחנו בדיוק בימים אלה דנים, עוד פעם, גם בשים לב לכמות הצימודים שיש, האם יש צורך לעשות תחולה הדרגתית, היבטי שוויון, איזה אוכלוסיות אנחנו מכניסים בשלב ראשון, בשלב שני, יכול להיות שכולם ייכנסו, אנחנו בדיוק מלבדים את זה - - -

מיכל רוזין: למה זה אזרחי ולא פלילי?

מיכל רוזין: סליחה, יש פה - - -

רחל ספירו: אז אני אסביר, היום לפי החוק - - -

מירב בן ארי: כי עוד לא התחיל - - -

מיכל רוזין: אני מנסה להבין במהותו של עניין את - - -

קרן רוט: צווי הגנה הם בהליך אזרחי.

רחל ספירו: אני אנסה להסביר.

רחל ספירו: היום החוק למניעת אלימות במשפחה קובע, שלכל בית משפט אזרחי יש אפשרות לתת צו הגנה, אגב גם בתי דין דתיים, צו הגנה להגנת מאוים או מאוימת, בהינתן עילות מסוימות, בין היתר פגיעה, חשש לפגיעה, התעללות מתמשכת - - -

מירב בן ארי: מיכל, לפני שיש כתב אישום בהליך פלילי, היא קודם כל מגישה בקשה לצו הגנה, לכן זה הליך אזרחי ולכן זה גם חוק אזרחי.

מיכל רוזין: ברור.

רחל ספירו: ההליך האזרחי הוא בעצם מנותק מההליך הפלילי, לא חייב שייפתח תיק במשטרה.

מיכל רוזין: רגע, אבל אז אנחנו יהיה חסר החלק של סדר הדין הפלילי.

מירב בן ארי: לא, אבל אז מגיעה הצעת החוק הפלילי.

מיכל רוזין: אז רגע, אז בואי תגידי לי מה צריך לשנות בפלילי.

זאב בנימין בגין: מירב, אם אפשר לשאול שאלת הבהרה?

מירב בן ארי: שאל.

זאב בנימין בגין: האם יהיה יתרון, נגיד מבחינת המציעות או מבחינת החברה בישראל, בהצעת החוק שאתם מכינים בייעוץ וחקיקה אזרחי?

זאב בנימין בגין: האם ניתן יהיה לומר, יש לנו נתח ונתקדם מכאן?

מירב בן ארי: תכף, אני אגיד לך למה, גם דיברנו על זה בדיון הקודם, אמרו שיש בעיה כי האישה רק באה וביקשה צו הרחקה והיא אפילו עוד לא התחילה הליך פלילי, ואז הבנו למה זה הולך לאזרחי, ואז גם הבנו את המשמעות של זה שהם מודאגים מבחינת חופש הפרט וכל הזכויות האלה שמשרד המשפטים אוהב, אני יודעת כי אני נתקלת בזה כבר כמה פעמים, אל מול הזכות שלה באמת לקבל את צו ההרחקה מהרגע שהיא מרגישה מאוימת, ואז בטח אתם בודקים מה המסוכנות ואת הדברים האלה, והם אצלכם.

מירב בן ארי: מה ששואלות חברות הכנסת, וגם אני, כי לי חשוב שהמכרז יצא, אז השאלה היא האם זה תלוי רק בך או בשתיכן?

רחל ספירו: המשרד לביטחון פנים - - -

מירב בן ארי: לייזר, במי אתה תלוי כדי להוציא את המכרז?

מירב בן ארי: כי הן אומרות - - -

קרן ברק: אבל אני לא מבינה, לייזר, אתה הוצאת לפני שנה ומשהו מכרז, כבר עשית אותו.

אליעזר רוזנבאום: את המכרז?

אליעזר רוזנבאום: לא עשיתי.

קרן ברק: את ה-RFI.

אליעזר רוזנבאום: רק את ההדגמה.

מירב בן ארי: את הפיילוט.

אליעזר רוזנבאום: עשינו הצגת יכולות, אבל לא עשינו מכרז.

מיכל רוזין: רגע, בואו נשמע מלייזר מה הוא צריך - - -

קרן ברק: זה היה לפני למעלה משנה כשעשית את ה-RFI?

קרן ברק: אז את מבינה שכל הוא עושה בלגים ארוכים מידי?

מירב בן ארי: בגלל זה אנחנו שואלים את השאלות, כדי להבין.

מיכל רוזין: בואי נראה.

מירב בן ארי: תסביר לי, במי אתה תלוי כדי להוציא את המכרז במאי?

מירב בן ארי: בחוק האזרחי בלבד?

אליעזר רוזנבאום: הרי שתי הצעות החוק, כלומר האזרחי והפלילי, הן תלויות אוכלוסיות.

אליעזר רוזנבאום: אז שתי האוכלוסיות הראשונות שאנחנו מדברים עליהן זה בהליך האזרחי, ולכן החקיקה הזאת נדרשת.

זאב בנימין בגין: האפיון שלכם, ברגע זה יש לכם אפיון?

אליעזר רוזנבאום: כן, זה לא חשוב אם זה פלילי או - - -

זאב בנימין בגין: לא, השאלה היא במה הוא מותנה, כמו ששואלת חברתי - - -

מירב בן ארי: אז אם הוא אמר לי והיא אומרת, הן מהנהנות - - -

אליעזר רוזנבאום: אני צריך תשתית חוקית - - -

מיכל רוזין: זה חוק אחד, מה זה אזרחי פלילי, זה חוק אחד שצריך - - -

מירב בן ארי: תגידי, את שם ליד שי סומך, מה התפקיד שלך?

מירב בן ארי: אני רואה שאת כל הזמן מהנהנת.

שלהבת אינשטיין אלפסי: שלהבת אינשטיין אלפסי, עורכת דין מהלשכה המשפטית של משרד הרווחה.

מירב בן ארי: את רווחה?

מירב בן ארי: אוקיי, מה העמדה?

שלהבת אינשטיין אלפסי: מאחר ואנחנו רוצים לקדם את ההליך כלפי אוכלוסיות שהן בהליך האזרחי, לדוגמה אסירים משוחררים עם מסוכנות גבוהה הם בהליך האזרחי הם לא בהליך הפלילי, אז החקיקה היא נפרדת.

שלהבת אינשטיין אלפסי: יש התקדמות בהליך הפלילי והתקדמות בהליך האזרחי.

