ועדת העבודה והרווחה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 149, 2022-06-27 08:30

אפרת רייטן: היום ה-27 ביוני 2022 - כ"ח בסיון התשפ"ב, השעה 08:35 בבוקר ואנחנו מקיימים דיון נוסף בהצעת חוק לתיקון דיני העבודה (העלאת שכר המינימום, הוספת יום חופשה והסדר להשלמת שעות חסרות), התשפ"ב-2022 – הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אפרת רייטן: כינסתי את הדיון אחרי שאתמול פרסמנו נוסח שהוצע על ידי הוועדה לפתרון המחלוקות או העמדות השונות שהתגלעו בדיונים השונים ובמהלך החודשים האחרונים.

אפרת רייטן: ביום האחרון של מושב החורף הגיע לוועדה נוסח החוק אחרי שעבר קריאה ראשונה ונמסר לנו על ידי האוצר שאת המתווה שהם הגיעו אליו בהסכמה עם ההסתדרות ועם המעסיקים השונים הכנסת צריכה לקבל as is, לא לגעת בפסיק ובמילה, אחרת הם ימשכו את זה חזרה.

אפרת רייטן: מכיוון שאנחנו, חברי הכנסת, לא חותמת גומי אלא שליחי ציבור שיש לנו עמדות משלנו, קיימנו דיונים עם הצדדים וקיימנו כאן מספר ישיבות.

אפרת רייטן: היו עשרות שעות של משאים ומתנים, עשרות שעות של פגישות עם מומחים והחברה האזרחית, לרבות קבלת דוח מפורט ומעניין מאוד של ה-מ.מ.מ והתייחסות לדוח של בנק ישראל ודוחות אחרים.

אפרת רייטן: המתווה של העלאת שכר המינימום כפי שהוצע על ידי הגורמים השונים שוחק את שכר המינימום כי מדובר על העלאה של 700 שקל, מ-5,300 ל-6,000 שקל, במשך שנתיים ותשעה חודשים.

אפרת רייטן: דבר נוסף שהיה במתווה שהוצע וגרם לנו להרים דגל אדום זה שלטובת היציבות וההסתמכות של המעסיקים ביקשו לבטל את מנגנון ההצמדה בין שכר המינימום לשכר הממוצע, דבר שהיה כאן במשך שנים.

אפרת רייטן: הצמדה של שכר המינימום לשכר הממוצע נועדה בראש ובראשונה כדי שלא ייווצרו כאן פערי שכר, שלא ייוצרו כאן מעמדות, שלא ייווצר כאן איזה שהוא מעמד עני ומנוצל.

אפרת רייטן: הטענות ששמעתי ממעסיקים על כך שהחישוב של השכר הממוצע היום הוא מעוות לא גובו ולו פעם אחת בנייר, בנתון, במספר או גרף שמראה שאכן זה כך, לכן אי אפשר היה להתייחס לזה ברצינות.

אפרת רייטן: גם העניין של ניוד השעות, מה שהיה קרוי השעון הגמיש, שזאת הפעם הראשונה שהכנסת, הממשלה, האוצר וההסתדרות הסכימו להיעתר לדרישה של המעסיקים ולשנות את מנגנון חישוב השעות לרבות לא לשלם שעות נוספות לעובד אלא להמיר אותן לשעות רגילות, גרר פה הרבה מאוד דיונים ומחלוקות.

אפרת רייטן: אני חושבת שזה בא לידי ביטוי בצורה הכי מוקצנת בכל מה שקשור לעובדים שמשתכרים לפי שעה, שגם אצלם רצו לעשות את ניוד השעות האלו ואנחנו התנגדנו.

אפרת רייטן: בין לבין קרו שני דברים.

אפרת רייטן: אחד, חבר הכנסת אוסאמה סעדי וחברת הכנסת נעמה לזימי העלו את החוק של מינימום 40, שכר של 40 שקל לשעה מינימום, לקריאה טרומית, ואז קראו להם פופוליסטים ואמרו שהם נגד המשק.

אפרת רייטן: הדבר הנוסף שקרה זה שאחרי פגישות מאוד אינטנסיביות שעשיתי עם האוצר ועם עוד גורמים אחרים בהן התחלנו להתקדם בלגבש איזו שהיא הסכמה שתיתן לידי ביטוי גם את הבקשות והדרישות של המעסיקים, של העובדים ושל האוצר, ביום שני הודיע ראש הממשלה בנט על פיזור הכנסת ובכך טרף את האופציות להמשך הדיונים האלה כמו עוד הרבה חוקים אחרים.

אפרת רייטן: אני מוכרחה להגיד מעומק ליבי שמאז יום שני אני מסתובבת עם תחושת מועקה מאוד גדולה בגלל שלא השלמנו את החקיקה של העלאת שכר המינימום.

אפרת רייטן: עצם זה שיש היום עובדים שלא מעלים להם את שכר המינימום בגלל התנגדויות כאלו ואחרות נראה לי פשוט שערורייה, לא אחראי, ואני לא אקבל שום עמדה שאומרת: אנחנו מוכנים להפקיר אותם.

אפרת רייטן: בזה שאנחנו לא נעלה היום את שכר המינימום בצורה הכי מאוזנת שאנחנו יכולים אנחנו בעצם אומרים לעובדים שמשתכרים 5,300 שקל בעבודות כאלו ואחרות: אנחנו לא רואים אתכם, אתם שקופים בתוך המשחק הפוליטי, תחכו עד אפריל שנה הבאה כי אז במקום 100 שקל יעלו לכם ב-400 ועד אז מחיר הלחם, מחיר הדלק, מחירי השכירות וכל הדברים האחרים יעלו והכסף שלכם יהיה שווה פחות.

אפרת רייטן: אני לא מוכנה להשלים עם הדבר הזה.

אפרת רייטן: אני חושבת שהוועדה הזאת ידעה לעבוד בשיתוף פעולה כל השנה, ידעה לגשר על מחלוקות פוליטיות ואחרות, לכן גם היום היא צריכה לגלות אחריות ולמרות המצב הפוליטי המורכב לשים שוב את האזרח לנגד עיניה, את השכן, את בן המשפחה, האח, האחות, לא משנה מי.

אפרת רייטן: אני חושבת שאנחנו יכולים לעשות את זה.

אפרת רייטן: כולם חושבים שלא ותיכף תשמעו את האוצר מתנגד, את המעסיקים מתנגדים, את ההסתדרות.

אפרת רייטן: אני מוכנה להיות לבד ובסוף גם לא להעביר את זה, אבל אני לא יכולה לסיים את המושב הזה בלי שאני אדע שעשיתי הכל, פשוט עשיתי הכל כדי שהדבר הזה יצא.

אפרת רייטן: בסוף אני מרגישה שיש לי אחריות כיושבת ראש הוועדה.

אפרת רייטן: עדיף לי לדעת שעשיתי הכל מאשר לא לעשות בכלל.

אפרת רייטן: אני לא מוכנה לחיות עם איזו שהיא תחושה של החמצה או תחושה שלא עשיתי די.

אפרת רייטן: המתווה שאתמול פרסמנו הוא מתווה הגון, הוא מתווה שלוקח בחשבון את הצרכים של כל הגורמים, של כולם, כולם מקבלים משהו.

אפרת רייטן: זה מתווה שמבחינתי אני יכולה לחתום עליו בלי שקוראים אותו.

אפרת רייטן: מתווה כזה אפשר להעביר כי הוא נכון וכולם יוצאים מורווחים.

אפרת רייטן: אם אנחנו מרגישים שאנחנו לא יכולים להעביר אותו זה גם בסדר, אבל שכל אחד שיעשה אחר כך את חשבון הנפש שלו.

אפרת רייטן: אני מרגישה שזאת העבודה שלי, שזה התפקיד שלי, ולכן היה חשוב לי למרות ההתנגדויות כולן להביא את הדבר הזה לפתחה של הוועדה ביום שהוא אולי האחרון לפני פיזור הכנסת.

נעמה לזימי: כבוד יו"ר הוועדה, אני ממש מודה לך שלא ויתרת, אני חושבת שלנסות עד הרגע האחרון להעביר עסקת חבילה משופרת זה הדבר הנכון לעשות ציבורית וערכית עבור העובדים.

נעמה לזימי: למצוא מתווה זה חשוב, אבל אני רוצה לדבר על מה היה קורה אם לא היינו מקפיאים את ההצמדה.

נעמה לזימי: בשנה שעברה הובטח לנו שהכל ייפתר בעסקת חבילה, אבל היום אנחנו רואים שעבדו עלינו, אנחנו רואים ששכר העובדים נשחק.

נעמה לזימי: הבאתם לפה עסקת חבילה עם 100 שקלים מסכנים.

נעמה לזימי: לא סתם כשהעסקה הזאת הוקפאה לא הייתה מולנו מחאה, אף אחד לא כעס עלינו שהקפאנו את העסקה.

נעמה לזימי: כשהאוצר יצאו נגדנו את אף אחד זה לא עניין.

נעמה לזימי: למה?

נעמה לזימי: כי זאת הייתה כזאת העלאה מבישה.

נעמה לזימי: אם היינו מקפיאים בהנחה שתבוא לפה עסקת חבילה מכבדת, השנה הזאת השכר היה עולה בכ-250 שקלים.

נעמה לזימי: מה שאפרת הציעה כולל הינואר הוא לגיטימי לחלוטין, זה לגמרי הגיוני, זה מתכתב עם מה שהיה קורה לולא שיקרתם לנו.

נעמה לזימי: אני חושבת שעד אפריל 2023 צריכה להיות השלמה של העלאה כי זה הדבר ההגון לעשות לאחר שנפגעו העובדים במשק.

נעמה לזימי: אני חושבת שעד אפריל 2024 מה שאת מציעה, אפרת, הוא הגון לחלוטין, אפשר לגמרי לעמוד בזה.

נעמה לזימי: אם לציבור העובדים אין היום עסקת חבילה, באפריל הבא הוא יקבל עוד 400 שקלים.

נעמה לזימי: זו בושה שאנחנו מנסים לגנוב בחוק את מה שמגיע לעובדים, זו בושה שהאוצר עושה תרגילים כדי לקחת לעובדים את ההצמדה לשכר הממוצע.

נעמה לזימי: אני רוצה לוודא שיורדות התקנות של פגיעה בחוק שעות עבודה ומנוחה.

נעמה לזימי: אני מקווה מאוד שהאיוולת הזאת שנכנסה ברגע האחרון במחטף - -

אפרת רייטן: את מדברת על התקנות של ה-13.5 שעות.

נעמה לזימי: נכון.

אפרת רייטן: זה לא נחתם.

נעמה לזימי: אני רוצה לוודא שזה לא קורה, כי חוק שעות עבודה ומנוחה נכתב בדם.

נעמה לזימי: שום מחטף בעסקת חבילה לא יפר את זכויות העובדים הבסיסיות ביותר, אנחנו נעמוד על זה גם אם זה לא בא להצבעה.

אוסאמה סעדי: אני מסכים עם נעמה שציבור העובדים לא יצא מגדרו כשהוא שמע שעסקת החבילה הוקפאה.

נעמה לזימי: זה לא עניין אותו.

אוסאמה סעדי: הייתה אפילו אנחת רווחה שטוב שמקפיאים את זה ושאולי נחכה לממשלה הבאה שתעשה עסקת חבילה וחוק יותר טוב.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על שכר מינימום שנשחק בשנים האחרונות בצורה דרסטית.

אוסאמה סעדי: לא מספיק שהם לא מקבלים שכר ראוי, עכשיו גם פוגעים להם במנגנון של השעות הנוספות.

אוסאמה סעדי: ה-200, 300 ו-400 שקלים האלה זה פיצוי על השחיקה של שכר המינימום במשך השנים האחרונות, בארבע השנים האחרונות.

אוסאמה סעדי: אם אנחנו באמת הולכים היום או מחר להתפזרות, אנחנו צריכים להביא בשורה לעובדים.

אוסאמה סעדי: אם אין בשורה אנחנו לא שם.

אוסאמה סעדי: בשמי, בשם אחמד טיבי שיזם איתי את שכר מינימום 40 ובשם הרשימה המשותפת אני אומר שאפשר להעביר את שכר מינימום 40 גם בלי ועדת הסכמות.

אוסאמה סעדי: אם אנחנו מגיעים להסכמה אפשר להעביר את זה.

אוסאמה סעדי: אני לא יכול להסכים למתווה הזה פה, עם כל הכבוד, אפילו שנותנים 200 שקל במקום 100 שקל ושקל במקום חצי שקל.

אוסאמה סעדי: כששואלים אותי למה אני מתנגד ל-200 שקל לעובד, אני אומר שבזה אני כובל אותו עד 2025.

אפרת רייטן: עד 2024, וגם לא מדובר ב-200 שקל אלא ב-250 שקל.

אוסאמה סעדי: הרבה חוקים חוקקנו פה אחד, לא משנה קואליציה או אופוזיציה.

אפרת רייטן: כל חוק שיצא מפה יצא פה אחד.

אוסאמה סעדי: גם את זה, ודיברתי עם נציגים אחרים מהאופוזיציה, אפשר להעביר.

אוסאמה סעדי: גם כשהעברנו את חוק שכר מינימום 40 בעידוד ובשיתוף מלא של תנועת עומדים ביחד, אמרנו שאנחנו גמישים, אמרנו שאנחנו לא נעולים על 40 שקל, אנחנו שאפשר לשמוע ולדבר.

אוסאמה סעדי: היעד לא צריך להיות 6,000 שקל כי 6,000 שקל דחינו מהיום הראשון, היעד צריך להיות לפחות 35 שקל לשעה בסוף 2024 במקום 30 נקודה משהו, ואז אני יכול לדרג 200 שקל עכשיו, עוד 100 שקל לקראת סוף השנה.

נעמה לזימי: זה הקיום של אנשים.

אפרת רייטן: יש לך הצעה שונה מהמתווה שהגשתי?

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים שיוסיפו במיידי 200 שקל כך שיהיה 5,500.

אפרת רייטן: זה מה שהצענו אתמול במתווה.

אוסאמה סעדי: עד סוף השנה 100 שקל, באפריל 2023 שיהיה 5,900, ועד דצמבר 2024 שיהיה 6,500.

