ועדה משותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת החוקה, חוק ומשפט לעניין הכרזה על מצב חירום, כנסת 24, פרוטוקול מספר 7, 2022-06-27 10:05

רם בן ברק: בוקר טוב, הנה אנחנו שוב בטקס השנתי של הארכת צווי החירום, שצריך להגיד ביושר, הלכנו כברת דרך והורדנו הרבה מאוד חוקים, עשינו אותם רגילים ולא תחת צווי חירום.

רם בן ברק: בשנה האחרונה, צריך לציין לטובה את העבודה שחה"כ גינזבורג עשה פה ביחד עם משרדי הממשלה כדי להמשיך ולצמצם את הפער הזה.

רם בן ברק: הוא לא פה עכשיו אז אני משבח אותו שלא בפניו, אני לא יודע אם זה נכון בתקופת בחירות לשבח מישהו ממפלגה אחרת, אבל אין ברירה לפעמים.

רם בן ברק: עכשיו אנחנו נראה את הסטטוס ונחליט אם אנחנו מאריכים או שאנחנו פשוט מבטלים.

רם בן ברק: עידו, בבקשה.

עידו בן יצחק: קודם כל, להכרזה על מצב חירום יש שתי משמעויות עיקריות.

עידו בן יצחק: המשמעות הבסיסית היא הסמכות של הממשלה להתקין תקנות של חירום שבכוחן גם לגבור על חקיקה של הכנסת.

עידו בן יצחק: במהלך השנה האחרונה, הממשלה עשתה שימוש בסמכות הזאת פעם אחת, כאשר התחיל גל האומיקרון והותקנו תקנות שעת חירום שהסמיכו את שב"כ לעשות איכונים, זה היה אחרי שהחוק שהסדיר את זה כבר פקע.

עידו בן יצחק: התקנות האלה היו בתוקף והן בוטלו ארבעה ימים לאחר מכן.

עידו בן יצחק: נזכיר, שבתחילת גל הקורונה תקנות שעת חירום באמת היו הכלי המרכזי של הממשלה להסדיר את כל ענייני הקורונה.

עידו בן יצחק: היו בזמנו, בשנת 2020, 38 תקנות שעת חירום, שרובן הוחלפו בחקיקה או פקעו מעצמן, וזה לגבי זה.

רם בן ברק: רגע, אבל האפשרות להכריז על מצב חירום, לא יהיה לזה תחליף?

עידו בן יצחק: מה זאת אומרת?

רם בן ברק: זאת אומרת, תתקן אותי אם אני טועה כי יכול להיות שאני טועה, אוקיי?

רם בן ברק: אני מזהיר מראש שאולי אני אדבר שטויות עכשיו.

עידו בן יצחק: אוקיי.

רם בן ברק: יש את העניין הזה של ההכרזה על מצב חירום בנושאים מסוימים, כמו שעשינו עם השב"כ, כמו שעשינו לדוגמה עכשיו, כמו שעשינו לפני זה עם חוקי הקורונה עד שעשינו את חוק הקורונה, זה אחד.

רם בן ברק: שתיים, יש עדיין צווים שהם תחת צו החירום - - -

עידו בן יצחק: כן, זה הנושא השני שאני תכף מתכוון להרחיב עליו.

רם בן ברק: עכשיו, אנחנו, את היכולת של המדינה להכריז על מצב חירום, לא רוצים לשנות, כי אין לזה תחליף בחוק אחר.

עידו בן יצחק: אז זהו, זה החלק השני שאליו אני מגיע עכשיו.

עידו בן יצחק: בעצם, יש את אותם חוקים וצווים שתלויים במצב חירום, ובאמת, במהלך החודשים האחרונים היו ישיבות בתדירות גבוהה מאוד של ועדת המשנה ברשות חה"כ גינזבורג.

עידו בן יצחק: המצב, נכון להיום, יש משרדים שהתקדמו יותר וכאלה שהתקדמו פחות ותכף אנחנו נשמע אותם, אבל מבחינת השורה התחתונה, אפשר להגיד שבשנה האחרונה ירדנו בשני צווים.

עידו בן יצחק: יש את הנושא של התמרוקים שהוסדר במסגרת חוק ההיתרים, זה ייכנס לתוקף אומנם רק ביום 1 בינואר 2023, אבל מבחינת מהלך החקיקה זה הושלם.