שלהבת אינשטיין אלפסי: לגבי האוכלוסיות של התיעדוף, באמת כמו שאליעזר אמר, אנחנו מתעדפים כרגע את האוכלוסיות בהליך האזרחי, ולכן אנחנו מתקדמים - - -

מירב בן ארי: יפה, אז האם - - -

שלהבת אינשטיין אלפסי: בהליך הפלילי מדובר על חשודים, בהליך האזרחי לא חייב שיהיה - - -

מירב בן ארי: שנייה, אז מה שאתן אומרות שם, כי אני רואה את ההנהונים מפה, זה שההליך האזרחי הוא כרגע מספק בשביל לצאת למכרז?

שלהבת אינשטיין אלפסי: כן.

אליעזר רוזנבאום: אכן.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: ומתי תביאו את הצעת החוק של האזרחי?

קרן רוט: כפי שצוין פה, אנחנו מגויסים ביחד, זה תלוי בשני הצוותים - - -

מירב בן ארי: זאת אומרת שכשאני פותחת את המושב של הקיץ, במאי, אפשר יהיה לעשות דיון על הצעת חוק, שזה אומר שהיא תצא רק לתזכיר והערות הציבור, אפשר גם לעשות דיון על הצעת החוק עם חברות הכנסת כדי לראות איפה זה מתחבר.

קרן רוט: אני לא יודעת כרגע להגיד אם יצטרך תזכיר או לא יצטרך תזכיר - - -

מירב בן ארי: זה לא חייב לצאת להערות הציבור?

קרן רוט: זה תלוי אם היה - - -

מירב בן ארי: זה תלוי במה?

קרן רוט: הייתה הצעת חוק ממשלתית ב-2018 שבסוף לא קודמה - - -

מירב בן ארי: שכבר יצאה להערות ציבור?

מירב בן ארי: אז יאללה, חבל על הזמן.

קרן רוט: אם לא יהיה שינוי מהותי, עוד פעם, הייתה הרבה עבודת מטה גם לגבי השינויים וגם לגבי איזה סוג של כלי וכמה אפקטיבי הוא וכולי, אז יכול להיות שלא נצטרך - - -

מירב בן ארי: אם הצעת החוק האזרחי שלך דומה להצעת החוק שיצאה להערות הציבור כבר - - -

קרן רוט: אז יכול להיות שאפשר לבקש פטור מתזכיר, ולהמשיך - - -

מירב בן ארי: אז אנחנו רוצות שתבקשו פטור מתזכיר, כי חבל על הזמן.

קרן רוט: סליחה, פטור מפרסום להערות.

מירב בן ארי: מפרסום הערות לציבור, אם כבר עברנו את זה, חבל על הזמן.

מירב בן ארי: חברות הכנסת מוטרדות ובצדק.

רחל ספירו: או שאפשר לפרסם לתקופה קצרה יותר, לתקופה מקוצרת.

מירב בן ארי: אני כותבת לי את זה גם פה, שאני אזכור לדיון הבא.

מירב בן ארי: אוקיי, אבל אני כן רגע שואלת על ההליך הפלילי, מה איתו?

מירב בן ארי: אם הם הולכים להצעת חוק אזרחי, לייזר מוציא מכרז, מה קורה איתכם?

מירב בן ארי: את מחכה לתוצאות של המכרז?

קרן רוט: אנחנו בעיקר רוצים לראות ולהכיר את הכלי לפני שאנחנו מתחילים להפעיל אותו בהליך הפלילי, כי בהליך הפלילי יש לנו כלים אחרים היום, שאנחנו לטעמנו סבורים שבשלב הזה יכולים לתת מענה, לפני שאנחנו מפעילים אותו, וצריך להבין את ההשלכות של זה.

קרן רוט: זאת אומרת, בגלל שהיום בהליך הפלילי כן יש לנו כלים אחרים לעצור חשודים, אנחנו רוצים לבחון את הכלי הזה, ולהבין מה יהיו המשמעויות שלו ככל שאנחנו נפעיל אותו בהליך הפלילי.

מירב בן ארי: זאת אומרת, שאת במקביל ממשיכה את הצעת החוק הפלילי?

קרן רוט: נכון.

מירב בן ארי: אבל מה שהכי חשוב לנו כרגע, וגם לחברות הכנסת המציעות, זה שההליך האזרחי יצא לפועל, אותה הצעת חוק שכבר פורסמה וכנראה בגלל זה לא נצטרך באמת את הערות הציבור, וזה מה שאנחנו מקוות.

מירב בן ארי: ואז, במאי זה יגיע לוועדת שרים, ואנחנו נעשה הכל כדי שזה יגיע לפה.

מירב בן ארי: אתה, רק ברגע שהצעת החוק תעבור, רק אז תוכל לצאת למכרז?

אליעזר רוזנבאום: זה מה שאומרים?

קרן ברק: מי אומר?

מיכל רוזין: חייבים חוק, חברות, אי אפשר לצאת למכרז בלי חוק.

מיכל רוזין: על מה אתה יוצא למכרז?

מירב בן ארי: אני לא אמרתי שלא.

מיכל רוזין: לא, אני אומרת לקרן.

מיכל רוזין: אי אפשר, חייבים חוק.

מירב בן ארי: בסדר, אבל אם אנחנו במאי, זה כבר יותר טוב מאשר מה שאתן שנים מחכות - - -

קרן ברק: אבל אני עדיין לא מצליחה להבין למה שלא נתחיל לקדם את הפרטי?

קרן ברק: הרי זה השלב שבו הוא עובר בראשונה.

קרן ברק: ממילא, עד שזה יגיע זה יגיע לראשונה בערך באותם זמנים, אבל לפחות עשינו פה עבודה.

קרן ברק: זאת אומרת, לא נתחיל בעבודה - - -

מירב בן ארי: אבל אני חושבת שאנחנו צריכים, בגלל שהצעות החוק שלכן ושל יוראי גם לדעתי ממה שקראתי - - -

קרן ברק: ביוראי אל תגעי - - -

מירב בן ארי: לא משנה, אתן פה אז אתן מובילות את זה.

מירב בן ארי: הן קצת שונות, זאת אומרת, הן לא מדברות - - -

קרן ברק: בגלל זה אנחנו לא בטוחות - - -

מירב בן ארי: לא, הן לא דומות להצעת החוק שעוד לא ראיתי אותה, אבל לפי מה שנשמע פה, יכול להיות שאין בעיה?

מיכל רוזין: אני אסביר.