אפרת רייטן: אוסאמה, אם תתעקש על ,500, אני מושכת את ההצעה.

אפרת רייטן: נכון שזכויות העובדים הם נר לרגלינו, אבל יש עוד זכויות של אחרים.

אפרת רייטן: יש פה את האינטרסים של המעסיקים, את האינטרסים של העסקים הקטנים והבינוניים, את האינטרסים של האנשים שמעסיקים מטפלים, אם זה הנכים והקשישים שזה הולך לקחת להם מקצבאות הזקנה שלהם.

אפרת רייטן: אתה תלך לשלם להם את זה במקום?

קריאה: למעלה מ-50,000 אנשים.

אפרת רייטן: יש לך פה נוסחה שאתה צריך לצקת לתוכה את כל האינטרסים, לא רק אינטרס אחד, ולכן המתווה שאתמול הגשתי לוקח בחשבון את הכל.

אפרת רייטן: אם אתם אומרים "אנחנו לא זזים מ-6,500", סבבה, אני מכבדת אתכם, אבל רק שתדע שאני לא אהיה פרטנרית לזה.

מיכל רוזין: תודה לך, אפרת, שאת לא מוותרת, ואני חושבת שזה חשוב מאוד שאנחנו פה הבוקר בשעה מוקדמת.

מיכל רוזין: רגע לפני שמפזרים פה את העניינים צריך לנקות שולחן על הצד הטוב והנכון.

מיכל רוזין: אני מסכימה עם חבריי שבאמת מה שראינו עד היום לא היה מספק וזה טוב שאת מביאה הצעה טובה יותר, אבל במדינה מתוקנת אותם נצרכים שצריכים את העובדים הזרים כדי שיסעדו אותם לא היו מעסיקים.

מיכל רוזין: העובדה שיצרנו מנגנון שאנחנו לא מצליחים לשנות אותו שבו המטופלים הם המעסיקים, אני חושבת שזה כתם לחברה הישראלית.

אפרת רייטן: נפתור את זה בהזדמנות אחרת.

מיכל רוזין: זה משהו שניסיתי לשנות הרבה שנים ללא הצלחה.

מיכל רוזין: ניצלתם הזדמנות לפני הבחירות להסתדרות והבאתם עסקת חבילה מהירה.

מיכל רוזין: עכשיו כשאנחנו רגע לפני בחירות במדינה ואין קואליציה ואופוזיציה כל איש ואישה יעשו לפי ראות עיניהם.

מיכל רוזין: הפוליטיקה זו אמנות הפשרה, אנחנו מתפשרות פה מבוקר עד לילה, כל הזמן, בוודאי בממשלה הזאת התפשרנו רבות.

מיכל רוזין: אנחנו עכשיו בסיטואציה אחרת שבה ניתן להגיע לרוב ולהעביר דברים, גם אם האוצר לא ירצה.

מיכל רוזין: שני הצדדים צריכים ללכת לפשרה שתהיה מספיק טובה לאזרחי ואזרחיות המדינה – גם לעובדים, גם למעסיקים.

מיכל רוזין: לכל מעסיק יש בן משפחה שהוא עובד, ולכל לעובד יש בן משפחה שהוא מעסיק.

מיכל רוזין: בסופו של דבר אנחנו רוצים להרים את כל המשק למעלה, אנחנו רוצים לחיות פה בכבוד, ואני לא אפתח בנאום על יוקר המחייה והפער בין המשכורות לבין יכולת הקיום פה.

מיכל רוזין: אוסאמה בוודאי מכיר מספיק מעסיקים שיהיה להם לא קל עם העלאת שכר המינימום, ועדיין אפשר ללכת רחוק יותר כי כבר אין אופוזיציה-קואליציה.

מיכל רוזין: דרך אגב, אם הייתה אופוזיציה וקואליציה אמיתית, לא כיפופי ידיים, אז דווקא האופוזיציה, אוסאמה, הייתה משאירה אותך הרחק לבד מאחור כי סוציאליזם רחוק ממנה מאוד.

מיכל רוזין: אנחנו, שהיינו בצד הזה ונכנענו למיעוט שלא רצה לקדם את הדבר הזה, משוחררים היום, ההצבעות שלנו משוחררות.

מיכל רוזין: יש פה הזדמנות שאנחנו לא יכולים לוותר עליה.

אפרת רייטן: תודה רבה על ההליכה המשותפת הזאת במשך כל החודשים האלה.

מופיד מרעי: אסור לנו לפספס את חלון ההזדמנות שיש לנו היום כדי להגיע להישג בשביל השכבות החלשות.

אפרת רייטן: אבל לא רק - גם למעסיקים.

מופיד מרעי: מי מרוויח שכר מינימום?

מופיד מרעי: השכבות החלשות.

מופיד מרעי: 500 שקל לארוחה בהרצליה זה 10% משכר מינימום.

מופיד מרעי: שכר המינימום הזה הוא קריטי לאנשים האלה, אנחנו צריכים להעמיד להם בסופו של דבר ישועה.

מופיד מרעי: לא יכול להיות שמתווה שכר מינימום הופך להיות מתווה שוחק ולא מתווה משמר.

מופיד מרעי: כל מתווה כזה חייב להיות מתווה שמשמר את השכר על ידי כך שהוא יוצמד לשכר הממוצע במשק, על ידי כך שנשים לו עוגנים שלא יישחק.

מופיד מרעי: ההצעה שקיימת כאן היא הצעה טובה, אפשר לעמוד בה.

מופיד מרעי: אוסאמה, צריך לראות מה אנחנו בדיוק עושים כדי שכולם בסופו של דבר יגידו: עשינו משהו למען המעסיקים ולמען המועסקים שמקבלים שכר מינימום.

דבי ספיר אליעזר: יש חשיבות בדיני עבודה וביחסי עבודה כשמגיעים להסכמות בקשר לזכויות עובדים.

דבי ספיר אליעזר: אנחנו יודעים שבמקומות שבהם הגיעו להסכמות בסופו של דבר החקיקה הייתה יותר יעילה וקיימו יותר את זכויות העובדים.

דבי ספיר אליעזר: אפשר לומר שכבר עברו 10 שנים מאז החוק להגברת אכיפה של דיני עבודה, שגם הוא פרי של הסכמות בין הצדדים.

אפרת רייטן: האם עמדתו של משרד הכלכלה היא נגד המתווה המוצע של הוועדה?

דבי ספיר אליעזר: אנחנו מחויבים להחלטת הממשלה, לכן המתווה הזה אינו מוסכם על הממשלה.

נעמה לזימי: אשכרה, אפילו את זה אתם לא מאשרים.

דבי ספיר אליעזר: אני אומרת מה נכון לעכשיו.

אפרת רייטן: למה לא משכתם את ההצעה?

אפרת רייטן: למה אנחנו מקיימים את הדיון?

דבי ספיר אליעזר: אנחנו מכבדים את הדיון ונתרום מה שאנחנו יכולים לדיון, אבל אני מחויבת לעמדת הממשלה בקשר לעניין הזה.

נועה שוקרון: כמו שאמרה דבי, ואנחנו כמובן מסכימים, ההצעה של הוועדה איננה מקובלת על הממשלה.

נועה שוקרון: אנחנו נמצאים בתהליך מאוד מאוד מורכב עם הרבה מאוד שחקנים.

אוסאמה סעדי: איזו ממשלה?

נועה שוקרון: הממשלה הנוכחית.

נועה שוקרון: כשאני מדברת, אני מדברת מטעם הממשלה, לא מטעם משרד מסוים – זה המנדט שניתן גם לי וגם לדבי.

נועה שוקרון: במסגרת ההחלטה יש ארגוני מעסיקים, ארגוני עובדים ומשרדי ממשלה שונים.

נועה שוקרון: הנחיית השרים מנקודת היציאה לדרך לפני מספר חודשים הייתה שהולכים על הסדר מוסכם ומאוזן.

נועה שוקרון: חתמנו על ההסכם בנובמבר כשכלל הצדדים לרבות ארגוני העובדים חתמו עליו, לכן גם הגשנו לממשלה את הצעת החוק הזאת באופן שבו הגשנו אותו.

נועה שוקרון: ההצעה לא רק כוללת פעימות בשכר המינימום, היא כוללת גם הסדרים שונים, לרבות הסדר השעון הגמיש.

נועה שוקרון: הצעת החוק מוגשת כחבילה, לכן גם צריך לאשר אותה כחבילה.

נועה שוקרון: ההקפאה נבעה, ונזכיר לכולם שהייתה קורונה במדינת ישראל - -

נעמה לזימי: בוא נזכיר שהיו גם עודפי גבייה וצמיחה.

נועה שוקרון: בהחלט אפשר להזכיר, אבל הם קרו לאחר מכן.

נועה שוקרון: לא היה מנוס מההחלטה על הקפאה בנקודת הזמן שבה זה הוחלט.

נועה שוקרון: כשהצענו לעשות באפריל 2022 את הפעימה הראשונה לשכר המינימום, הפעימה הזאת הייתה גבוהה מאשר מה שהיה קורה אילולא לא הייתה הקפאה.

נעמה לזימי: זה לא נכון.

נועה שוקרון: חשוב להבין שכשאנחנו מדברים על פעימות שכר המינימום, אנחנו מדברים על תחזיות שכר.

נועה שוקרון: תחזיות שכר הן תחזיות.

נועה שוקרון: יש את תחזית השכר של בנק ישראל שרבים מחברי הכנסת בוחרים להתייחס אליה, יש תחזיות שכר של הכלכלנית הראשית, יש תחזיות שכר של אגף תקציבים, ויש תחזיות שכר של הבנק המרכזי.

נועה שוקרון: אנחנו נמצאים היום בסביבה כלכלית מאוד מאוד לא יציבה, בין אם זה אינפלציה, בין אם זה יוקר מחיה, בין אם זה עליות ריביות.

נועה שוקרון: בתוך העולם הזה, ואנחנו מדברים על חמש ושש שנים קדימה, קיימת אי ודאות מסוימת.

אפרת רייטן: ולכן?

נועה שוקרון: כשאנחנו מסתכלים על הפעימות לאור ההסתכלות על כלל התחזיות של כלל הגופים הכלכליים המקומיים והבינלאומיים אנחנו בסופו של דבר רואים שגם הצעת החוק הממשלתית נמצאת בשנים 2023 ו-2024 מעל התחזיות האלו.

נועה שוקרון: כשאני מסתכלת על הצעת החוק שהציגה הוועדה, מדובר על הפרשים של 200 ו-300 שקל לשנה - אנחנו חושבים שזה לא מאוזן, בוודאי ובוודאי לא כשנוסף ה-47.5%.

נועה שוקרון: אם יש איזו שהיא אמונה בתחזיות מסוג כזה או אחר, ניתן לחשוב על איזה שהוא מתווה שמאפשר לנו ללכת עם אי הוודאות הזאת או להתמודד איתה באופן כזה שמצמיד את ה-47.5, את השכר הממוצע ואת שכר המינימום.

נעמה לזימי: החוק בנוי מאוד ברור.

נעמה לזימי: עכשיו את הופכת את החוק לחוק של ספקולציות ותחזיות?

נעמה לזימי: זה לא לעניין.

נעמה לזימי: את בעצם עכשיו מוחקת את מהות החוק עם ההצמדה לשכר הממוצע ומגמדת את זה כאילו זה משהו אמורפי ולא ברור, כשזה מאוד ברור.

נועה שוקרון: 47.5 היא הצמדה לשכר הממוצע במשק.

נועה שוקרון: מה יהיה השכר הממוצע במשק ב-2024 או ב-2025 לא את יודעת, לא יו"ר הועדה יודעת ולא אני יודעת.

נועה שוקרון: יש שתי חלופות להתנהל עם שכר המינימום.

נועה שוקרון: התכנסו החברים בנובמבר ואמרו: אנחנו נמצאים במצב מקרו כלכלי מאוד מאוד לא יציב, אנחנו רוצים ודאות, אנחנו רוצים פעימות.

נועה שוקרון: אמרה הכנסת: אנחנו רוצים 47.5 כי יש לנו תחזיות כאלו ואחרות שמדברות - -

אפרת רייטן: זה לא מה שאמרה הכנסת.

מיכל רוזין: הכנסת אמרה להקדים את הפעימה הראשונה, הכנסת אמרה לצמצם פעימות.

נועה שוקרון: ככל שיש אמונה שהשכר הממוצע במשק יהיה גבוה יותר והמנגנון הנכון הוא הצמדה, נשאלת השאלה, מדוע אנחנו מתווכחים על פעימות, בואו נלך על 47.5.

אפרת רייטן: מה הבעיה עם השעון הגמיש?

אפרת רייטן: למה אתם לא מוכנים להצעת הוועדה שמחריגה את העובדים השעתיים?

נועה שוקרון: הצעת הוועדה לא רק מחריגה את השעון הגמיש, היא עושה עוד מספר דברים.

נועה שוקרון: בסופו של דבר, והתייחסתי לזה גם בדיוני הוועדה הקודמים, ישראל חריגה בהסתכלות בינלאומית בתקופת ההתייחסות שלה.

נועה שוקרון: בעוד שבמרבית מדינות העולם תקופת ההתייחסות היא חודשית או שבועית, במדינת ישראל ההתייחסות היא יומית.

נועה שוקרון: הדבר הזה פוגע בשוק העבודה ובגמישות שלו, הוא פוגע במעסיקים ופוגע בעובדים.

נועה שוקרון: הסבירו פה גם המעסיקים מדוע בסופו של דבר ניוד שעות לאור המצב הקיים גורר מצב שבו עובדים לא מקבלים את הזכויות הסוציאליות.

אפרת רייטן: עכשיו את משכנעת אותי על משהו שאנחנו לא שינינו.

אפרת רייטן: מה כן?

נועה שוקרון: ההצעה כפי שהוצגה על ידי הממשלה היא הצעה מאוד מאוד - -

אפרת רייטן: כולל האנשים שעובדים בשכר השעתי ולא עובדים בשכר החודשי.

נועה שוקרון: יש שני מנגנוני הגנה בהצעת החוק המקורית.