עידו בן יצחק: הנושא השני הוא בנושא של הדיג, שהותקנו תקנות חלופיות בוועדת הכלכלה, וזה ייכנס לתוקף ביום 8 בספטמבר 2022.

עידו בן יצחק: עכשיו, יש הרבה נושאים, כשבע

עידו בן יצחק: צם בשלוש השנים האחרונות שבמהלכן גם היו הרבה מערכות בחירות וגם בתחילת תקופת הקורונה שלא היה יותר מידי קשב לנושאים אחרים, שבהם היו צריכים להתחיל את כל התהליכים שלהם מההתחלה.

עידו בן יצחק: יש הצעות חוק שכבר הגיעו לכנסת, הצעת חוק להסדרת הצבה של כוורות לייצור דבש, זה כבר פעם שנייה מגיע לכנסת ובהתחשב בנסיבות זה כנראה יצטרך להגיע גם פעם שלישית, והצעת חוק הסדרת העיסוק בקרינה מייננת, שהיא מחליפה שני צווים בעצם.

עידו בן יצחק: בנוסף לזה, הופצו מספר תזכירי חוק, תזכיר חוק הפיקוח על ענף היהלומים ואבני חן, תזכיר חוק הסדרי משפט ומינהל - תיקון מספר 4 ניתוק הזיקה למצב החירום, תזכיר חוק משק הדלק חירום, תזכיר חוק הפיקוח על בטיחות במעליות, ותזכיר חוק לתיקון פקודת התעבורה מספר 131 - הסדרת העיסוק בהתקנה והחזקה של מונים למוניות, בהשכרת רכב ובסמכויות פיקוח.

עידו בן יצחק: אלה הם הנושאים המרכזיים שהייתה בהם התקדמות, יש דברים שהייתה בהם התקדמות ברמה כזו או אחרת בתוך המשרדים אבל הם עדיין לא הבשילו, לא לתזכיר ולא להצעת חוק.

עידו בן יצחק: בשורה התחתונה, אנחנו כרגע עם חמישה חוקים ו-14 צווים שעדיין צריכים הסדרה.

רם בן ברק: אם כן, אתם רוצים שנעבור חוק חוק ונבדוק מה הסטטוס של כל אחד, או שהמשרדים יפרטו?

עידו בן יצחק: נשאל את המשרדים.

איל זנדברג: אם אפשר, ברשותך אדוני, אולי לפתוח?

איל זנדברג: איל זנדברג ממשרד המשפטים, ייעוץ וחקיקה, ראש תחום משפט ציבורי.

איל זנדברג: מכיוון שהדיון כאן בעצם עוסק בהכרזה, אז לפחות מבחינה פורמלית, כדאי שנציג אולי את בקשת הממשלה, בשונה אולי מדיוני המעקב שמתמקדים בכל חיקוק וחיקוק.

איל זנדברג: אז הבקשה של הממשלה, בעצם ההצעה לכנסת להאריך את ההכרזה על מצב חירום אינה תלויה בהתקדמות כזו או אחרת של חיקוק או הסדר אחר שתלוי בהכרזה, אלא בקיומה של ההכרזה כמכלול.

איל זנדברג: חשוב לציין אותם, אבל להבנתי לא נמצאים פה נציגים של שירות הביטחון הכללי, משרד הביטחון.

איל זנדברג: במהלך התקופה שחלפה מאז ההכרזה האחרונה, הנתונים שלי הם למעשה עד מאי האחרון, חשוב לציין שנעשה שימוש בסמכויות גם על פי חוק המעצרים המינהליים, בכמה עשרות מקרים, וגם לעניין הגבלת יציאה מן הארץ, שני חיקוקים שתוקפם מותנה בהכרזה על מצב חירום, והשימוש בהם נעשה לפי המספרים שאני מתאר.

רם בן ברק: איך נקבע מצב חירום?

איל זנדברג: הכנסת מכריזה על מצב החירום כשהיא משתכנעת שהוא קיים.

איל זנדברג: זאת אומרת, ההכרזה היא של הכנסת ולא של הממשלה.