מיכל רוזין: שתינו הגשנו הצעת חוק חיסיון.

מיכל רוזין: הנוסח שעלה לאישור לפני קריאה ראשונה, בינו לבין הטרומית, מה שנקרא, לא אותו דבר.

מירב בן ארי: אבל החוק שאני הגשתי של החיסיון, מאוד דומה לממשלתית.

מיכל רוזין: לא.

קרן ברק: לא.

מירב בן ארי: מאוד.

מיכל רוזין: אין ממשלתית.

מירב בן ארי: אני ראיתי אותו.

מיכל רוזין: לא, זה אני, זה העבודה בוועדה, שהגענו מ-א', ואחרי כל הדיונים הגענו ל-ו', ועל זה הסכמנו.

מירב בן ארי: אין בעיה, אבל אני לא - - -

מיכל רוזין: לכן פה, גם נכון, זה נכון שההצעה שלנו היא לא מה שהם רוצים - - -

מירב בן ארי: היא לא דומה בכלל.

מיכל רוזין: היא לא לא דומה.

מירב בן ארי: מה דומה בהצעות החוק?

מירב בן ארי: אין לי איתך ויכוח, בגלל זה אמרתי לך כבר מההתחלה להירגע כי אנחנו כולם באותו צד.

מירב בן ארי: אני שואלת באמת עכשיו, מה בהצעת החוק שלך דומה למה ששמענו פה?

מיכל רוזין: רגע, לפני שאני אגיע לתוכן העניין, אני רוצה להגיד רגע משהו על הפרוצדורה, כי הפרוצדורות לא פחות חשובות.

מיכל רוזין: אנחנו יודעות איך ממשלות עובדות, אנחנו יודעות איך הכנסת עובדת.

מיכל רוזין: בזכות זה שאנחנו מעלות טרומיות, אנחנו מקדמות את הממשלתית, כי לממשלתית לוקח לפעמים שנים - - -

מירב בן ארי: נכון, ולכן גם הדיון כאן היום.

מיכל רוזין: אני אומרת, ככל שאנחנו נתקדם, גם חילופי הדברים בינך לבין - - -

מירב בן ארי: אבל זה מתקדם, קרן נתנה כאן סצנריו שבו זה לא זז כבר שנתיים, עכשיו יש לנו גם מכרז, גם הצעת חוק אזרחי - - -

קרן ברק: לא, זה אותו סצנריו דרך אגב, זה בדיוק אותו דבר, בול אבל, הם עושים בדיוק את מה שהם עשו לפני שנה.

מירב בן ארי: אל תדאגי, אני במאי אהיה כאן אתכם.

מירב בן ארי: תסבירי לי, אבל תעני לי לגופו של עניין.

מיכל רוזין: הצעת החוק בפירוש היא גם מדברת על זה שהשר לביטחון פנים, פה זה יקבע בנהלים, את אופן פעולתה של החברה המפעילה והתקנות, יש פה את כל הדברים, אני לא אומרת - - -

מירב בן ארי: ומה הבעיה למזג את זה לממשלתית?

מיכל רוזין: אין בעיה.

מירב בן ארי: נו, אז נעשה את זה.

מיכל רוזין: בסדר, אבל ככל שאת תחכי לממשלתית - - -

קרן ברק: בדיוק.

מירב בן ארי: אבל אני כן רוצה, אני רוצה להגיד לכן משהו, תקשיבו.

מירב בן ארי: יש לי גם הצעות חוק, אני בשיח אתכן, אנחנו בשיח, נירגע ואת מה שהתחיל נסיים בטוב.

מירב בן ארי: כשאני יושבת בוועדה ורואה משרדי ממשלה שלא זזים, וזה קורה לי, אני אומרת להם שאני מתקדמת.

מירב בן ארי: הנה, אני אומרת לכם, והיא יודעת את זה, אני לא אמרתי לה כלום לפני שהגענו לפה, היא יודעת את זה, באמת היא יודעת.

מירב בן ארי: אני רואה כאן משרדים שעובדים, שמתקדמים - - -

מיכל רוזין: לא אמרתי שהם לא עובדים.

מירב בן ארי: רגע, רגע, אם את רוצה אני אבטיח לך משהו לפרוטוקול, תקשיבו לי טוב - - -

מיכל רוזין: לא, לא, אני רוצה - - -

מירב בן ארי: רגע, תני לי להבטיח לך משהו.

מיכל רוזין: לא, לפני שאת מבטיחה.

מירב בן ארי: אני רוצה להבטיח לך משהו.

מיכל רוזין: לא, לפני שאת מבטיחה.

מירב בן ארי: לטובתך.

מיכל רוזין: לא.

מירב בן ארי: לטובת שתיכן.

מיכל רוזין: לפני שאת מבטיחה.

קרן ברק: אחרי זה אני רוצה לדבר.

מירב בן ארי: אני מתה על זה, שגם כשרוצים לתת לך משהו טוב - - - אני אומרת לך כאן, שאם בחודש מאי, תקשיבי לי טוב, אני פותחת את מושב הקיץ שלי כאן בוועדה אתכם, הנה הם מקשיבים, ואין לי הצעת חוק אזרחית שמגיעה לפה, אנחנו מתקדמות.

קרן ברק: איזה שטויות.

קרן ברק: לא שאני מזלזלת בזה, אני פשוט רוצה להגיד לך משהו.

מירב בן ארי: למה את מזלזלת?

מירב בן ארי: הרי את יודעת, יכולתי גם לא להגיד - - -

קרן ברק: לא מזלזלת, זה לא היה ממקום של זלזול.

מירב בן ארי: אני מבטיחה לך.

קרן ברק: אבל תקשיבי, אני יושבת בעוד כמה ועדות, ויש איזושהי הבנה גם של יו"ר הוועדה, שיש משמעות גדולה, בטח בעת הזאת שהכל שביר, להעביר חוקים בקריאה ראשונה, ולא רק בשביל שיהיה - - - חס וחלילה, בחוויה שלך - - -

מירב בן ארי: אין חס וחלילה.

קרן ברק: לא, כאן האינטרסים שלנו שונים לגבי המשך הקואליציה, אבל לשיטתך, אם זה קורה ומשהו שם נשבר, גם האינטרס שלך הוא שההצעות שלנו יעברו בקריאה ראשונה.