נועה שוקרון: הראשון מדבר על פעם וחצי שכר מינימום, השני מדבר על 17 שעות בלבד - -

אפרת רייטן: זה עדיין לא נותן פתרון לאנשים שעובדים לפי שכר שעתי.

נועה שוקרון: אלה היו שני מנגנוני ההגנה שאנחנו מצאנו לנכון לציין.

נועה שוקרון: ככל שמוסיפים מנגנון הגנה נוסף צריך לדון בהורדה של מנגנון אחר, לכל הפחות עדכון ושינוי שלו.

מיכל וקסמן חילי: נוסח תזכיר החוק לוקח רחוק מאוד את ההסכמות עליהן הסכימו הצדדים בעסקת החבילה בנובמבר.

מיכל וקסמן חילי: ההסדר בנוסח כפי שמונח היום ונשלח לנו אתמול לא דומה בכלל לדברים שסוכמו.

מיכל וקסמן חילי: הדברים שאנחנו סיכמנו היו מבוססים על נתונים שהציגו הכלכלנים של כל הצדדים לעסקת החבילה.

מיכל וקסמן חילי: עצם זה שאנחנו מדברים עכשיו על עסקת החבילה ולא מתקנים בחוק את מה שכבר הוסכם בין הצדדים זו ההוכחה לכך שהשינויים קורים.

מיכל וקסמן חילי: זה כמו שחשבנו שהייתה צמיחה אבל אחר כך ראינו הערכות אחרות לגמרי, ביניהן גם של הבנק העולמי.

מיכל וקסמן חילי: מה שחשוב היום למשק זו הוודאות.

מיכל וקסמן חילי: 47.5% זה בדיוק חוסר ודאות.

מיכל וקסמן חילי: אני יודעת שקשה לדבר בכנסת ובממשלה על תכניות חומש, אבל עסקים כן זקוקים לזה, הם צריכים לדעת מה גובה השכר שישולם לעובדים בשנה הקרובה, בשנתיים הקרובות, מה מינימום השכר.

מיכל וקסמן חילי: אני מזכירה לכולם ששכר המינימום באופן שמנוסח בחוק לא כולל רבים מהרכיבים.

מיכל וקסמן חילי: 5,300 ו-6,000 שקלים זה בחלק גדול מהמקרים פיקציה, זה לא באמת השכר, כי על זה משולמים רכיבים של שעות נוספות, שעות משמרות, ועוד הרבה רכיבים שמשולמים אגב הסכמים קיבוציים.

מיכל וקסמן חילי: השכר היום מורכב משתי עקומות.

מיכל וקסמן חילי: שכר ההייטק, שהשכר הממוצע בו הוא 30,000 שקלים, מושך את השכר חזק כלפי מעלה.

מיכל וקסמן חילי: אגב, כשמעלים את שכר המינימום בצורה לא מבוקרת הוא בעיקר פוגע, ויש מחקרים שמראים את זה, בעסקים הקטנים והבינוניים.

אפרת רייטן: שמענו גם את העמדה הזאת וגם עמדה הפוכה.

אפרת רייטן: אנחנו לוקחים את העמדה שלך בחשבון וגם את העמדות ההפוכות שמראות שזה לא נכון.

אביר קארה: אם זה לא נכון, למה לא להעלות את השכר ל-70,000 שקל?

מיכל וקסמן חילי: באופן שכרגע החוק מנוסח העובדים שעליהם יחול המנגנון של השעות הגמישות זו בעצם קבוצה ריקה.

מיכל וקסמן חילי: אם זה לא יחול על שעתיים ואם אנחנו יודעים שבשכר הגבוה ממילא יש שעות נוספות גלובאליות, בעצם מדובר בקבוצה ריקה.

מיכל וקסמן חילי: בישיבה הקודמת כל הצדדים סביב השולחן חשבו שיש מקום לשעות גמישות במשק.

מיכל וקסמן חילי: באופן שזה מנוסח כעת זה פשוט לא קיים.

אדם בלומנברג: אני מברך על התיקונים שהוועדה עשתה והוסיפה.

אדם בלומנברג: אני מברך על כך שהוועדה שיפרה והתאימה את שכר המינימום בהתאם לתחזיות העדכניות והאינפלציה, ואני מברך על ההגנות הנדרשות בתוך השעון הגמיש, אבל זאת לא עסקת החבילה שעליה חתמנו.

ישי פולק: אם הצעת החוק הייתה ממוצת בשינוי פעימות, בשינוי בשכר מינימום ובדברים מהסוג הזה לאור המצב שהשתנה מהיום שחתמנו על זה עד היום, יכול להיות שבמו"מ מסוים כזה או אחר היינו מצליחים להזיז ימינה או שמאלה טיפה את הדבר.

אפרת רייטן: יש לכם איזה שהוא ניחוש למה אי אפשר היה לשבת שוב?

אפרת רייטן: מי מנע את הישיבה הזאת?

ישי פולק: אין לי מושג.

ישי פולק: אמרתי פעם קודמת וגם עכשיו שבכל רגע נתון ובכל שעה שיגידו לי אני מתייצב.

ישי פולק: הטלפון לא הגיע.

אפרת רייטן: צריך לעשות רק על זה תחקיר.

ישי פולק: זו אמירה צדדית.

ישי פולק: ההצעה פה לא התמקדה רק בנושא הזה.

ישי פולק: ההצעה הזאת טרפה את כל ההסכמות המאוזנות בכל מרכיבי עסקת החבילה, בלי לשים לב לדברים שנפלו מעסקת החבילה כי לא קיבלו את עמדתנו.

ישי פולק: הדבר היחיד שאנחנו כמעסיקים קיבלנו בעסקת החבילה הזאת זה את השעון הגמיש, כשאת כל השאר העובדים קיבלו.

אפרת רייטן: אם נקבע את השעון הגמיש כהוראת שעה, האם תסכימו לעשות את השינוי במדרגה?

ישי פולק: עסקת החבילה התייחסה לדבר הזה בתור הוראת שעה.

אפרת רייטן: הוראת השעה היא רק לגבי שכר המינימום.

ישי פולק: כשאנחנו מדברים על העיקרון של הוראת השעה בנושא של 47.5% זה נכון, זה המקור, אבל בקטע של השעון הגמיש נקבע מנגנון של בחינה של ההשקעות שלנו והסכמה אחר כך להחליט מה עושים עם זה, כולל השעתיים וכולל הכל.

ישי פולק: אם אנחנו מדברים על עסקת החבילה כמו שהיא נחתמה על ידי שלושת הצדדים - -

אפרת רייטן: עם התיקונים שלנו לגבי המתווה של המינימום.

ישי פולק: אין בעיה, אבל זה דורש דיון.

אפרת רייטן: בקיצור, אתם הולכים קדימה והולכים אחורה, אתם לא באמת רציניים.

ישי פולק: אני לא חושב שהשולחן לעשות מו"מ בהקשר הזה הוא השולחן הזה.

אפרת רייטן: מחודש מרץ הזמנתי את כל הצדדים לשבת, רק לא באתם, לכן הגענו לשלב הזה.

ישי פולק: ככל שיש עוד שתי צלעות בתוך מגרש המשחקים הזה הדבר לא נמצא בשליטה שלנו.

ישי פולק: בהצעה כפי שמונחת על השולחן אנחנו רואים פגיעה קשה מאוד בהיתכנות של עסקת החבילה.

אפרת רייטן: זאת אומרת, אתם מוותרים כרגע.

אפרת רייטן: הוועדה מציעה למעסיקים את השעון הגמיש לפי מה שהם רצו - -

ישי פולק: זו קבוצה ריקה.

אפרת רייטן: זו לא קבוצה ריקה, אתה יודע את זה היטב, מדובר בשינוי מנגנון כך שלא תשלמו שכר של 120%.

אפרת רייטן: במקום להסתכל על יחידה יומית מסתכלים עכשיו על זה אחרת.

אפרת רייטן: לא נגענו ב-17 שעות, שגם על זה היה אפשר להתווכח.

אפרת רייטן: אפשר היה להתווכח על זה שהסכמנו להגיע רק ליום אחד חופשה נוספת בשנה לעובדים שמרוויחים הכי מעט.

אפרת רייטן: היו פה המון דברים שרצינו להתווכח עליהם, תאמין לי.

אפרת רייטן: יש כאן נוסחה שרואה גם אתכם.

אפרת רייטן: אנחנו לא עושים פה שום דבר פופוליסטי, אנחנו לא עושים פה שום דבר לא מאוזן, כל אחד מקבל פה את מה שהוא היה צריך.

אפרת רייטן: אל תרמו את הציבור ותגידו שאתם עושים את זה בשביל איזו שהיא יציבות, בשביל איזו שהיא הסתמכות.

אפרת רייטן: עצם זה שהאוצר מסכים לוותר על מנגנון ההצמדה זה פשוט פשע לחברה בישראל, לא פחות.

אפרת רייטן: אין מצב שהדבר הזה יקרה אצלי.

אפרת רייטן: אם בממשלה הבאה מישהו יהיה חתום על זה הוא ייתן את ידו ליצירת פערים.

אפרת רייטן: אגב, בכל העולם המנגנון הוא מעל ל-47.5%.

אפרת רייטן: יש מדינות שיש בהן 50%, יש מדינות שיש בהן יותר.

אפרת רייטן: הייתה כאן עסקת חבילה שהייתה מוטית בצורה ברורה לכיוון המעסיקים.

אפרת רייטן: אתם יודעים שזה לא דומה לעסקת החבילה הקודמת שהייתה הרבה יותר נכונה והרבה יותר טובה.

אפרת רייטן: היא הייתה מעל 47.5%, כשהמדינה רק הלכה ושגשגה והשוק רק הלך ופרח.

אפרת רייטן: כשאני שומעת היום את כל בכירי משרד האוצר מתגאים בהישגים שלהם של השנה האחרונה, שהם מדברים על הגירעון הנמוך, שהם מדברים על הצמיחה, שהם מדברים על זה שאין ידיים עובדות כי השוק פה בצמיחה מטורפת, לבוא עם הדבר הזה זה אשכרה פשע חברתי.

אפרת רייטן: ההצעה פה רואה את הכל.

אפרת רייטן: זה חוק שנמצא פה עשרות שנים, הוא מדבר על המנגנון הזה.

אפרת רייטן: אנחנו לא יכולים באיזה סוג של מחטף לעשות כאן איזה שהוא שינוי כזה דרמטי.

אפרת רייטן: אתם רוצים ללכת ולעשות איזה שהוא שינוי במנגנון, איזה שהוא שינוי בשכר הממוצע, בחישוב שלו?

אפרת רייטן: וולקאם, בוא נשב, נראה מה זה אומר, תביאו נתונים, נבדוק את זה כמו שצריך.

אפרת רייטן: ככה לבוא ולזרוק לפח תפיסה שאומרת: אני מסתכלת מלמעלה, בזום אאוט, על החברה, על כולם ולא נותנת להשאיר אף עובד מאחור, בעיני זה פשע, ואני לא אסלח לכם אם הדבר הזה יעבור בכנסת הזאת או בכנסת הבאה.

נועה שוקרון: ההצעה שלך לשינויים במתווה כוללת שני רכיבים בתוך הטענות.

נועה שוקרון: פעם אחת זו הייתה הצמדה ל-47.5 שציינת כרגע.

אפרת רייטן: אני לא הצעתי את זה, זה כתוב בחוק, המנגנון הזה קבוע בחוק.

אפרת רייטן: זו רשת ביטחון שאומרת: מכאן לא יורדים.

אפרת רייטן: החוק הזה נועד כדי לשמור על מי שמקבל על פי חוק את שכר המינימום.

אפרת רייטן: אין לו בכלל מו"מ עם המעביד שלו, הוא מקבל מה שהחוק נותן לו.

אפרת רייטן: עצם זה שאתם לוקחים לו את הרצפה, את התשתית שלו, את ההגנה שלו כך שיהיה לו פחות מ-47.5%, עצם זה שאתם מסכימים לזה – מה עובר עליכם?

אפרת רייטן: מה קרה לכם?

נועה שוקרון: רכיב אחד בהצעה שלכם הוא אותו החזר של מנגנון ה-47.5.

אפרת רייטן: אנחנו מבטלים את הביטול שלכם, זו לא החזרה.

אביר קארה: למה נעשה הביטול?

נועה שוקרון: הרכיב השני בהצעה עכשיו הוא תוספת פעימות נומינאלית על תוספת הפעימות כפי שהעסקה הוגשה לכנסת.

נועה שוקרון: ככל שיש מנגנון הצמדה והממשלה מוכנה לקבל ולהשאיר את ה-47.5 כפי שהוא, מדוע יש צורך בתוספת פעימות?

נועה שוקרון: שני המהלכים האלה יחד מייצרים מתווה לא מאוזן שאיננו עומד באותם עקרונות ואותם איזונים כפי שהוצגו לכנסת מלכתחילה.

מיכל רוזין: אם לא מוסיפים פעימות אבל מצמצמים בזמנים את הפעימות ומגדילים אותם, אין בעיה?

מיכל רוזין: זה לא מתנגש עם ה-47.5?

נועה שוקרון: להגיד צמצום פעימות ולא הגדלת פעימות זו טרמינולוגיה.

נועה שוקרון: המשמעות של להגיד שה-6,000 יהיה ב-2025 ולא ב-2026 זה שהפעימה ב-2025 גבוהה יותר.

מיכל רוזין: זו לא תוספת פעימות, זו תוספת על הפעימות.

אפרת רייטן: מה שהצענו לכם במתווה די דומה למתווה הקודם של האוצר.

אפרת רייטן: מה שהיה ב-2015 דיבר על מתווה שעלה בפעימה הראשונה ב-8.1%.

אפרת רייטן: היום אתם מציעים להעלות את הפעימה הראשונה ב-1.9%.

אפרת רייטן: זה עלה בזמנו ב-350 שקל, היום את מציעים 100.

אפרת רייטן: מה קרה אחרי עסקת החבילה הקודמת?

נועה שוקרון: הטיעון שנתת עכשיו חוזר למישור הנומינאלי.

נועה שוקרון: יש שתי דרכים להתייחס להתפתחות של שכר המינימום.