איל זנדברג: אנחנו מצביעים על כך שהצורך הביטחוני שנובע מהתמודדות עם טרור וכדומה, כרוך כרגע גם בשני חיקוקים מרכזיים שמותנים בהכרזה על מצב החירום, ולכן אני מציין את השימוש בזה.

עידו בן יצחק: הממשלה היא זו שמבקשת מהכנסת.

רם בן ברק: לא, אבל מצב החירום הוא קיים כל הזמן, אנחנו לא כל פעם מעלים לדיון בכנסת במליאה האם יש מצב חירום.

רם בן ברק: מצב החירום הוא קבוע, ומתוקף מצב החירום, למשל, אנחנו עושים מעצר מינהלי, ולא לפני כל מעצר מינהלי אנחנו מכריזים על מצב חירום.

איל זנדברג: אבל ההכרזה היא הכרזה של הכנסת, שהיא יכולה להיות עד כדי שנה, הממשלה מבקשת שנה, היו תקופות בעבר שזה נקבע לתקופות קצרות יותר, אבל ההכרזה היא הכרזה של הכנסת.

איל זנדברג: מעת לעת, ההכרזה מתחדשת על ידי הכנסת, לא על ידי הממשלה.

רם בן ברק: אני רוצה לשאול שוב, כי אני לא הבנתי בדיוק.

רם בן ברק: יש את החוקים ואני שם אותם בצד, חוקים שנחקקו תחת מצב חירום והם צריכים להיחקק תחת חקיקה רגילה וזה בתהליך, אנחנו נעבור עליהם עוד מעט, התחלנו עם 174 ואנחנו היום עומדים על 19.

רם בן ברק: זה מצב אחד, אנחנו מתעסקים בזה, ואינשאללה עוד שנתיים נגיע לאפס.

רם בן ברק: אני שם את זה בצד.

רם בן ברק: עכשיו, המדינה, רוצה לאפשר לעצמה בנושאים מסוימים, כמו של טרור או של מגפה, לחוקק חוקי חירום, למשל שלא יאפשרו לאנשים להיכנס לארץ כמו שהיה בזמנו, או שיאפשרו לבצע מעצר מינהלי, נכון?

רם בן ברק: זה תחת חוקי החירום.

רם בן ברק: את החוק הזה אנחנו מאריכים כל פעם בשנה, או בפחות מזה, נכון?

איל זנדברג: לא את החוק, אלא את ההכרזה.

איל זנדברג: החוקים הם דווקא אלה שלא משתנים.

רם בן ברק: אוקיי, את ההכרזה.

רם בן ברק: את ההכרזה הזאת, שמתוקפה גם יש את החוקים, אבל מתוקפה גם מתאפשר לנו לבצע פעילות, אנחנו מאריכים כאן היום?

איל זנדברג: נכון, ההמלצה של הוועדה היא להאריך.

רם בן ברק: זאת אומרת, זאת בעצם ההכרזה?

איל זנדברג: נכון.

רם בן ברק: אוקיי.

איל זנדברג: אז זהו, זו אמירה כללית.

איל זנדברג: זה שיש דיוני מעקב, כפי שאדוני ציין, מבחינתנו זה די שיטתי, מידי שבועיים מזמינים אותנו לדווח על כל פרט ופרט וחשבנו שזה אולי דיון אחר.

איל זנדברג: אני לפחות לא נערכתי לבוא עם כל פרטי הפרטים.

רם בן ברק: לא, אנחנו לא נעשה את זה מאחר וחה"כ גינזבורג עושה את העבודה ועוקב אחרי זה, אין טעם שאנחנו נחזור עכשיו על כל אחד ואחד והמשרדים ונבדוק באיזה סטטוס הוא נמצא.

רם בן ברק: אנחנו סומכים את ידינו על העבודה שהוא עושה.

רם בן ברק: מה הסיכון כשאנחנו מחדשים את ההכרזה עכשיו?

עידו בן יצחק: המשמעות, כמו שאני אמרתי, היא כפולה.

עידו בן יצחק: דבר ראשון, זה נותן לממשלה את הסמכות להתקין תקנות שעת חירום.

רם בן ברק: אבל גם אם עכשיו נאמר שאנחנו נותנים לה את הסמכות, כי הממשלה חייבת שיהיה לה את הכלי הזה, לא שאני שמח על זה אבל היא חייבת שיהיה לה את הכלי הזה, אבל הכנסת הרי יכולה לבטל את זה?