קרן ברק: צר לי לומר לך, האמון שלי ביושבים בצד השני של השולחן, לא בגלל זה אלא בגלל שמה לעשות, אני מתעסקת בזה כל כך הרבה זמן, ואני כבר ארבע פעמים שמעתי את חודש מאי, זה תמיד מגיע לחודש מאי, תמיד המילה מאי היא חלק מהפרוטוקולים, אז השאלה היא מאי של איזו שנה.

קרן ברק: הם יוצאים אחרי זה, לצערי הרב, לא בשביל להתנגח, מגיעים הביתה לבית הגידול שלהם, ואומרים שהם יצאו בשלום והשיגו לעצמם שלושה חודשים.

מירב בן ארי: לא, לא.

קרן ברק: אבל את חושבת שלא ואני חושבת שכן, ולכן, זאת הדחיינות שלהם כדי להגיע לשם.

קרן ברק: עכשיו, כדי שנגיע לעמק השווה, מה אכפת לך שנתקדם כאן ונכין את זה לראשונה, כדי שבמאי כשהם יבואו, הכל כבר יהיה מוכן?

מירב בן ארי: אז הנה, אני אומרת לך, אני מבינה שלך אין אמון, אני מבינה את זה.

קרן ברק: זה מהחוויה, לא נולדתי בלי אמון.

מירב בן ארי: לא, אבל קרן, אני לא אמרתי לך למה את אומרת את זה, אני לא נכנסתי לזה.

מירב בן ארי: יש לך אי אמון במערכת בשל מה שעברתן ועברת, ואת מבינה את זה, ואת בראש החץ של זה, ואני יודעת.

מירב בן ארי: עם כל זה, הוועדה שלי הוקמה באוקטובר, לפני פחות מחצי שנה, ובינתיים ברוך השם היא עובדת.

מירב בן ארי: לכן אני אומרת, והתחייבתי כאן לפרוטוקול, יכולתי גם להגיד לכם עזבו, נחכה, לא, הנה שאלתי אותם עשר פעמים מתי הן מביאות את זה, האם הן תלויות אחת בשנייה, האם כל אחת עצמאית, האם הן צריכות הערות ציבור.

מירב בן ארי: חקרתי את האירוע לעומק, והיא אמרה לי שיכול להיות שלא נצטרך הערות ציבור.

מירב בן ארי: באמת, אני אתכן, הנה אני אומרת לך, בגלל שאני עוקבת ורואה איך הם מתקדמים, ומדברת עם יעל סיני היועצת של בר לב, שמעדכנת ונמצאת באירוע היא בעצמה.

מירב בן ארי: תנו צ'אנס.

מירב בן ארי: הנה, אני אומרת לכן, אני מתחייבת לכן, אם במאי אין לנו כאן הצעת חוק, והנה תשמעו גם אתם כי הם לא יצאו עכשיו למשרד ויגידו שהכל טוב אלא היא הולכת מפה ואמרת שהם חייבים להתקדם, כי אם במאי אין לנו הצעת חוק כשאני פותחת את המושב בוועדה, אני מצביעה, יותר מזה?

מירב בן ארי: הנה אני מתחייבת בפניכן, עם כל הקושי ומה שהיה כאן בהתחלה, אנחנו כולנו באותו מקום ואני רוצה - - -

קרן ברק: אבל מה אכפת לך לעשות דיון על הצעת החוק אצלך בוועדה על הטרומיות?

מירב בן ארי: כי אני רוצה, עם כל הכבוד, עזבו רגע את ההחלטה של ועדת השרים, נשים אותה בצד, אני הריבון אני הכנסת, אני שמה את זה בצד, ועשיתי כאן דברים ולא סתם היועצת המשפטית יושבת כאן לידי ומהנהנת, כי עשינו דברים, וגם לאה יודעת את זה.

מירב בן ארי: יש לכן פה עדויות מבפנים, תנו לי צ'אנס, לא ביקשתי הרבה זמן, אנחנו תכף במרץ, זה רק חודשיים, אני מבטיחה לכן.

מירב בן ארי: בגין פה חבר ועדה פעיל, הוא יודע שאנחנו עושים כאן דברים, תנו צ'אנס.

מירב בן ארי: אם במאי - - -

קרן ברק: תהיה אתה הבורר, בני.

מירב בן ארי: בבקשה.

זאב בנימין בגין: אם זאת לא פעם ראשונה - - -

קרן ברק: לא, אז תגיד מה הצעתך.

מירב בן ארי: הוא יודע, הוא פעיל כאן.

זאב בנימין בגין: אני מנסה לזנוח את הצד התיאורטי ולבחון את זה מעשית.

זאב בנימין בגין: יש לי הצעת חוק, היא אמורה לעלות היום, במצב דומה והיא תהיה במצב דומה.

זאב בנימין בגין: בפגרה יש מגבלה בלאו הכי להתקדמות, כך אני חושב.

מיכל רוזין: לא, יש עוד ארבעה דיונים - - -

זאב בנימין בגין: אפשר יהיה לקיים דיון או שניים, אבל פה, גברתי היו"ר, דרושה סדרת דיונים ברצף כדי לקדם.

מיכל רוזין: יהיה.

זאב בנימין בגין: אני מסכים עם מה שאמרו חברותיי, מנימוק אחר.

זאב בנימין בגין: אנחנו באמת לא יודעים מה יקרה, מה לפנינו, וצריך להגיע לקריאה ראשונה מהר כדי לאפשר בבוא היום החלת רציפות, אם יהיה צורך.

קרן ברק: זה מה שאמרתי.

זאב בנימין בגין: אבל בסדר, פגרה זה לא זמן מעולה - - -

קרן ברק: למה, אבל בפגרה יש לך הרבה זמן דווקא, מירב, בפגרה אתה יכול לעשות כאן דיון ארוך פה.

מירב בן ארי: כן, אבל אני לא יכולה לעשות הצבעות.

קרן ברק: אם הנושא חשוב לך, חשוב לך שיהיה דין רציפות גם.

מירב בן ארי: אבל אני ביקשתי עד מאי, מה זה משנה?

מירב בן ארי: ביקשתי מאי - - -

מיכל רוזין: זה חצי שנה מיום שעובר טרומית, כדי לקיים דיון בוועדה, זה זמן שלא קיים בכנסת.

מירב בן ארי: אין בעיה, אבל יש כאן עבודה ממשלתית שמתבצעת במשרד לביטחון הפנים, ביחד עם הצוות של השר, ביחד עם לייזר, ביחד עם משרד המשפטים ומשרד הרווחה.