נועה שוקרון: הראשונה היא נומינאלית, קרי פעימות במספרים שכתובים בחוק, והשנייה היא פשוט איזו שהיא אמירה לגבי ההצמדה בין שכר המינימום לשכר הממוצע במשק.

נועה שוקרון: השינוי שמוצע על ידי הוועדה כרגע לוקח את שני המישורים האלה ומרחיב עליהם ביחס להצעת החוק הממשלתית, מה שגורם לנו לומר שההצעה הזאת איננה מאוזנת.

נועה שוקרון: זו לא רק אמירה ממשלתית, זו גם אמירה של המעסיקים.

אפרת רייטן: יש לכם צד אחד שחתם איתכם וכבר לא חותם על מה שאתם אומרים, לא רוצה את העסקה הזאת.

אפרת רייטן: עשיתי עשרות אם לא מאות הסכמים בחיים שלי.

אפרת רייטן: צריך לעשות הכל כדי שההסכמים יצאו לפועל.

אפרת רייטן: גם כשהסכם צריך לקבל תוקף מבית משפט יש סיכוי שבית המשפט לא יאשר בהנחה וקורים כל מיני דברים.

אפרת רייטן: פה זה לא בית משפט, פה זו הכנסת שצריכה לאשר את העסקה שלכם.

אפרת רייטן: שיחקנו איתכם קבוצתי.

אפרת רייטן: יכולנו לבוא ולהגיד "מה איכפת לנו, אנחנו ועדה, יש לנו כוח, נוריד לכם את הראש, נוריד לכם את היד, נעשה 40 שקל לשעה", אבל לא עשינו את זה.

אפרת רייטן: עבדנו איתכם ביחד, הקשבנו שעות, ימים ולילות.

אפרת רייטן: הייתי איתכם ביחד במשך חודשים ארוכים.

אפרת רייטן: הגענו למצב שבו אתם לא יכולים לבוא בטענות אלא רק לעצמכם.

אפרת רייטן: אגב, המדינה והמעסיקים חסכו המון כסף כי כבר בחודש אפריל היה צריך לשלם, אפילו כשמדובר ב-100 שקלים.

אפרת רייטן: איפה כל הכסף הזה?

אפרת רייטן: יושב אצלכם בכיס במקום ללכת לכל העובדים.

אביר קארה: מלכתחילה חשבתי שעסקת החבילה הייתה לא נכונה.

אביר קארה: אם עושים עסקת חבילה, צריך להפוך את כל שוק התעסוקה לדבר שהוא גמיש יותר, שהוא יותר קל, שהוא יותר מאפשר.

אביר קארה: עכשיו הייתה פה איזו שהיא עסקת חבילה שהיא פחות או יותר מאוזנת.

אביר קארה: אתם מדברים כל הזמן על ה-47.5%.

אביר קארה: ההקפאה של ה-47.5% נעשתה בתקופת הקורונה.

אפרת רייטן: זה לא הוקפא בקורונה.

אפרת רייטן: השכר הממוצע הוקפא בקורונה.

אביר קארה: המטרה של זה הייתה שלא יקרה מצב ששכר המינימום עולה בצורה משמעותית והמעסיקים לא יכולים לקבל עובדים.

נעה בן שבת: ההקפאה של השכר הממוצע שהשאירה אותו בסכום שלו נבעה מכמה סיבות, זו לא הייתה הסיבה היחידה.

אביר קארה: מה שאני אומר היה נכון לאותו רגע.

אביר קארה: בחלק מהמדינות הסקנדינביות אין בכלל שכר מינימום.

אביר קארה: כשאתם מביאים במחטף את ההצעה הזאת היום בבוקר אתם לא לוקחים בחשבון שיש היום עובדים סיעודיים זרים שנמצאים אצל האוכלוסייה הכי חלשה במשק.

מיכל רוזין: המדינה צריכה להפסיק להפוך אותם למעסיקים.

אביר קארה: כשאתם רוצים לקבוע כמה שעות אותו עובד יעבוד, כמה הוא יקבל לשעה ומאיפה, אתם חושבים שאתם מיטיבים.

אביר קארה: אני חושב שאתם מזיקים, אני חושב שאתם פוגעים בחלשים ביותר בחברה ובאלה שאתם רוצים לתמוך בהם.

אביר קארה: יש שתי גישות.

אביר קארה: אני מאוד בעד להגדיל את הרווחה של אזרחי מדינת ישראל, אני יודע שנעמה לזימי שותפה לזה, גם את וגם כל מי שיושב כאן, רק שאנחנו רואים את הפתרון בצורה שונה.

אביר קארה: בעסקה שאתם מביאים היום אתם מנסים לעשות איזה שהוא מחטף, אם בהקדמת המדרגות, אם - -

אפרת רייטן: זה לא מחטף.

אביר קארה: אנחנו לא ניתן לזה לקרות.

אביר קארה: יש הרבה מאוד דברים שהבאתם היום שהם נושא חדש ונגיש עליהם נושא חדש.

אביר קארה: השעון הגמיש שלך הוא נושא חדש, סעיפים 3 ו-5 הם נושא חדש.

אביר קארה: אנחנו נעשה פעולות כדי לא לתת לזה לעבור, אלא אם כן תרצו שנגיע ביחד להסכמות.

נעה בן שבת: טענת נושא חדש של סגן שר צריכה להיות בענייני משרדו.

נעה בן שבת: הנושא שכאן נדון הוא לא בעניינו של משרד ראש הממשלה.

אביר קארה: יש פה חברים שיכולים להגיש.

מיכל רוזין: גם יושבת ראש הוועדה לא חייבת לקבל נושא חדש ולהעביר לוועדת הכנסת אלא אם כן זה באמת נושא חדש.

אביר קארה: יכול להיות שנמשוך את החוק.

אפרת רייטן: אנחנו עושים את תפקידנו והממשלה מוזמנת להודיע שהיא מושכת את החוק.

אפרת רייטן: אתם רוצים להודיע?

נועה שוקרון: אנחנו נתקדם ונראה מה המתווה שבסופו של דבר חברי הכנסת מצביעים עליו.

נועה שוקרון: ככל שהוא לא יעמוד בהחלטת הממשלה נאלץ למשוך.

אביר קארה: אבל אנחנו יכולים גם להגיע להסכמות.

אפרת רייטן: אנחנו לא יכולים להגיע להסכמות, ניסיתי לעשות את זה ארבעה חודשים.

אביר קארה: אותי לא הזמנת אפילו פעם אחת.

נועה שוקרון: במהלך דבריי הצעתי מספר פעמים הצעות שאני חושבת שמהוות איזה מתווה ביניים.

אפרת רייטן: יכול להיות שנצביע על זה, נגיש רביזיה ויהיה לנו זמן לדבר על הדברים.

נועה שוקרון: נשמח לדבר על הדברים באופן סגור ולכנס את הוועדה בשנית אם צריך.

רוית גרוס: נוצר איזה שהוא רושם מוטעה, מן תפיסה ארכאית כזאת שהעובד הוא תמיד מוחלש, קטן, שברירי, ללא זכויות והמעסיק הוא השמן, החזירי, הגדול, העשיר, אבל זה לא המצב היום בשטח.

רוית גרוס: לפחות בעסקים שאנחנו מייצגים זה ממש לא המצב בשטח.

אביר קארה: 55% מהאנשים שאת מייצגת מרוויחים פחות מ-6,000 שקל בחודש.

רוית גרוס: נכון, ולפי דוח העוני של הביטוח הלאומי גם הרבה מאוד עצמאים ועסקים קטנים נמצאים שם.

רוית גרוס: אני רוצה לספר לכם על בעל מפעל לעיבוד שבבי שמעסיק בסך הכל חמישה עובדים.

רוית גרוס: אמנם המדינה הצליחה לפתוח את השוק לייבוא כדי להוריד את המחירים במשק וזה בסדר גמור אבל העלויות של העסקה רק הולכות ועולות.

רוית גרוס: איך הוא יוכל להתמודד עם התחרות שאתם בעצמכם ביקשתם שתהיה?

רוית גרוס: איך אותו יצרן ישראלי קטן שמעסיק חמישה עובדים יכול להתמודד מול הייבוא אם שכר העובדים רק הולך ועולה כל הזמן?

רוית גרוס: אנחנו לא נגד העלאת שכר המינימום, אבל זה ידוע שבמו"מ יש תן וקח וצריך לעשות את האיזונים כי אחרת נשפוך את התינוק עם המים.

רוית גרוס: מה יקרה אם יעלו את השכר ואותו מעסיק קטן יצטרך לסגור את העסק ולעובד לא יהיה לאיפה לחזור?

רוית גרוס: לשם אנחנו מגיעים.

אפרת רייטן: יש 140,000 משרות פנויות לפי נשיאות המגזר העסקי.

רוית גרוס: אם העובד לא מגיע בבוקר כי יש לו סידורים או כל דבר אחר, למה המעסיק צריך לשלם פעמיים?

רוית גרוס: פעם אחת הוא משלם על זה שאין לו תפוקה כי אותו עובד לא נמצא בעבודה, ופעם שנייה הוא משלם על השעות הנוספות.

רוית גרוס: אפילו הפסיקה היום מדברת על זה שלעובד שלא השלים את מכסת השעות שלו לא צריך לשלם שעות נוספות.

רוית גרוס: אותו מעסיק קטן נפגע פעמיים.

רוית גרוס: תחשבו על מפעל שיש לו חמישה עובדים, אל תחשבו על "אוסם" או על "תנובה" שיש להם 100 עובדים ואחד יכול לכסות על השני.

רוית גרוס: במצב שיש חמישה עובדים זה קריטי.

אורי וולטמן: אני רוצה לפתוח בדברי הערכה לחברת הכנסת רייטן על עבודת החקיקה שנעשתה.

אורי וולטמן: הכנסת לפעמים נתפסת כממלכת החקיקות הנמהרות והחפוזות - פה זה הדבר האחרון שאפשר להגיד.

אורי וולטמן: הרבה מאוד שעות הוקדשו בחדר הזה ומחוץ לחדר הזה כדי להביא את הנייר שמונח כאן לפנינו היום שזה דבר ראוי להערכה, בעיני, גם אם יש מחלוקות לגבי הפרטים שמופיעים בו.

אורי וולטמן: אני חושב שזה טוב יהיה אם כל חברי הכנסת וגם סגני השרים יתנו תשומת לב לתהליך החקיקה המתנהל.

אורי וולטמן: בפעם הראשונה שעסקת החבילה הגיעה לשולחן הוועדה הזאת הייתה תמימות דעים כמעט מלאה שסעיף שכר המינימום שבה הוא מעט מידי ולאט מידי.

אורי וולטמן: מעט מידי, משום שמ-6,000 שקל בחודש אי אפשר להתקיים, כשאני מתפלא על משרד האוצר ועל נציגי המעסיקים שמאמינים בדמיונות שווא שאדם יכול לשכור דירה, לשלם משפחתון לילדים ולקנות קניות בסופר מ-6,000 שקל בחודש.

אורי וולטמן: לאט מידי, משום שזה לא 6,000 מחר בבוקר, זה 6,000 ב-2025, אחרי שעליית מחירי הדלק, המזון והדיור ישחקו את ה-6,000 האלה ויביאו אותם למצב שבו הם אולי שווים פחות ממה שהם כרגע.

אורי וולטמן: ראינו גל של התייקרויות בתקופה האחרונה, במיוחד בתחום הדיור, והמספרים האלה הם מספרים שלא מתחילים לתת מענה לקרוב לשני מיליון שכירים בישראל שלא מצליחים לגמור את החודש.

אורי וולטמן: זה לא מקרה שהעלאת שכר המינימום זאת הדרישה החברתית הכי פופולארית במדינת ישראל.

אורי וולטמן: סקר שנערך לאחרונה בידי מכון מדגם וקרן ברל כצנלסון העלה ש-87% מהציבור בישראל תומכים בהעלאת שכר המינימום.

אורי וולטמן: כשאנשים נשאלו באופן ספציפי "מה אתם חושבים על "מינימום 40", על מתווה פעימות מדורג שמביא אותנו עד ל-40 שקלים לשעה", 83% מהציבור בישראל אמרו שהם תומכים בצעד הזה.

אורי וולטמן: מדובר בדרישה חברתית פופולארית, מדובר בדרישה חברתית שנתמכת על ידי רוב גדול, והרוב הזה גם אמר את דברו בחודשים האחרונים.

אורי וולטמן: הרוב הגדול הזה זו אחת הסיבות מדוע עסקת החבילה נתקעה בחודש מרץ ומדוע אנחנו נמצאים איתה עכשיו רגע לפני - -

אפרת רייטן: זה פשוט לא נכון.

אביר קארה: רק על דבר אחד אמרת שהוא לא נכון?

אביר קארה: הוא מדבר מאוד מאוד יפה, אבל כל מה שהוא אומר לא נכון.

אפרת רייטן: יכול להיות שההחלטות או הסקרים הם פופולאריים, אבל אנחנו לא עושים כאן דברים פופולאריים, אנחנו מסתכלים פה על הרבה מאוד צדדים אחרים.

אפרת רייטן: יכול להיות שהסקר שלכם הוא מדויק במאה אחוז, אבל זה לא מה שיקבע איך הכנסת תעבוד ואיך יתקבלו כאן החלטות.

אפרת רייטן: אם היית שואל את הציבור אם להעלות ל-70, גם אז היו 83% שהיו עונים לך כן.

אפרת רייטן: אנחנו לא הולכים לכיוון הזה, אנחנו ממש מחפשים את המקום שבו אנחנו לא סוגרים עסקים, מקום שאנחנו כן רואים את הקשישים, מקום שאנחנו כן מעלים את שכר המינימום, מקום שאנחנו כן דואגים לשעון גמיש.

אפרת רייטן: אנחנו הולכים למקום שבו יש גם וגם וגם עם מינימום של פגיעה, כשבטוח שיהיו כאלה שייפגעו.

אורי וולטמן: ייתכן ואנחנו חלוקים.

אורי וולטמן: אני למשל חושב שהמתווה הזה שסכום היעד בו הוא 6,000 שקל הוא נמוך מידי, הוא דומה יותר מידי לעסקת החבילה של האוצר.

אפרת רייטן: תהיה חבר כנסת ותצביע נגד.

אורי וולטמן: אני גם חושב שתאריך היעד של 2025 הוא רחוק מידי.

אורי וולטמן: חבריי מקרן ברל כצנלסון חישבו שפעימה ראשונה בגובה 300 שקל היא הכרחית כדי לקזז את שחיקת השכר שכבר נעשתה.

אורי וולטמן: אם הפעימה הראשונה תהיה 300 שקלים, זה יחזיר את שכר המינימום לכוח הקנייה הריאלי שהיה ב-2017.

אורי וולטמן: זאת נקודה שאני מבקש להכניס למתווה שהצעת.

אורי וולטמן: פעימה ראשונה של 200 שקלים היא התקדמות ביחס לעמדה המקורית של האוצר – אגב, זו לא התקדמות ביחס לעמדה שהאוצר ביטא באופן לא פורמאלי בכלי התקשורת בחודשים האחרונים – אבל היא לא המינימום שצריך כדי למנוע את שחיקת השכר הריאלי, לכן אני מציע שהפעימה הראשונה תהיה לכל הפחות 300 שקלים כדי לאפשר לשני מיליון שכירים לגמור את החודש.

שמחה רוטמן: ראיתי את כל התוספות, חלקן חשובות וחלקן לא, שכולן, לדעתי, בגדר נושא חדש, לכן אני מבקש להעלות טענות נושא חדש בקשר לתיקונים, בייחוד לגבי כל נושא ארגוני העובדים והמעבידים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מגיעה מאשדוד.

אלינה ברדץ' יאלוב: יש כאלה שיגידו שהיא לא פריפריה, אבל עדיין אני מרגישה שזו פריפריה.

אלינה ברדץ' יאלוב: מנהלת מכון קוסמטיקה לא גדול בכתה לי שאם חס וחלילה מעלים את שכר המינימום ל-40 שקל לשעה היא פשוט תסגור את המכון והעובדים שלה יישארו בלי פרנסה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מאוד מאמינה במס הכנסה שלילי שזאת הדרך הנכונה לתגמל עובדים ולא להפיל את כל הדברים האלה על מעסיקים.

אלינה ברדץ' יאלוב: כשאנחנו כאן מדברים על 100 שקל אם הרבה או מעט, אנחנו לא מדברים על 100 שקל לאיש אחד, אנחנו מדברים על מדינה שלמה.

אלינה ברדץ' יאלוב: צריך לקחת בחשבון שכל דבר שלא מוסכם כרגע לא יצליח אחר כך לעבור, לכן אני מבקשת להגיע להסכמות.

הגר יהב: הממשלה מסיימת את ימיה אחרי שנה.

הגר יהב: גם אנחנו וגם ההסתדרות היינו במשך כל תקופת הקורונה וניסינו עם מעט הכלים שיש לנו לעשות דברים למען שוק התעסוקה, למען העובדים ולמען המעסיקים, אם זה הקמת מינהלת המעסיקים שעוסקת בטיוב עולם ההכשרות שהיה צריך לתקן, אם זה שחתמנו על שני הסכמים קיבוציים שהממשלה לא הרחיבה.

הגר יהב: דרך אגב, אתמול חתמנו על הסכם הבראה חדש שאנחנו מקווים שהממשלה תרחיב.

הגר יהב: אנחנו מספר חודשים מועט אחרי שהוקמה הממשלה הזאת היינו שותפים - -

נעמה לזימי: כל הכבוד על ההישג עם ההבראה, 400 שקלים זה מדהים.

הגר יהב: נרתמנו למשימה הזאת של עסקת החבילה מספר חודשים מועט אחרי שהוקמה הממשלה.

הגר יהב: אנחנו לא אלה שמנסחים, אנחנו לא אלה שמביאים לכנסת, זה לא תלוי בנו.

הגר יהב: אנחנו, כפי שגם ישי אמר, צלע אחת מתוך שלוש.

הגר יהב: במשך 60 שנה מארג יחסי העבודה נקבע במשולש הזה ואנחנו רוצים שזה יימשך.

מיכל רוזין: אז למה זה בא לכנסת?

אפרת רייטן: הם יכולים לשנות את המנגנון של החקיקה.

אפרת רייטן: כרגע זה המצב.

אפרת רייטן: אנחנו מכבדים את כללי המשחק.

מיכל רוזין: הכנסת היא הציבור, לטוב ולרע.

ענת לובזנס: אנחנו לא מתנגדים לרעיון של העלאת שכר המינימום ואנחנו גם חתומים על עסקת החבילה שמעלה אותו, אבל צריך לזכור שהוא מייקר משמעותית עלויות.

ענת לובזנס: צריך לזכור שרוב ההוצאות של הרשויות המקומיות מקורן בשכר, כשחלק לא מבוטל מהן תלוי בתעריפי שכר מינימום, ושההכנסות שלנו הן קפואות, לכן אנחנו רוצים שהאוצר ישב איתנו כדי שנוכל למצוא מקור לממן את ההתייקרויות האלו.

אפרת רייטן: נתחיל בהקראה של הנוסח שהוצג על ידי הוועדה ולקח בחשבון גם את האינטרסים וגם את השיחות הרבות שניהלתי.

נעה בן שבת: הצעת חוק לתיקון דיני העבודה (העלאת שכר המינימום, הוספת יום חופשה והסדר להשלמת שעות חסרות), התשפ"ב-2022 תיקון חוק 1.

נעה בן שבת: בחוק שכר מינימום (העלאת סכומי שכר מינימום – הוראת שעה), שכר מינימום התשע"ה – 2015 (להלן –הוראת השעה) - (העלאת סכומי שכר מינימום – הוראת שעה)

נעה בן שבת: בפסקה (1), בהגדרה "שכר מינימום", לחודש" –

נעה בן שבת: (העלאת סכומי שכר מינימום – הוראת שעה), התשע"ה -2015 (בחוק זה – הוראת שעה)" יבוא "עד יום כ"ח באדר ב' התשפ"ב (31 במרס 2022)";

אחרי פסקה  יבוא: "(6) בתקופה שמיום ב' בתמוז התשפ"ב (1 ביולי 2022) עד יום ז' בטבת התשפ"ג (31 בדצמבר 2022) – סכום השווה ל-5,500 שקלים חדשים, כפי שהוא מוגדל במהלך התקופה האמורה בפסקה זו, על פי סעיף 4, על פי הגבוה; (6א) בתקופה שמיום ח' בטבת התשפ"ג (1 בינואר 2023) עד יום ט' בניסן התשפ"ג (31 במרס 2023) – סכום השווה ל-5,500 שקלים חדשים, כפי שהוא מוגדר במהלך התקופה האמורה בפסקה זו, על פי סעיף 4, על פי הגבוה; (7) בתקופה שמיום י' בניסן התשפ"ג (1 באפריל 2023) עד יום כ"א באדר ב' התשפ"ד (31 במרס 2024) – סכום השווה ל-5,750 שקלים חדשים, או סכום השווה ל-47.5% מהשכר הממוצע כפי שהוא ביום י' בניסן התשפ"ג (1 באפריל 2003) כפי שהם מוגדלים במהלך התקופה האמורה בפסיקה זו, על פי סעיף 4, לפי הגבוה; (8) בתקופה שמיום כ"ב באדר ב' התשפ"ד (1 באפריל 2024) עד יום ב' בניסן התשפ"ה (31 במרס 2025) – סכום השווה ל-5,900 שקלים חדשים, או סכום השווה ל-47.5% מהשכר הממוצע כפי שהוא ביום כ"ב באדר ב' התשפ"ד (1 באפריל 2024), כפי שהם מוגדלים במהלך התקופה האמורה בפסקה זו, על פי סעיף 4, לפי הגבוה; (11) בתקופה שמיום ג' בניסן התשפ"ה (1 באפריל 2025) עד תום תוקפו של חוק שכר מינימום (העלאת סכומי שכר מינימום – הוראת שעה), התשע"ה – 2015 (בחוק זה – הוראת השעה) – סכום השווה ל-6,000 שקלים חדשים או סכום השווה ל-47.5% מהשכר הממוצע כפי שהוא ב-1 באפריל בכל שנה, כפי שהם מוגדלים במהלך התקופה האמורה בפסקה זו על פי סעיף 4, לפי הגבוה מביניהם.

אחרי פסקה  יבוא: ";

אחרי פסקה  יבוא: 1987 (בחוק זה – חוק שכר מינימום) (המובא בו), בהגדרה "הסכום הבסיסי", בסופה יבוא, ואולם בתקופות שלהלן, הסכום כאמור לצידן:

אחרי פסקה  יבוא: יום כ"א באדר ב' התשפ"ד (31 במרס 2024) – 4,953.

אחרי פסקה  יבוא: 3 שקלים חדשים;

אחרי פסקה  יבוא: 2024) עד יום ב' בניסן התשפ"ה (31 במרס 2025) – 5,050 שקלים חדשים;

אחרי פסקה  יבוא: 2025) עד יום י"ג בניסן התשפ"ו (31 במרס 2026) – 5,100 שקלים חדשים;

אחרי פסקה  יבוא: 2026) עד יום כ"ב באדר ב' התשפ"ז (31 במרס 2027) – 5,150 שקלים חדשים;

אדם בלומנברג: אני אשמח להבין מדוע הסעיף הזה נשאר כמות שהוא.

אדם בלומנברג: עדכנו את הסעיפים, את הפעימות ואת המועדים של שכר המינימום במשק, אבל השארנו את ההקפאה של שכר המינימום במגזר הציבורי על כנה.

נעה בן שבת: למה מראש כשאנחנו מדברים פה על הסכום הבסיסי שהוא הסכום שממנו מחושבת השלמת שכר לעובדי המדינה - -

אדם בלומנברג: עובדים במגזר הציבורי.

אדם בלומנברג: המבנה של השכר במגזר הציבורי הוא כזה שיש לו תוספות הסכמיות שמוחרגות מחישוב השלמת שכר המינימום החוקית.

אדם בלומנברג: בבואנו להעלות את שכר המינימום ל-6,000 שקל כמו שעשינו גם ב-2015 לא יכולנו לכלול את אותן תוספות בבסיס החישוב, לכן אמרנו שהן נכללות לחישוב השלמת שכר מינימום של הוראת השעה.

אדם בלומנברג: אנחנו מדברים על כ-150,000 עובדים במגזר הציבורי שמקבלים השלמה לשכר מינימום כי השכר שלהם הוקפא בשנתיים האחרונות עקב הקפאת ההצמדה לשכר הממוצע.

אדם בלומנברג: פה, בניגוד להסכמים קודמים שהייתה הצמדה של הסכום הבסיסי ל-47.5%, יצרנו המשך הקפאה של הסכום הבסיסי.

אדם בלומנברג: המשמעות היא שלאותן סייעות לגננות, מזכירות בית ספר, טכנאים ורנטגנאים שמקבלים השלמה לשכר המינימום ומשתכרים היום סדר גודל של 35,36 שקל לשעה, יוקפא השכר עד 2027 או תהיה עלייה מדורגת בפעימות.

אדם בלומנברג: אם אנחנו מעדכנים כבר את הפעימות של השכר הממוצע במשק והכנסנו בחזרה את ה-47.5%, למה אנחנו לא מעדכנים את זה גם פה?

אדם בלומנברג: מה שכתוב תואם את ההסכמות שחתמנו ב-3 בנובמבר 2021, אני לא אומר שלא, השאלה אם במגזר הציבורי שיש כרגע 10,000 משרות לא מאוישות לא צריך לבצע את אותה התאמה במקביל.

נעה בן שבת: לעובדים שחל עליהם הנושא הזה של הסכום הבסיסי מדובר על 47.5% משכר הרבה יותר נמוך.

נעה בן שבת: הפעימה הראשונה היא 47% מ-10,428.

אדם בלומנברג: יצרנו איזו שהיא התמתנות של העלייה של השכר הבסיסי במגזר הציבורי במציאות של גירעון של 120 מיליארד שקל.

אדם בלומנברג: עם עודפים של 41 לא בטוח שאותה הקפאה נדרשת היום.

נעה בן שבת: דילגתם פה על מועדי עדכון.

אדם בלומנברג: זאת הייתה ההסכמה.

נעה בן שבת: המדרג הוא מדרג שמופרד לחלוטין משכר המינימום.

נעה בן שבת: כשאתה אומר עכשיו שנעלה את השכר גם פה, בוא תראה לנו איך עושים את ההתאמה הזאת.

אדם בלומנברג: אני חושב שצריך לקיים שיח יחד עם משרד האוצר ויחד עם הוועדה.

אדם בלומנברג: הייתה מחיקה של הפסקה האחרונה בנוגע לכך שהוראת השעה מתבטלת ב-2027.

אדם בלומנברג: אני רוצה להבין איפה בא לידי ביטוי בחוק שהוראת השעה אכן מתבטלת.

נעה בן שבת: זה לא קשור להוראת השעה כרגע.

נעה בן שבת: להגדרה של הסכום הבסיסי אנחנו מוסיפים חריג כך שבתקופות להלן זה יהיה הסכום הבסיסי.

נעה בן שבת: המשמעות היא שאחרי התקופות האלו נחזור ל-47.5%.

ישי פולק: מה ההבדל בין הסכום הבסיסי לשכר המינימום?

ישי פולק: למה אנחנו במגזר הפרטי לא יכולים לחיות עם שכר מינימום של 5,150?

נעה בן שבת: חתמת על עסקת החבילה?

ישי פולק: נכון, אבל אם אנחנו לא מקבלים את החבילה שאנחנו צריכים לקבל - -

נעה בן שבת: בזמן שאנחנו מעלים את שכר המינימום לעובדים במשק ל-5,400 אתם השארתם את עובדי המדינה עם השלמת שכר מינימום החל מ-4,900, כאילו ששכר המינימום שהיה 47.5% - -

ישי פולק: מה המקור התקציבי של ההשלמה?

נעה בן שבת: למה הפגיעה בהם?

נעה בן שבת: למה הבאתם את זה כך בעסקת החבילה?

ישי פולק: כי אנחנו לא מתעסקים במדינה.

ישי פולק: ברגע שהמדינה דואגת לעצמה ומשאירה את השחקנים הפרטיים על הכביש זה מתחיל לעניין אותי.