מירב בן ארי: אני נותנת למשרד הממשלה לעבוד, תוך שהם יודעים שבמאי צריכה להיות כאן הצעת החוק, ואם זה לא יקרה אז נצביע.

מירב בן ארי: חוץ מזה, אנחנו לא הולכים לשום מקום.

מירב בן ארי: את אומרת שאת כבר שנים באירוע?

מירב בן ארי: תני עוד שלושה חודשים.

מירב בן ארי: לא ביקשנו הרבה, לא אמרתי לך עכשיו שנביא את זה במושב הבא.

קרן ברק: אבל מה אכפת לך לעשות על זה דיון בפגרה, מירב?

מירב בן ארי: אם צריך אנחנו נעשה דיון, אבל אני אמרתי שההצבעה תהיה במאי אחרי שנראה את תזכיר החוק.

מירב בן ארי: אני גם רוצה לראות את תזכיר החוק.

זאב בנימין בגין: מה המצב מבחינת הממשלה, מבחינת ההצעות - - -

מירב בן ארי: הנה, אבל היא דיברה על זה.

זאב בנימין בגין: לא, שנייה, מהם ההפרשים, מהם ההבדלים, האם יש הבדלים עקרוניים, עמוקים, רחבים, בין כל ההצעות, ההצעה הממשלתית המתגבשת או הקודמת, וההצעות האלה?

אפרת ליפשיץ פרקש: אז אני אתייחס, זה לא רק העניין של ההצעה.

אפרת ליפשיץ פרקש: בסוף אנחנו עובדים פה במקביל לצוות ההפעלה, יש שאלות שעוד לא סגורות גם מבחינת איפה אנחנו מתמקדים, כמה צימודים, אלה דברים שאנחנו עושים במקביל, ולכן גם לעשות דיון על ההצעה הפרטית, לא יהיה בזה הרבה התקדמות, כי אנחנו לא יודעים עדיין את כל הדקויות ואת הדברים, כמו איך המשל"ט יעבוד, והאם צריך להקנות סמכויות מיוחדות.

אפרת ליפשיץ פרקש: בגלל זה, זה לא רק העניין של חקיקה ממשלתית כממשלתית, יש פה שאלות ואנחנו עוד דנים ברצף.

מירב בן ארי: אוקיי, ביקשו לדבר.

מירב בן ארי: רוחמה גמרמן, יו"ר פורום של תקווה, בבקשה.

רוחמה אביבה גמרמן: כן, קוראים לי רוחמה גמרמן, אני יו"ר פורום של תקווה לנפגעות ונפגעי כתות ובני משפחה.

רוחמה אביבה גמרמן: לצערי, יש לא מעט אלימות במשפחה ואלימות כלפי נשים בכתות, אבל אני רוצה להתייחס דווקא מההיבט האישי של ההווה שלי.

רוחמה אביבה גמרמן: אני כרגע אישה בסיכון להירצח, אני נמצאת בדירת מסתור.

רוחמה אביבה גמרמן: האיש שלי חופשי - - -

מירב בן ארי: רגע, שנייה, עצרי.

מירב בן ארי: אני מבקשת להגיד שזה יהיה לכן ברור שהדיון משודר.

רוחמה אביבה גמרמן: ברור לי, ואני התראיינתי בתקשורת בשמי המלא.

מירב בן ארי: הבנתי, בסדר, אנחנו לא רוצים חלילה בוועדה לסכן את הביטחון שלך.

רוחמה אביבה גמרמן: לא, לא, הכל בסדר.

מירב בן ארי: סליחה, אני פתאום שמעתי אותך.

רוחמה אביבה גמרמן: אני רוצה לציין שהצעת החוק האזרחי היא מאוד דחופה כי זה יכול להציל חיים, כמו למשל במקרה שלי, שמדובר בגבר אלים שהוא מתמודד נפש, אז הוא לא באשפוז כיום והוא גם לא במעצר, הוא אפילו לא במעצר בית, כלומר, הוא חופשי לגמרי.

רוחמה אביבה גמרמן: לא כל אישה יכולה להיות במקלט, בטח כשמדובר באישה עם מוגבלות פיזית - - -

מירב בן ארי: יש לנו בעיה רצינית מאוד, גם אתמול הייתה לי על זה שיחה עם מתמודדי נפש, שהם גם גברים אלימים.

מירב בן ארי: ואגב, שתדע לייזר, זה גם הגיע אליי אתמול, אני לא חושבת שיהיה לנו זמן לעשות על זה דיון, אולי כן, שדווקא הראשונים שגם צריך לשים באוכלוסיות, זה אותם מתמודדי נפש בעבירות אלמ"ב, כי המסוכנות שלהם היא יותר גבוהה בגלל שהם בכלל לא מבינים שיש להם צו הרחקה, והרבה פעמים גם - - -

אליעזר רוזנבאום: אנחנו רוצים להכניס בחקיקה, שהטלת הפיקוח האלקטרוני תהיה גם על בני משפחה, אנחנו יודעים שבחברה הערבית - - -

מירב בן ארי: נכון, בעיקר גם בחברה הערבית זה בדרך כלל - - -

אליעזר רוזנבאום: זה לא בן או בעל, זה גם במעגל המשפחה - - -

מירב בן ארי: נכון, אחים ואחיות שפוגעים.

זאב בנימין בגין: בנים שרוצחים את אמותיהם.

אליעזר רוזנבאום: נכון.

מירב בן ארי: נכון, ותדע לך שאצל מתמודדי הנפש זה מאוד גבוה.

רוחמה אביבה גמרמן: אני אציין גם, שבמקרה הזה למשל, הייתה כבר הפרה של צו הגנה, ועוד לא התחיל ההליך הפלילי, אז בעצם אין הרתעה.

רוחמה אביבה גמרמן: בגלל שהוא חופשי, אין שום דרך בעצם להרתיע, לשים לו קווים אדומים בגלל המצב הזה - - -

מירב בן ארי: המצב הנפשי שלו?

רוחמה אביבה גמרמן: כן, ואני יכולה להיות הנרצחת הבאה.

רוחמה אביבה גמרמן: אני אומרת, אין זמן לחכות, זה עניין של הצלת חיים.

מירב בן ארי: איפה הוא עכשיו?

רוחמה אביבה גמרמן: הוא חי אצל איזושהי משפחה שהוא שוכר אצלם חדר.

רוחמה אביבה גמרמן: משפחה עם קטינים, עם ילדים קטינים שחיים בתוך אותו בית.