ישי פולק: אם אנחנו לא עושים את זה בעסקת החבילה ומדברים פה על נתון מאוד ספציפי מתוך עסקת החבילה שזה מה שנשאר פה, למה אנחנו נזרקים לכביש לעומת האחרים שאולי מטופלים בצורה אחרת?

עידן כהן: שכר המינימום בחוק הוא אותו שכר מינימום שדיברנו עליו עד עכשיו, אותן הפעימות שיו"ר הוועדה הציעה להגדיל ולהקדים בשנה.

עידן כהן: זה שכר המינימום המשקי שתופס גם למגזר הציבורי.

עידן כהן: אם במגזר הציבורי יש עובד שהשכר שלו הוא מתחת לשכר המינימום, החוק יחייב את המעסיק לשלם לו את שכר המינימום לפי הפעימה או לפי 47.5%.

עידן כהן: הסכום הבסיסי הוא משהו שקשור להסכמים, כשיש רכיבים שמוחרגים משכר מינימום או צמודים לאיזה שהוא סכום שקלי.

עידן כהן: זה איזה שהוא רכיב שהוא לא באמת שכר מינימום, זה מבנה הסכמי כזה או אחר שפשוט מוצמד לסיפור הזה, לכן אמרנו שאם מעלים את שכר המינימום האמיתי הרכיב השקרי הזה שהוא לא באמת שכר מינימום לא יעלה בדיוק אחד לאחד אלא בקצב איטי יותר.

אדם בלומנברג: הוא לא רכיב שקרי, הוא רכיב שהוא נגזרת של הסכמים קיבוציים שאתה חתום עליהם ביחד איתי.

אדם בלומנברג: מה זה "רכיב שקרי"?

אדם בלומנברג: הוא רכיב של עובדים שמקבלים 5,800 ו-6,000 שקל.

עידן כהן: גם של אנשים שמקבלים 16,000 ו-18,000.

אדם בלומנברג: אין 18,000, זה לא נכון.

עידן כהן: הממוצע של כולם ביחד הוא 12,000.

הגר יהב: אז למה אתם לא מחילים את זה על המגזר הפרטי?

הגר יהב: למה אתם עושים לעצמכם את ההנחה הזאת ולא מאפשרים אותה?

עידן כהן: זה חל גם על הפרטי.

עידן כהן: גם במגזר הציבורי מחויבים לשלם את שכר המינימום.

נועה שוקרון: הסכום של שכר המינימום הוא משהו שהממשלה מתנגדת לו.

נועה שוקרון: אנחנו חושבים שהפעימה צריכה להיות בגובה של ההצעה המקורית.

נעה בן שבת: בפסקה (3)(א), בסעיף 6 לחוק שכר מינימום (המובא בה) –

אחרי פסקה  יבוא: "(1א) החל מיום ב' בתמוז התשפ"ב (1 ביולי 2022) – שכר המינימום כהגדרתו אלמלא הוראת השעה ליום 1 באפריל של כל שנה;";

אייל שני: הנוסח הזה היה בהצעת החוק הממשלתית.

אייל שני: הנוסח של הפסקה הקודמת, של הפעימה האחרונה דיבר על שכר המינימום אלמלא הוראת השעה ורצינו שהשר יפרסם מה הוא שכר המינימום אלמלא הוראת השעה בנוסף לשכר המינימום שהוא מפרסם כל פעם.

אייל שני: ברגע שכתבתם שהוא מפרסם את שכר המינימום כפי שהוא ב-1 באפריל בכל שנה הפסקה הזאת מיותרת.

נעה בן שבת: הסעיף הזה מחייב את השר לפרסם את שכר המינימום - -

אייל שני: הוא מפרסם את שכר המינימום לפי החוק.

אייל שני: הוא פרסם בפסקאות (1) עד (5), עכשיו אנחנו אומרים שהוא יפרסם בפסקאות (5) עד (10).

אייל שני: הסעיף הזה פשוט מיותר.

נעה בן שבת: יש לנו פה שני סעיפים של פרסום: שכר מינימום, שעולה לפי המדרגות האלו, ו-47.5%.

נעה בן שבת: הפעימה של ה-200 וגם הפעימה של 50 השקלים הנוספים לא מושוות ל-47.5%.

אייל שני: גם בהוראת השעה הקודמת השר פרסם ב-1 באפריל בכל שנה.

אייל שני: אין צורך בפסקה הזאת.

אפרת רייטן: הפסקה הזאת לא עושה כאן שינוי מצב.

אייל שני: היא פשוט מבלבלת, לא ברורה ולא קשורה.

אפרת רייטן: נעשה על זה עוד בדיקה.

נעה בן שבת: בפסקה (4), לפני המלים "הסכום הבסיסי" יבוא "החל מיום כ"ג באדר ב' התשפ"ז (1 באפריל 2027)"; (2)

נעה בן שבת: בסעיף 2, בהגדרה "היום הקובע", לפני "היום שבו שכר המינימום לחודש" יבוא "יום כ"ג באדר ב' התשפ"ז (1 באפריל 2027) או", במקום "בפסקה (5)" יבוא "בפסקה (10)" ובסופו יבוא "לפי המאוחר מביניהם".

דבי ספיר אליעזר: כאן שיניתם את הדרך שבה קובעים את שכר המינימום.

אפרת רייטן: התייחסתם רק לסוף התקופה?

דבי ספיר אליעזר: למיטב זכרוני, כן.

אייל שני: בנוסח שלנו אמרנו שבפעימה האחרונה זה יהיה 6,000 שקל או שכר המינימום אלמלא הוראת השעה.

אייל שני: עכשיו שיניתם את הנוסח כך שאין את שכר המינימום אלמלא הוראת השעה.

אייל שני: בנוסח שלנו כשהיה כתוב אלמלא הוראת השעה, הוספנו שחוץ משכר המינימום - -

אפרת רייטן: אתם הרי ויתרתם על המנגנון של ההצמדה של 47.5% לאורך כל הארבע שנים, אמרתם שאתם משאירים את זה רק לפעם האחרונה.

אפרת רייטן: אנחנו שינינו את המתווה, אתה צודק, כי החזרנו את מנגנון ההצמדה של 47.5% על כל פעימה.

אייל שני: אין מחלוקת במהות, רק בנוסח.

אפרת רייטן: לא, כי אתם בנוסח שלכם עשיתם את זה בסוף ואנחנו עשינו את זה לאורך כל הפעימות.

אייל שני: בגלל שבנוסח של הפעימה האחרונה כתבנו "שכר המינימום אלמלא הוראת השעה", אמרנו שצריך לפרסם את זה כדי שידעו מה זה.

אפרת רייטן: זה מה שאנחנו אומרים.

אייל שני: כרגע זה לא נדרש, משום - -

אפרת רייטן: אנחנו לא מסכימים איתך.

אפרת רייטן: אני מחליטה שזה נשאר.

נעה בן שבת: תיקון חוק 1א.

נעה בן שבת: בחוק שכר מינימום, התשמ"ז-1987, בסעיף 1, בהגדרה "שכר מינימום שכר לשעה", במקום "החלק ה-186" יבוא "החלק ה-182".

נעה בן שבת: מינימום

אפרת רייטן: באיזו שנה?

נעה בן שבת: אני חושבת שזה נעשה ב-2017.

דבי ספיר אליעזר: ההסכם הקיבוצי האחרון שינה את שכר המינימום לשעה כך ששכר המינימום השעתי עלה, רק שבחוק לא תוקן הדבר הזה.

דבי ספיר אליעזר: מדובר בתיקון שכבר היום חל במשק.

אפרת רייטן: דבי, יש לכם התנגדות לתיקון הזה?

דבי ספיר אליעזר: התיקון הספציפי הזה היה מקובל עלינו.

ישי פולק: ה-186 וה-182 היה מקובל על כל הצדדים.

אפרת רייטן: זה הנושא החדש שלכם, עם זה אתם הולכים לוועדת הכנסת.

נעה בן שבת: תיקון חוק 2.

נעה בן שבת: בחוק חופשה שנתית, התשי"א – 1951, בסעיף 3(א)(1), במקום חופשה "16 יום" יבוא "17 יום".

נעה בן שבת: שנתית תיקון חוק 2א.

נעה בן שבת: בחוק עבודת הנוער, התשי"ג – 1953, בסעיף 27(א), במקום עבודת "14 יום" "17 יום".

נעה בן שבת: הנוער

נועה שוקרון: לסכום של כל אחת מהפעימות הממשלה מתנגדת.

נעה בן שבת: תיקון חוק 3.

נעה בן שבת: בחוק שעות עבודה ומנוחה, התשי"א -1951 (להלן – חוק שעות שעות עבודה ומנוחה), בסעיף 16, אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: עבודה ומנוחה "(ג) (1) על אף האמור בסעיף קטן (א), מעסיק רשאי לשלם לעובד שכר רגיל במקום גמול כאמור באותו סעיף קטן, בעד שעה נוספת שהיא אחת משתי השעות הנוספות הראשונות ביום (בסעיף קטן זה – שעה נוספת ראשונה או שנייה) כהשלמה לשעה חסרה ביום שחל באותו חודש (בסעיף קטן זה – הסדר להשלמת שעות חסרות), ובלבד שמתקיימים כל אלה:

נעה בן שבת: עבודה או על שינוי בתנאי עבודה לפי סעיפים 1 עד 3 לחוק הודעה לעובד ולמועמד לעבודה (תנאי עבודה והליכי מיון וקבלה לעבודה), התשס"ב – 2002, על החלת הסדר להשלמת שעות חסרות, ועל האופן לקביעת שעות חסרות ושעות נוספות שישלימו אותן במהלך חודש העבודה או שבוע העבודה; (א1) השעה החסרה היא שעה שנעדר העובד מעבודתו ביום שחל באותו חודש, והעובד לא היה זכאי לתשלום בעד השעה האמורה מכוח זכאות אחרת.

נעה בן שבת: השעות הנוספות שבוצעו בו הן שעות נוספות מותרות לפי סעיף 10 או שהותרו לפי סעיף 11;

נעה בן שבת: בהסדר להשלמת שעות חסרות לא יעלה על 17 שעות לחודש, ולעניין עובד המועסק במשרה חלקית –על מכפלה של 17 בחלקיות המשרה שבה הוא הועסק באותו חודש;

נעה בן שבת: נוספת שבוצעה בעבודת לילה, ביום שלפני המנוחה השבועית או ביום שלפני חג שהעובד אינו עובד או כאמו בסעיף 2(ב), ייעשה רק כהשלמה לשעה חסרה בעבודת לילה, ביום שלפני המנוחה השבועית או ביום שלפני חג שהעובד אינו עובד בו כאמור באותו סעיף; אנחנו מוחקים את סעיף קטן (ה).

אדם בלומנברג: אני מבין שכוונת המשורר היא להחריג את העובדים השעתיים.

אדם בלומנברג: מהמחיקה משתמע שהשעתיים נמצאים בפנים באופן מלא וללא הגבלות.

אדם בלומנברג: אני לא רואה איפה ההוצאה שלהם החוצה מתוך החוק.

מיכל וקסמן חילי: אנחנו מתנגדים לזה, כי זה הופך את כל ההצעה של השעות הגמישות לקבוצה ריקה.

מיכל וקסמן חילי: אין עובד אחד שהדבר הזה יחול עליו.

מיכל וקסמן חילי: פשוט לקחו את השעות הגמישות והפכו אותן לדבר שהוא תיאורטי לחלוטין.

אפרת רייטן: יש מלא עובדים שמקבלים את השכר הממוצע.

אפרת רייטן: אם אני כעורכת דין צעירה שעובדת אצלך ומקבלת 11,000 שקל נשארת בעבודה היום עוד שעתיים ובעוד שבוע עוד שעתיים את לא תשלמי לי בזכות החוק הזה שעות נוספות.

אפרת רייטן: זה יכול להיות לא רק עריכת דין, זה יכול להיות כל מקצוע אחר שהעובדת לא עובדת לפי שכר שעתי אלא לפי משכורת חודשית.

מיכל וקסמן חילי: בשכר הגבוה יש שעות נוספות גלובאליות.

אפרת רייטן: לא לכולם.

מיכל וקסמן חילי: זו הפרקטיקה.

אוסאמה סעדי: איזה עובד מקבל שעות נוספות גלובאליות?

אפרת רייטן: החוק שלכם לא היה רק לעובדים השעתיים, הוא היה לעובדים בכלל.

אפרת רייטן: יש פה אנשים שמשתכרים לפי שכר שעתי שלא יכולים להיכנס למתווה שלכם.

אפרת רייטן: אתם רוצים להציע הצעה אחרת?

אפרת רייטן: בבקשה.

מיכל וקסמן חילי: זה לא עניין של הצעה אחרת.

אפרת רייטן: אתם לא יכולים.

אפרת רייטן: לא תקבלו את זה.

מיכל וקסמן חילי: אין על השולחן שעות גמישות.

אפרת רייטן: זה לא נכון.

מיכל וקסמן חילי: זאת עובדה, משום שלשכר גבוה יש שעות נוספות גלובאליות, הגמישות מובנית בפנים.

אפרת רייטן: את מדברת כאילו אתם מייצגת את כל העבודות ואת כל הציבורים.

מיכל וקסמן חילי: פעם וחצי שכר המינימום זה שכר מאוד גבוה.

אפרת רייטן: מה זה "מאוד גבוה"?

אפרת רייטן: כמה זה אחד וחצי?

אפרת רייטן: על איזה סכום את מדברת?

קריאה: 9,000 שקל.

מיכל וקסמן חילי: למה לעובדים כאלה לא מגיעה העסקה גמישה?

אביר קארה: למה שלא כל ההסכם ייקבע בין עובד למעביד?

אדם בלומנברג: כאשר התאחדות התעשיינים מפרסמת יום לאחר חתימת עסקת החבילה "הצלחנו להוריד את עלויות השכר במשק", זה אומר דרשני, זה אומר שהוועדה עשתה עבודה טובה.

מיכל וקסמן חילי: התאחדות התעשיינים דיברה על ודאות שזה צורך אמיתי במשק.