רוחמה אביבה גמרמן: זה יכול להיגמר באסון.

מירב בן ארי: הם יודעים, אגב, המשפחה, עליו?

רוחמה אביבה גמרמן: הם יודעים.

מירב בן ארי: מה הם המשפחה שלו?

מירב בן ארי: הם קרובי משפחה?

רוחמה אביבה גמרמן: לא.

רוחמה אביבה גמרמן: אבל, אני אומרת, זה עניין של הצלת חיים, ולצערי אני גם בארגון משפחות נרצחים ונרצחות, אז אני גם יודעת איך מקרים כאלה מסתיימים, אז אני מבקשת מהוועדה - - -

מירב בן ארי: עד כמה המשטרה בעיר שבה את גרה מודעת למצב שלך?

רוחמה אביבה גמרמן: אני אפילו לא באותה עיר, אני נאצלתי לנטוש את הבית, נאלצתי לנטוש את העיר.

מירב בן ארי: לא, איפה שאת גרה היום.

רוחמה אביבה גמרמן: הם יודעים.

מירב בן ארי: הם יודעים שאת במסוכנות גבוהה במשטרה?

רוחמה אביבה גמרמן: יודעים בהחלט, יודעים ומודעים, ואני גם מוגדרת ברשימה של נשים בסיכון להירצח, כן.

מירב בן ארי: עד כמה המשטרה נגישה לך?

רוחמה אביבה גמרמן: הם נגישים, אבל עדיין, האיזוק האלקטרוני היה יכול לאפשר לי לחזור לחיות בבית שלי, היה יכול לאפשר לי חיים נורמליים, היה יכול לאפשר לי תחושת ביטחון, כי כרגע אין לי תחושת ביטחון.

מירב בן ארי: זאת בעיה, כי הם בכלל לא מבינים את הצו.

מירב בן ארי: אתמול הייתה אצלי גם אישה, ואני חושבת שהנקודה הזאת של מתמודדי הנפש היא קריטית, כי הוא לא מבין בכלל שיש לו צו הרחקה, וכשהוא בגיר, רק במקרים נדירים אפשר לכפות עליו להיכנס לאשפוז.

רוחמה אביבה גמרמן: הוא היה באשפוז, הוא היה חודש וחצי באשפוז, ומבחינת המערכת הפסיכיאטרית, הם סיימו, הם אזנו אותו תרופתית.

מירב בן ארי: כן, ברגע שהוא מאוזן תרופתית, את לא יכולה להכריח אותו להיכנס למוסד סגור.

רוחמה אביבה גמרמן: אבל מה שמתפספס מבחינת המערכת הפסיכיאטרית, זה שלא כל אלימות מצד גבר נובעת מהמוגבלות.

רוחמה אביבה גמרמן: זאת אומרת, יכול להיות גבר שהוא עם מוגבלות פסיכיאטרית, אבל יש לו גם בעיית אלימות, ואלה שני דברים נפרדים שצריך לקחת בחשבון.

מירב בן ארי: כן, זה סוג של תחלואה כפולה.

רוחמה אביבה גמרמן: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה רבה, ותשמרי על עצמך, וכמובן, אם יש משהו שנוכל לעזור בו אז תגידי.

מירב בן ארי: מי נמצאת לידך?

מירב בן ארי: את רוצה גם לדבר?

בתאל לוין: כן, אני אשמח, תודה רבה.

בתאל לוין: שמי בתאל לוין, אני נפגעת עבירה.

בתאל לוין: קודם כל, אני רוצה להגיד תודה לכנסת שאפשרה לי להגיע למעמד הזה.

בתאל לוין: אני מדברת בשם 200,000 נשים כרגע במדינת ישראל שעוברות אירועי אלימות במשפחה, אני כאן כדי להשמיע את קולן.

בתאל לוין: לצורך העניין, יש לנו חברה נוספת שהייתה אמורה להגיע, והיא כרגע עסוקה בחיפוש דירת מסתור מפני בעלה שעתיד להשתחרר מהכלא, וכל העניין של האזיק האלקטרוני עדיין לא יצא לפועל.

בתאל לוין: אני יכולה להגיד שבהתחלה הציעו לי לצאת למקלט, ואני שאלתי את עצמי, למה בעצם אני היא זו שצריכה להיכלא?

בתאל לוין: זאת אומרת, לסגור את עצמי.

בתאל לוין: למה זה שתקף אותי הוא נמצא חופשי ומאושר?

בתאל לוין: זה משהו שהוא לא מובן.

בתאל לוין: אבל, אני רוצה לציין עוד משהו.

בתאל לוין: אני התלוננתי במשטרה כנגד אותו בן זוג כבר שלוש פעמים.

בתאל לוין: הפעם האחרונה הסתיימה בתקיפה מאוד קשה.

בתאל לוין: אם היה טיפול של המשטרה, מבחינתי יש חוק אבל אין רתיעה, יש חוק אבל אין אכיפה.

בתאל לוין: בפעם השלישית שהוא תקף אותי, אני הגעתי לבית החולים.

בתאל לוין: הוא גרם לי לזעזוע מוח, חבלה ביד, שבר שבן, פריצת דיסק בכל החוליות של הצוואר, ופגיעה חלקית בשמיעה.

בתאל לוין: כשהמשטרה הגיעה אליי לבית החולים והם לקחו עדות, הם לקחו ממני תלונה והייתי בטוחה שהפעם הוא ייעצר.

בתאל לוין: כשחזרתי הביתה, הוא הרים אליי טלפון לאחרי יומיים ואמר לי: "את רואה, מהיגע לך מה שעשיתי לך, הגיע לך המכות שנתתי לך", ואמא שלי שאלה אותו אם הוא לא עצור, איפה המשטרה?

בתאל לוין: אז הוא אמר שהוא לא עצור, למה שהוא יהיה עצור, אם היו ראיות אז היו עוצרים אותו.

בתאל לוין: רגע, אבל יש תלונה במשטרה, יש מסמכים רפואיים.

בתאל לוין: למה יש תלונות שנסגרות מחוסר ראיות?

בתאל לוין: בתלונה השנייה, השכנים היו עדים לתקיפה שלו, יש עדויות, יש שכנים, אבל לא, התיק נסגר מחוסר ראיות.

בתאל לוין: מיותר לציין, שכשאני שמעתי שהוא חופשי ולא נעצר, אני התמוטטתי.

בתאל לוין: אני לא מרגישה מוגנת.

בתאל לוין: נשים שמעו את מה שאני עברתי ואמרו שאם זה מה שאני עוברת למה שהן יתלוננו במשטרה, למה שהן יעברו את כל מסכת הגהינום וכל החרדות, שלא לדבר על הטראומה שלי אחרי שאני הותקפתי, הוא השתמש בכוח הפיזי החזק שלו כנגדי.

מירב בן ארי: איפה הוא היום?

בתאל לוין: הוא חופשי.

בתאל לוין: חופשי ומאושר.

מירב בן ארי: ומה עם התלונה לגביו?

בתאל לוין: התלונה כרגע פתוחה.

בתאל לוין: אני עשיתי השלמות חקירה, וגם על זה אני רוצה לדבר.

בתאל לוין: אני הייתי צריכה לקחת עורך דין בכסף שאין לי, כדי שהוא יעשה לי קצת סדר בדברים, כאישה מפוחדת, וזה משהו שגם חוקר משטרה היה יכול לעשות, דרך אגב, עם השאלות הנכונות ועם הטיפול הנכון.

בתאל לוין: לא מזמן קראתי כתבה שהמשרד הקצה שלושה מיליון שקלים לחוקרי אלימות במשפחה, לטיפול בנפגעות אלימות, בהכשרה של חוקרי אלימות במשפחה.

בתאל לוין: איפה זה עומד?

בתאל לוין: למה אני מרגישה חוסר ביטחון?

בתאל לוין: למה אני צריכה להגיע למצב שבתלונה השלישית הוא מתקשר ואומר לי "מגיע לך מה שעשיתי לך", והנה, המשטרה לא עשתה לו שום דבר.

בתאל לוין: למה?

מירב בן ארי: לא, זה ממש, ממש לא צריך להתנהל ככה, ואני אעזור לך לבדוק במה מדובר.

מירב בן ארי: זה לא צריך להתנהל ככה.

בתאל לוין: אני רוצה להגיד משהו על האזיק האלקטרוני.

מירב בן ארי: כן, מילה על האזיק וניתן לטפת לדבר.

בתאל לוין: ברגע שגבר ירצה לרצוח אישה, לדעתי, שום אזיק לא יעצור אותו, הוא יכול לרוץ בהתקף אמוק - - -

מירב בן ארי: לא, אבל תדעי לך, ברגע שהוא עם אזיק ויש מרכז שליטה ובקרה שרואה אותו - - -

בתאל לוין: אבל עד שהמשטרה תגיע?

מירב בן ארי: מה אנחנו עושים כאן?

זאב בנימין בגין: ברגע שהוא רואה אותו מתקרב.

מירב בן ארי: בדיוק.

בתאל לוין: את יודעת מה, דיברת גם על צוותים רפואיים, ברגע שמטופל יכה רופא או אחות, עד שהמשטרה תגיע, את מבינה?

מירב בן ארי: אני מבינה את הכעס, אבל המטרה שלנו היא לפתור בעיות ולא ליצור בעיות.

מירב בן ארי: לכן, המטרה של הוועדה ושל חברות הכנסת היא להביא את הנושא של האזיק.

מירב בן ארי: אז בואי, ננסה לסייע במה שנוכל, אבל בוודאי שנמשיך עם ההליך של האזיק.

מירב בן ארי: להיפך, אני רוצה שמשרדי הממשלה ישמעו את הסיפורים שלכם, ויבינו כמה קריטי לקדם את ההליך בהקדם, כי מדובר פה בסוף בהצלת חיים.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אני רוצה לתת לעו"ד טפת את זכות הדיבור.

מירב בן ארי: מה זה טפת?

טפת רייף קרבר: הבת של שלמה המלך.

מירב בן ארי: הבנתי, אוקיי, בבקשה, מאיגוד מרכזי הסיוע.

טפת רייף קרבר: נכון.

טפת רייף קרבר: אנחנו מבקשים להחיל את הצימוד האלקטרוני גם על עברייני מין בפיקוח.

טפת רייף קרבר: אנחנו כל הזמן עדים לכך שעברייני מין שהורשעו, שהיו אמורים להיות בפיקוח לשם הגנה על הציבור, הצליחו לממש את זממם ולהמשיך לבצע עבירות מין.

טפת רייף קרבר: מריאיון שנערך ב-2019 עם מפקד יחידת צור עולה, כי מתוך 1,200 מפוקחי מין שהיו ביחידה בשנת 2017, נתפסו 19 עבירות מין חוזרות על ידי עבריינים בפיקוח, ובשנת 2018 מתוך 1,300 עברייני מין מפוקחים נתפסו 26 עבירות מין חוזרות.

טפת רייף קרבר: זאת אומרת, גם כשהם נמצאים בפיקוח, הם חוזרים וממשיכים לבצע את זממם, ואנחנו - - -

מירב בן ארי: אני יודעת, הייתי ביחידת צור ביום ראשון.

מירב בן ארי: עזבי רגע את יחידת צור, הייתי שם ביום ראשון ואני - - -

טפת רייף קרבר: אז אנחנו מבקשים להחיל את זה גם על עברייני מין.

מירב בן ארי: אני יודעת, אני מכירה.

מירב בן ארי: במקרה ביום ראשון הייתי שם, במקרה אפילו הלכתי לבית של מפוקח עם השוטרים של היחידה, הם לא שוטרים, הם מהשב"ס.

טפת רייף קרבר: אז כמו בעבירות אלימות במשפחה, להחיל את זה על עבירות מין.

מירב בן ארי: (בחלק זה הושמט קטע לשם שמירה על שלום הציבור וביטחונו.

מירב בן ארי: הפרוטוקול המלא שמור בארכיון הכנסת) אני יודעת, אבל אני רוצה להגיד לך משהו.

מירב בן ארי: קודם כל, צריך לעשות את זה, אבל כשאני מסתכלת על העוגה, והיא קטנה, אז אני חושבת שצריך אבל קודם כל אני רוצה את זה על צו ההרחקה, ואני רוצה את זה על האלמ"ב.

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: כי ביחידת צור, לפחות יש לי פקחים שיוצאים עם הרכב ומסתובבים.

מירב בן ארי: כשהוא מאיים עליה, אף אחד לא מסתכל עליו במדינה, ולכן את צודקת, והייתי ביחידת צור ביום ראשון ואני יודעת, אגב, איזו עבודה מדהימה הם עושים ויש שם גם דברים שצריך לעשות, אבל קודם כל, קודם כל ניתן לנשים האלה שיכולות להירצח, זה קודם כל.