מיכל וקסמן חילי: אני מבינה שמדברים פה עכשיו בשפה של עובדים, אבל יש פה שני צדדים אם לא שלושה צדדים.

מיכל וקסמן חילי: אי אפשר להציג רק צד אחד שזה מה שקורה פה.

אוסאמה סעדי: ארבע שנים שכר המינימום היה מוקפא, לא עשו שום הצמדה.

אוסאמה סעדי: אם אנחנו מעלים את זה היום ב-200 שקל, זה בקושי מכסה את מחצית השחיקה בשכר.

אוסאמה סעדי: אתם לא עושים טובה לאף אחד, עם כל הכבוד.

מיכל וקסמן חילי: 47.5% היו גם לפני עסקת החבילה, והשכר שהוקפא זה בעקבות הנסיבות שכולנו מכירים.

דבי ספיר אליעזר: יש חשיבות לקבוע איך ההסדר הגמיש צריך להיראות מלכתחילה, לא רק בדיעבד.

דבי ספיר אליעזר: זה נותן סוג של ודאות גם למעסיקים וגם לעובדים.

נעה בן שבת: (ו)

נעה בן שבת: שכרו הרגיל של העובד בעד אותו חודש הוא בסכום שאינו פחות מהסכום כמפורט להלן לפי העניין (בסעיף קטן זה – הסכום הקובע), או מהסכומים כמפורט בסעיפים קטנים (ז) או (ח) לפי העניין; לעניין סעיף קטן זה "שכר רגיל" – השכר המשמש לחישוב פיצויי פיטורים לפי סעיף 13 לחוק פיצויי פיטורים, התשכ"ג-1963:

מיכל וקסמן חילי: המילה "פיצויי פיטורים" לא הוזכרה במו"מ ולו במילה אחת.

מיכל וקסמן חילי: הכי טבעי שיפנו להגדרה בחוק שעות עבודה ומנוחה שהיא הגדרה מאוד רחבה, לא לחוק פיצויי פיטורים המצומצם שמוציא את כל העובדים כמעט שההסדר הזה יכול לחול עליהם.

אדם בלומנברג: אין קשר בין השכר לעניין חישוב חוק פיצויי פיטורים לבין השכר לחישוב ערך שעה, זה פשוט עניין סמנטי של איזה רכיבים נמצאים בתוך החישוב ואיזה רכיבים לא נמצאים בתוך החישוב.

אדם בלומנברג: דנו על זה ארוכות עם נשיאות המגזר העסקי ועם האוצר והגענו להסכמות בהקשר הזה.

נעה בן שבת: ישי, נדמה לי שהנושא הזה של פיצויי הפיטורים היה מוסכם גם עליכם וגם על ההסתדרות.

מיכל וקסמן חילי: לא נאמרה המילה "פיצויי הפיטורים" במו"מ.

נעה בן שבת: בכל הפגישות המקדימות ניסינו לברר מה הוא המונח "שכר רגיל", לאיזה שכר הכוונה, האם אנחנו מדברים על שכר עם תוספות, ללא תוספות, איזה תוספות.

נעה בן שבת: ניסינו לברר האם המונח "שכר רגיל" שבחוק שעות עבודה ומנוחה הוא מספיק ברור, אבל המסקנה הייתה שהוא לא מספיק ברור ושאנחנו צריכים להפנות לחוק פיצויי פיטורים.

נעה בן שבת: אנחנו לא מכניסים פה את פיצויי הפיטורים, אנחנו רק מפנים להגדרה.

ורד ויץ: לגבי ההפניה לסעיף 13 בחוק פיצויי פיטורים, הסעיף מפנה לתקנות חישוב השכר לפיצויי פיטורים.

ורד ויץ: התקנות כוללות בין היתר הוראה שמדברת על השכר שנקבע בהסכמים קיבוציים.

ורד ויץ: יש הסכמים קיבוציים שקובעים שכר יותר רחב מאשר קבוע בתקנה 1.

ורד ויץ: אני מבקשת שזה יפנה לתקנה 1, לא לתקנות בכללן, או שיבהיר באיזה שהוא אופן שהכוונה רק לרכיבים שמופיעים בתקנה 1 לתקנות.

נעה בן שבת: השתמשנו פה בהגדרה שמופיעה כבר בחקיקה, אני לא רואה סיבה להפנות דווקא לתקנה מסוימת.

אפרת רייטן: אני מסכימה.

אדם בלומנברג: בגרסאות קודמות פרטנו את הרכיבים הכלולים.

ורד ויץ: אפשר גם לפרט את הרכיבים.

נעה בן שבת: אני לא יודעת אם אפשר לפרט את הרכיבים.

נעה בן שבת: אני לא ראיתי את הרכיבים.

אדם בלומנברג: הרכיבים נמצאים בסעיף 1 לתקנה.

נעה בן שבת: בתקופה המתחילה ביום ח' בטבת התשפ"ג (1 בינואר 2023), עד יום כ"א באדר ב' התשפ"ד (31 במרס 2024) – 8,350 שקלים חדשים; (4)בתקופה שמיום כ"ב באדר ב' התשפ"ד (1 באפריל 2024) - פי אחד וחצי משכר המינימום, לחודש, כהגדרתו בחוק שכר מינימום, התשמ"ז- 1987;

מיכל וקסמן חילי: הצדדים הסכימו על סכומים שהם מעט נמוכים יותר.

מיכל וקסמן חילי: זה לא פעם וחצי שכר המינימום.

אדם בלומנברג: זה היה כשלא היה את ה-47.5%.

אדם בלומנברג: ברגע שיש את ה-47.5% יכול להיווצר מצב שה-47.5% עובר את הפעימה הנומינאלית ומייצר הטעיה, לכן ההפניה לחוק יותר נכונה.

מיכל וקסמן חילי: אנחנו רואים דברים אחרים.

מיכל וקסמן חילי: כשאנחנו קובעים שזה פעם וחצי שכר המינימום, למעשה העלינו את הדרישה, זה עוד תנאי סף שהוא גבוה יותר.

מיכל וקסמן חילי: כשאנחנו מדברים על 47.5% ושיש סיכוי שזה גם יהיה בחלק מהמקרים מעבר למדרגות שהסכמנו עליהן, זה באמת הופך את היכולת להחיל את השעות הגמישות במקרים יחסית קיצוניים.

נעה בן שבת: יש פה שאלה של מדיניות.

נעה בן שבת: השאלה אם אנחנו חוזרים לסכומים המקוריים.

נעה בן שבת: בהתחלת השנה זה לא היה אחד וחצי משכר המינימום, אבל בשלוש הפעימות האחרונות זה כן היה אחד וחצי משכר המינימום.

מיכל וקסמן חילי: כשכותבים מספר, ברור לכולם מתי זה חל, כשלא כותבים מספר אלא כותבים פעם וחצי שכר המינימום, נשאלת השאלה על מי זה חל.

אדם בלומנברג: מתוך חמש פעימות שלוש פעימות היו מוצמדות לפעם וחצי שכר המינימום כפי שהיה באותה נקודת זמן, כאשר ויתרנו על שתי פעימות באמצע בשביל לרווח ולייצר אפשרות או זמן למעסיקים להחיל את אותו הסדר.

אדם בלומנברג: אפשר להתווכח אם זה שלוש או חמש פעימות בהתאמה למה שקיים היום בחוק שכר מינימום כפי שאתם מציעים בוועדה, אבל לעניין ההצמדה זה עדיין צריך להיות פי אחד וחצי כפי שהיה בהסכמה המקורית.

אפרת רייטן: זה המנגנון, לכן זה צריך להישאר אחד וחצי.

נועה שוקרון: יש פה מנגנון שהוא עם הטעיה ביחס למצב הקיים או להצעת החוק הממשלתית.

נועה שוקרון: כמו שאמר ישי מקודם, יש פה איזו שהיא קבוצה ריקה.

נועה שוקרון: יש הגנות שהוספתם בחוק באופן כזה שאין בכלל עובדים שלגביהם אפשר לייצר את ניוד השעות ואת הגמישות.

אפרת רייטן: לא נגענו בהגנות, יצרנו בסך הכל קבוצה שעשיתם לה עוול ברגע שהכנסתם אותה לניוד השעות.

נועה שוקרון: זה סוג של הגנה כלפי קבוצת עובדים מסוימת.

אפרת רייטן: הכנסתם אותה בשוגג, לדעתי, לתוך הקבוצה הזאת.

אפרת רייטן: לא הגנתם פה על העובדים שעובדים בשכר השעתי.

אפרת רייטן: אם אתם רוצים, תעבירו אותם לשכר חודשי, אבל כל זמן שהם בשכר שעתי זה לא יכול לחול עליהם.

נעה בן שבת: (ז) לעניין עובד המועסק במשרה חלקית בשכר חודשי – שכרו הרגיל באותו חודש הוא בסכום שאינו פחות מהמכפלה של הסכום הקובע בשיעור חלקיות משרתו; (2)הימים בחודש שבהם תושלם שעה חסרה בשעה נוספת ראשונה או שנייה, ייקבעו באישור המעסיק, בהתאם לצורכי העבודה ובתחשב בצורכי העובד.

נעה בן שבת: (3)דין שעה נוספת ראשונה או שנייה שבעדה שילם המעסיק שכר רגיל בהתאם להסדר להשלמת שעות חסרות, כדין שעת עבודה שאינה שעה נוספת כאמור, לעניין כל הזכויות אשר להן זכאי העובד בעבור שעת עבודה שאינה שעה נוספת, מכוח דין, חוזה עבודה, הסכם קיבוצי, הסדר קיבוצי, או צו הרחבה.

נעה בן שבת: (4)שעה נוספת ראשונה או שנייה שהשלימה שעה חסרה בהתאם להסדר להשלמת שעות חסרות, תוסיף להיחשב שעה נוספת לעניין סעיפים 6,10 ו-11; (5)

נעה בן שבת: אין בהשלמת שעה חסרה בשעה נוספת, בהתאם להסדר להשלמת שעות חסרות, כדי לגרוע מספירת השעות הנוספות, לעניין חישוב תשלום גמול שעות נוספות בעד שעות נוספות שלא השלימו שעות חסרות לפי סעיף קטן (א).

נעה בן שבת: (6)

נעה בן שבת: השלמת שעות חסרות לגבי עובד שחל לגביו הסדר גמול גלובלי לשעות נוספות, תהיה רק בשעות נוספות שהן מעבר לשעות הנוספות שמשולם בעדן גמול גלובלי כאמור;

אדם בלומנברג: גמול גלובלי זה משהו שמעוגן בפסיקה ולא בחקיקה.

אדם בלומנברג: בבואנו לעשות אירוע של שעון גמיש אנחנו מכניסים איזו שהיא הבהרה בחקיקה למשהו שלא מעוגן בה כרגע.

אדם בלומנברג: יש עוד הרבה אלמנטים שההסתדרות הייתה רוצה להבהיר במהלך חקיקתי לעניין שעות נוספות גלובליות שלא באות כרגע לידי ביטוי.

אפרת רייטן: אבל הסכמתם לנוסח הזה.

אדם בלומנברג: לא, זה לא נוסח שהיה, זה נוסח חדש.

נעה בן שבת: אנחנו לא יכולים להגיד סתם הסדר גמול גלובלי.

אדם בלומנברג: יש לנו הסכמה שאומרת שלגבי השעות הנוספות הגלובליות יש שיטת חישוב.

אדם בלומנברג: עכשיו היועצת המשפטית רוצה להבהיר מה זה שעות נוספות גלובליות.

אדם בלומנברג: ההבהרה נותנת בתוך החקיקה דברים - -

נעה בן שבת: כשאנחנו אומרים "הסדר גמול גלובלי" אנחנו צריכים להגיד מה זה הסדר גמול גלובלי.

נעה בן שבת: זו חיה שאין לה שום משמעות, לכן אנחנו צריכים להגיד עליה משהו.

נעה בן שבת: הסדר שעות גלובלי הוא בעצמו הסדר גמיש, לכן מיותר להכניס את אותה פסקה (6).

אפרת רייטן: למה רציתם את זה?

ישי פולק: ברגע שאת מדברת על שעות גלובליות שנמצאות שם ועל השעות הגלובליות שהן תוספת קבועה, על 90% מהדבר הזה משלמים תוספות סוציאליות.

אפרת רייטן: איך אתה פותר את זה שאין לזה שום הגדרה בחוק?

ישי פולק: סעיף 5 מפנה לקטע של אפשרות תשלום קבוע בגין שעות נוספות קבועות.

אפרת רייטן: היית מעדיף שיהיה כתוב "כאמור בסעיף 5"?

ישי פולק: בוודאי, כמה שפחות הסברים ולהשאיר את זה פתוח.

ישי פולק: הסעיף הזה מגדיר תוספת.

ישי פולק: כל הפרשנויות הפסיקתיות שבאו, באו על בסיס הסעיף הזה.

דבי ספיר אליעזר: אנחנו בחרנו בהצעת החוק שלא להבהיר את השעות הנוספות הגלובליות.

דבי ספיר אליעזר: רצינו להתייחס אליהן בכדי לקבוע הסדר של החרגה ובכדי להבהיר מתי כן ניתן יהיה לעשות את ההסדר הגמיש בקשר להעסקה במסגרת גמול שעות נוספות גלובליות.

דבי ספיר אליעזר: יש לנו שתי אפשרויות.

דבי ספיר אליעזר: יש אפשרות אחת מכוח החוק, ויש אפשרות אחרת שהיא מכוח הסכם קיבוצי או חוזה עבודה, לא מכוח פסיקה.

דבי ספיר אליעזר: אפשרות אחת היא לפי סעיף 5 לחוק הגנת השכר.

דבי ספיר אליעזר: סעיף 5 לחוק הגנת השכר לא קובע גמול גלובלי לשעות נוספות אלא מאפשר שכר רגיל הכולל את השעות הנוספות וכולל גמול גם בעד השעות הנוספות.

דבי ספיר אליעזר: יש דבר אחר שנקרא הסדר גמול גלובלי לשעות נוספות, שהמעסיק קובע בשורה אחת שכר רגיל 6,000 ובשורה אחרת 2,000 שקל בעד שעות נוספות כל חודש בחודשו, כשאחרי התקופה הזאת בא המעסיק, מסתכל על השעות העבודה שהעובד הועסק במשך החודש ואם יש חוסר בתשלום הוא משלים את התשלום.

דבי ספיר אליעזר: ההפניה לסעיף 5 אינה נכונה.

נעה בן שבת: מכיוון שיש לנו הסדר גמול גלובלי שהוא יציר הפסיקה, אני מציעה שהפסיקה תיתן את הפתרונות לעניין השעות הנוספות.

נעה בן שבת: אני חושבת שאי אפשר להפריח איזה שהוא מונח בלי להסביר עליו כלום.

ורד ויץ: ההפניה לסעיף 5 לחוק הגנת השכר לא מקובלת עלינו.

אדם בלומנברג: יכול להיות שזה דבר נכון להסדיר גמול שעות נוספות גלובליות בחקיקה, השאלה אם זה הזמן כי יש לנו עוד אלמנטים נוספים.

אפרת רייטן: אתם הבאתם את הנוסח עם ההתייחסות לזה.

אדם בלומנברג: אמרנו "שעות נוספות גלובליות", רק לא הגדרנו מה הן שעות נוספות גלובליות.

אפרת רייטן: אתם הכנסתם את המושג לחוק.

אפרת רייטן: יש פה פערים באיך כל אחד רואה את הדבר הזה, לפי איזה חוק.

אפרת רייטן: אם אתם הולכים לפי הדבר הזה פה בוועדה, מה יקרה אחר כך בבית משפט?

אוסאמה סעדי: לכן אני מציע, גברתי היושבת ראש, שנדבר על זה בהפסקה.

אפרת רייטן: הצעתך מתקבלת.

נעה בן שבת: (7)

נעה בן שבת: הסדר להשלמת שעות חסרות לא יחול לגבי כל אלה:

נעה בן שבת: בשבתון או במשמרות של 12 שעות עבודה ומעלה;

נעה בן שבת: כאשר חל הסכם קיבוצי מיטיב לעניין שעות נוספות וחישובן.

רבקה ראבילו: לאור השיח שהתנהל סביב הנושא של תחולת ההסדר הזה, צריך לחדד שזה הסכם מיטיב שמתייחס לאותן שעות שמשלימות שעות חוסר.

אדם בלומנברג: משרד האוצר, לצערי, החליט לפתוח את ההסכמות ולהוסיף פה משהו חדש.

רבקה ראבילו: לא הייתה הסכמה לטענה של ההסתדרות על כך שהפרשות לפנסיה על שעות נוספות הן בהסכם מיטיב, כי אם כך ההסדר הזה לא יוכל לחול כמעט על שום חלק של המגזר הציבורי מהסיבה שלרוב המגזר הציבורי יש הפרשות לפנסיה על שעות נוספות.

אדם בלומנברג: גברתי היושבת ראש, זה ניסיון לבצע פה מחטף.

אדם בלומנברג: אני אשמח להראות את ההסכמות שמשרד האוצר כרגע מנסה לחזור מהן.

אדם בלומנברג: יש לנו 33 סעיפים של הסכמות שמנכ"ל משרד האוצר חתום עליהן, כשרק אחת מהן לא נמצאת בתוך טיוטת החוק - ההחרגה של המגזר הציבורי.

אדם בלומנברג: לגבי המגזר הציבורי, בגלל אותו הסכם מיטיב, בגלל שיש הטבות נתנו הסכמה מאוד מצומצמת לתיקונים בחוק שעות עבודה ומנוחה שלא באה לידי ביטוי פה.

עידן כהן: גם אם יבואו שני צדדים ויגידו "אנחנו רוצים הסכם קיבוצי מיטיב שמכיל את השעון הגמיש", החוק עצמו מונע מהם וצריך לתת לזה מענה.

נעה בן שבת: עובד בשכר לפי שעה; תיקון חוק 4.

נעה בן שבת: בחוק הודעה לעובד ולמועמד לעבודה (תנאי עבודה והליכי מיון וקבלה הודעה לעובד לעבודה), התשס"ב-2002, בסעיף 2(א), אחרי פסקה (6) יבוא: או למועמד לעבודה (תנאי עבודה והליכי מיון וקבלה לעבודה) "(6א) החלת הסדר להשלמת שעות חסרות בהתאם להוראות סעיף 16(ג) לחוק שעות עבודה ומנוחה, התשי"א-1951 והאופן לקביעת שעות חסרות ושעות נוספות שישלימו אותן במהלך חודש העבודה או שבוע העבודה;" בחינת 5.

נעה בן שבת: (א) במהלך שלוש שנים מיום התחילה יבחן הממונה על זרוע העבודה ההשלכות במשרד הכלכלה והתעשייה (בסעיף זה – הממונה) את ההשלכות של יישום של יישום ההסדר להשלמת שעות חסרות כמשמעותו בסעיף 16(ג)(1) ההסדר לחוק שעות עבודה ומנוחה כנוסחו בסעיף 3 לחוק זה, על עובדים להשלמת ומעסיקים ובכלל זה במסגרת מחקר כאמור בסעיף קטן (ב); הממונה שעות ידווח לוועדת העבודה והרווחה של הכנסת עד יום (31 במרס 2026) חסרות על המלצותיו בעקבות ממצאי הבחינה שערך; ודיווח לכנסת (ב) ...

נעה בן שבת: יבצעו במשך 30 חודשים מיום התחילה מחקר מלווה בנוגע ליישום ההסדר להשלמת שעות חסרות לפי סעיפים 3 ו-4 לחוק זה, והשפעתו על העובדים, על השכר, על היקף שעות העבודה ועל פריון העבודה במשק; בביצוע המחקר ישתתפו ארגוני עובדים וארגוני מעבידים.

נעה בן שבת: תחילה 6.

נעה בן שבת: תחילתם של סעיפים 3 ו-4, תשעה חודשים מ-1 בחודש שלאחר יום פרסומו של חוק זה (בחוק זה – יום התחילה).

עילם שניר: צריך לדייק ארגוני עובדים ומעסיקים כמו שמקובל בחקיקה לכתוב, וצריך לעשות תיקון עקיף לחוק הגנת השכר בעניין הצגת השחלוף של השעות - -

נעה בן שבת: אתה יכול להציג על מה מדובר?

אפרת רייטן: זה מקובל על כולם?

עילם שניר: התקבלו הערות ציבור של קו לעובד בנושא הזה.

אפרת רייטן: זה מקובל על המעסיקים ועל ההסתדרות?

אדם בלומנברג: מקובל על ההסתדרות.

עילם שניר: בהודעה לעובד יש את ההחלה של ההסדר, אבל צריך שמה שמבוצע בפועל ישתקף בתלוש השכר.

עילם שניר: ההמלצה היא לעשות תיקון עקיף בעניין הזה כך שזה ייכלל.

ישי פולק: אנחנו מתנגדים לזה, כיוון שיש חוק מקביל שכרגע עומד על המדוכה – הוצאת תלוש שכר אחיד.

אפרת רייטן: הכנסת מתפזרת, ישי.

ישי פולק: אבל עדיין החוק הזה הוא חוק נכון וראוי.

אפרת רייטן: אפשר לתקן אחר כך, אתה לא מעדיף?

אפרת רייטן: חקיקה של החוק שאתה מדבר עליו יכולה לקחת גם ארבע שנים.

אפרת רייטן: ההתנגדות שלך היא לא התנגדות עקרונית למהות.

ישי פולק: זו לא התנגדות עקרונית, אבל יש לי בעיה עם שיטת סלמי מסוימת.

ישי פולק: בסופו של דבר יש חוק מסודר שאמור - -

אפרת רייטן: אתה צודק, אבל אתה לא יודע מתי הוא יקרה.

עילם שניר: כרגע המצב הוא שבתלוש אתה משקף את השעות הנוספות.

ישי פולק: יש לי בעיה לסדר את זה כרגע כשיש חוק מקביל.

אפרת רייטן: אבל הוא איננו.

עילם שניר: החוק המקביל שיש הוא הצעת חוק פרטית שעברה בהכנה לקריאה ראשונה.

נעה בן שבת: אתה רוצה לתקן את התוספת של חוק הגנת השכר?

אפרת רייטן: תעביר לנו את זה.

אדם בלומנברג: המועד של 31 במרס 2026 לא תואם את השנתיים ותשעה חודשים ממועד כניסת החוק לתוקף.

אדם בלומנברג: ממועד הפרסום זה אמור להיות ב-2025, לא ב-2026.

נעה בן שבת: איזה תאריך אתה רוצה שיהיה?

אדם בלומנברג: 31 במרס 2025.

נעה בן שבת: ב-31 במרס 2025 אתה רוצה שיהיה לו כבר נתונים?

אדם בלומנברג: ההסכמה הייתה 33 חודשים מיום הפרסום.

אפרת רייטן: נשארו פה כמה סוגיות שצריך לדבר עליהן, לכן אני רוצה לקיים עכשיו פגישה עם האוצר.

אפרת רייטן: נצא להפסקה ונודיע לכם מתי נתכנס שוב.

אפרת רייטן: אני רוצה לחדד את השורה התחתונה שבה פתחתי את הדיון.

אפרת רייטן: היה ניסיון במשך חודשים להגיע כאן להסכמות.

אפרת רייטן: מה שמדהים הוא זה שלאט לאט במסגרת הדיון הרגשתי שהחזית שנפתחה לי היא מול חברי הקואליציה, לא מול חברי האופוזיציה ומול חברי הוועדה הקבועים - דבר מדהים.

אפרת רייטן: בסוף אנחנו פה לשרת את האזרחים, אנחנו פה כדי לחפש את המתווה שבו אנחנו מסייעים להעביר שינויים בשוק העבודה והתעסוקה לטובת המעסיקים ועושים כאן איזה שהוא שינוי במתווה כשאנחנו מסתכלים גם על יוקר המחייה.

אפרת רייטן: הממשלה, לצערי, שמה לנו רגליים וגם חברי הקואליציה שמגיעים עם ניירות ההסתייגויות.

אפרת רייטן: אתם רוצים להיות חתומים על זה?

אפרת רייטן: תהיו חתומים על זה.

אפרת רייטן: אתם רוצים להפיל את זה?

אפרת רייטן: תפילו.

נעמה לזימי: אנחנו מדברים על פגיעה בעובדים.

אפרת רייטן: אנחנו נלחמנו עד הסוף.

אפרת רייטן: אני מסתייגת מהדברים של נעמה.

אפרת רייטן: כמי שעבדה כאן כדי להגיע להסכמה בין כל הצדדים אני חותמת על המתווה המאוזן שהבאנו לכאן שמאפשר גם למעסיקים להתחיל לזוז עם השינוי של השעון הגמיש וגם לתת לעובדים היום שכר יותר גבוה.

אפרת רייטן: אנחנו לא מדברים על 40 שקל לשעה, אפילו קרוב לזה, אבל אנחנו מדברים על שינויים שהם שינויים משמעותיים.

אפרת רייטן: שום דבר מההערות שנשמעו כאן לא שינה כהוא זה את הרעיון ואת המתווה של הוועדה שחתומים עליו קואליציה ואופוזיציה.

אפרת רייטן: אם אתם רוצים להגיש את מאות ההסתייגויות שלכם - בבקשה.

שרן השכל: אני שמה לב שחלק מחברי הקואליציה, לצערי, עשו כאן מחטף.

אפרת רייטן: לא, אל תגידי לי מחטף.

אביר קארה: זה מחטף.

אפרת רייטן: את היית כאן בכל הדיונים?

שרן השכל: למיטב ידיעתי זה לא הגיע בהסכמת ממשלה.

אפרת רייטן: לא היית כאן באף דיון, את לא תגידי דברים בהשמצה.

אפרת רייטן: שרן, אני לא יודעת מי אמר לך להגיד את הדברים האלה?

אפרת רייטן: אבל יושבים פה המעסיקים, יושבים פה משרדי הממשלה ויושבת פה ההסתדרות שהיו שותפים בכל עשרות השעות של הדיונים שנעשו במהלך הפגרה ובמהלך המושב.

אפרת רייטן: בגלל שלא היית שותפה לדרך הזאת היית צריכה לחשוב אם לקרוא לזה מחטף או לא.

שרן השכל: עצוב לי לראות שלקראת הבחירות החלטתם להציג פה את הלובי של ההסתדרות ושל ארגוני העובדים.

שרן השכל: עם כל הכבוד, למיטב הבנתי אין הסכמה ממשלתית לתיקונים שביקשתם, בטח לעניין שכר המינימום של 40 שקל לשעה.

אפרת רייטן: זה לא נמצא כאן.

אפרת רייטן: את רואה שאת לא יודעת על מה את מדברת?

אפרת רייטן: תראי לי איפה זה כתוב?

אוסאמה סעדי: הזעיקו את כולם בלי לדעת מה קורה, בלי לדעת את הפרטים.

אפרת רייטן: נראה לי שאולי כדאי שלפחות יכינו אותך לדיון שאת מגיעה.

שרן השכל: אני לא יודעת מה נפל על דעתכם שככה לקראת בחירות ופריימריז נציגיהם של ההסתדרות ושל העבודה המאורגנת מרימים את הראש - -

אפרת רייטן: את אומרת דברים שלא היו ולא נבראו.

אפרת רייטן: את לא תטילי פה דופי באנשים.

שרן השכל: אני מבינה שקשה אולי לשמוע דברים שהם לא העמדה שלכם, אבל יש בקואליציה הזאת שני צדדים, אם בנושא המדיני ואם בנושאים הכלכליים, וחשוב להגיע להסכמות.

שרן השכל: מאוד נוח לבוא ולגרור את הדיון לצד אחד.

שרן השכל: כשניסיתם לעשות את זה לא בצורה פרונטלית או תקשורתית אלא מאחורי הקלעים לא הגעתם להסכמות עם האוצר לתיקונים שהבאתם היום.

שרן השכל: זה מה שנקרא מחטף.

אפרת רייטן: את רוצה להגיש הסתייגויות?

אפרת רייטן: תעבירי לנו את ההסתייגויות.

אפרת רייטן: אנחנו נודיע על המשך הדיון יותר מאוחר אחרי שנשב עם האוצר.

אפרת רייטן: תודה רבה, הדיון כרגע ננעל.