מירב בן ארי: אני לגמרי שם - - -

טפת רייף קרבר: אבל זה שזור אחד בשני, עבירות מין ואלימות במשפחה זה הרבה פעמים שזור אחד בשני.

מירב בן ארי: אבל זה לא שזור, כי כרגע יש לנו מה שנקרא מספר אזיקים אלקטרוניים, וקודם כל בעדיפות הראשונה שלי, ואגב אני שמחה על הבשורה החשובה שלייזר הביא לפה, כי בדיון הקודם זה לא היה, על צווי ההגנה, כי דיברנו רק על משוחררי אלמ"ב.

מירב בן ארי: כשמשוחרר של אלמ"ב אחרי שניסה לרצוח את אשתו יוצא מהכלא, אין לו פקח של יחידת צור שיושב עליו.

מירב בן ארי: ולכן, אם יש לי עכשיו 1,000, אני קודם כל אתן את זה לצווי הגנה.

מירב בן ארי: ברור לי שצריך לתת, אבל כשאני מסתכלת, ואני אומרת לך את זה רק בגלל שהייתי ביחידה וראיתי איזו עבודה הם עושים, כשהוא יוצא אין לי אף אחד שיפקח עליו.

קרן ברק: אני רוצה לומר משהו לפני זה, כי פשוט אני צריכה ללכת.

קרן ברק: אני רוצה לומר ללייזר, קודם כל, החוק, לפחות שלנו, מדבר על צווי הגנה ומי שהפר אותם, זה מראש כתוב בחוק.

קרן ברק: דבר שני, אני עוד פעם מבקשת גם לפרוטוקול, כן לעשות בפגרה עוד דיון, כן להביא את זה לקריאה ראשונה, יש לזה משמעות אחרת אם יהיה דיון רציפות או לא, ואם זה חשוב, שהם לא יגידו עוד פעם שניצלנו, ואז נתחיל את החוק הזה מההתחלה, תבוא יו"ר חדשה ועוד פעם חקיקה, ונדחה את זה בעוד שנתיים.

קרן ברק: אני לא רוצה שזה מה שיהיה, אני רוצה שהם יבינו שזה הדד אנד, וכרגע הם לא מבינים את זה, בעיניי לפחות, מסוף הדיון הזה.

קרן ברק: דבר נוסף, לגבי היחידה.

קרן ברק: עוד פעם, אתה דיברת על יחידה של כמעט 15 איש.

קרן ברק: הרי, כמה ביום יפרו?

קרן ברק: אולי אחד.

קרן ברק: הרי, אנחנו מדברים על מדינה שלמה.

קרן ברק: אולי אחד יפר ביום, אז למה אנחנו צריכים יחידה של 15 איש?

קרן ברק: אנחנו מדברים על מישהו שמפר צו הגנה פעם שנייה או אסיר משוחרר.

קרן ברק: אולי, ולדעתי זה אפילו לא פעם ביום, לא צריך בשביל זה יחידה שלמה, מירב, זה מאוד חשוב, בסדר?

מירב בן ארי: כן.

זאב בנימין בגין: רבע משפט ללייזר, אפשר לפחות להיכנס ולמלא את התקן כמו שאתם רואים אותו במשך שלוש שנים, ארבע שנים, נתחיל עם משהו.

קרן ברק: נכון, לא מהיום הראשון.

קרן ברק: בסדר, אני צריכה ללכת.

מירב בן ארי: בסדר, תודה חה"כ קרן ברק.

מירב בן ארי: אתה רוצה להגיד עוד משהו ממש בדקה על היחידה הזאת?

מירב בן ארי: כי בני עוד פה.

קרן רוט: אני חושבת שזה גם משהו שעלה בדיון עצמו, הנושא של הפרטת סמכויות שלטוניות זה דבר שהוא מורכב, ולכן זה נושא שהוא דורש ליבון ומכאן המורכבות.

קרן רוט: יש דברים שבוודאי אנחנו לא נוכל להפריט לאזרחים, ולכן יש חשיבות רבה שזה יהיה.

מירב בן ארי: אוקיי, אז אני רוצה לסכם.

מירב בן ארי: קודם כל, אני מודה באמת ללייזר, המשנה למנכ"ל המשרד לביטחון הפנים, למשרד המשפטים, למשרד הרווחה, לנציגות שהגיעו וטוב שבאתן, ככה יבינו משרדי הממשלה שמדובר בחיי אדם, ובאמת חשש מאוד גדול לחיים שלכן, ולכן עליכם, מה שנקרא, להעביר הילוך.

מירב בן ארי: אני רואה בעבודה משותפת כדי שהנושא יצליח, ולכן אני נותנת לכם את הזמן להגיע לפה במאי עם אותו תזכיר חוק, אבל באמת לפעול, לעשות מה שאפשר, עם אפשר להוריד את הערות הציבור כי זה כבר פורסם, לתקתק את העניינים כדי שחברות הכנסת פה, ראיתן שהן צועקות וכועסות ובצדק.

מירב בן ארי: אז אני עומדת כאן ושומרת על זכותם לעבוד, אבל אני מבקשת לפעול ביחד עם הוועדה, לבוא איתנו, להגיע, אני עשיתי גם פגישה לפני שבועיים שלושה כדי לראות, וראיתי שהנושאים מתקדמים.

מירב בן ארי: לכן, אני כן מציעה שנחכה להצעת החוק שלכם בנושא האזרחי, נצמיד אליהן את ההצעות של חברות הכנסת, וכך נוכל להתקדם יחד.

מירב בן ארי: קחו את הנושא ברצינות, באמת אמרתי קודם גם לפרוטוקול ואני אומרת גם עכשיו, אם זה לא יהיה אז נצטרך להתקדם איתן, כדי באמת לפחות להביא את זה לקריאה ראשונה או משהו.

מירב בן ארי: אבל, אם יש הצעת חוק טובה ממשלתית, זו המטרה, זו מטרת העל, אבל קחו בחשבון שאני גם צריכה לתת תשובות גם לחברות הכנסת, כמו שראיתם יש להן הרבה מה לומר באירוע הזה.

מירב בן ארי: אז תמשיכו את העבודה, אני רואה שהעבודה מתקדמת, בואו נתקדם להצעת החוק, ולאחר מכן נוכל לתת ללייזר לצאת למכרז.

מירב בן ארי: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.