עידו בן יצחק: הכנסת יכולה לבטל את ההכרזה בכל מקרה.

רם בן ברק: לא את ההכרזה, את ההחלטה.

רם בן ברק: זאת אומרת, אם נאמר, מחר בבוקר הממשלה מחליטה החלטה כלשהי והיא מסתמכת על ההכרזה שאנחנו מאשרים לה היום, אנחנו יכולים אחרי זה לבטל את זה, נכון?

עידו בן יצחק: גם את תקנות שעת חירום הכנסת מוסמכת לבטל.

רם בן ברק: בדיוק, שזה יהיה ברור, אחרת זה נותן לה באמת כוח בלתי נתפס.

עידו בן יצחק: כן, וגם מלכתחילה הן מוגבלות בזמן לשלושה חודשים.

רם בן ברק: בסדר, והעובדה היא שאת האחרונה אנחנו ביטלנו אחרי ארבעה ימים.

עידו בן יצחק: הן פקעו מאליהן אחרי שהייתה תקנה שהן לא יהיו יותר.

רם בן ברק: אוקיי, טוב, מישהו רוצה להוסיף משהו?

רם בן ברק: נציגים של איזה משרדים נמצאים פה?

רם בן ברק: בואו תציגו את עצמכם אם כבר הגעתם.

דוד טמיר: דוד טמיר, יועץ משפטי בפועל, משרד התחבורה.

אלונה שמיר: אלונה שמיר, מנהלת קשרי ממשלה והכנסת, משרד החקלאות.

רם בן ברק: ואתם בפעילות בשביל לבטל את הצווים שאתם אחראיים עליהם?

אלונה שמיר: אנחנו התקדמנו מאוד יפה לגבי הטיפול בדגים ובסיפור של ייצור דבש.

רם בן ברק: בסדר גמור.

רם בן ברק: משרד התחבורה?

דוד טמיר: משרד התחבורה עם תזכיר חוק אחד שעלה להערות ציבור בנושאים של הסדרת העיסוק במונים וגם בנושא של השכרת רכב.

דוד טמיר: יש לנו עוד עבודה בנושא של תיקון פקודת הנמלים, שאנחנו עושים אותה בשיתוף פעולה עם משרד הביטחון ועם משרד המשפטים, יש שם עוד מחלוקות, כמו בממשלה.

דוד טמיר: יש לנו בנוסף את חוק הרכבל, שאנחנו בעצם דיווחנו בוועדת המעקב בדיווח האחרון, שבכוונתנו לפנות לגיוס של יועצים משפטיים חיצוניים, כדי שיוכלו לאפשר לנו למלא את המטלה הזאת בקצב יותר מואץ.

דוד טמיר: דו"ח ריא (RIA) של המטלה הזאת בעצם כבר עלה לאתר המשרד.

דוד טמיר: מעבר לזה, יש לנו גם את תקנות הסעות מיוחדות, כשבעצם טיוטה של התקנות כבר מוכנה אצלנו, ואנחנו למעשה בשיח עכשיו מול משרדי התיירות ורשות המיסים, כדי לתת מענה לשאלות שהם העלו במסגרת ההיוועצות הבין-משרדית.

דוד טמיר: אלה הם הדברים שנמצאים בתחום טיפולנו.

חגית אייזנמן מלכה: חגית אייזנמן מלכה, משרד האנרגיה.

רם בן ברק: גם יועצת משפטית?

חגית אייזנמן מלכה: כן, סגנית היועצת המשפטית.

רם בן ברק: אתם מבינים שהיועצים המשפטיים מנהלים את כולנו כאן, כן?

חגית אייזנמן מלכה: לא, אז יש לנו פה גם את איש המקצוע, אני מוכנה שהוא ידבר במקומי.

רם בן ברק: אה, לא, לא.

חגית אייזנמן מלכה: אנחנו מקדמים חוק אחד שהוא אמור להחליף צו אחד.

חגית אייזנמן מלכה: למעשה, מתוך כל החוק הזה, זה חוק מקיף שיש בו הרבה נושאים, והנושא של הצו שאנחנו מבטלים הוא בסדר גודל של סעיף אחד או שניים, כך שלהערכתי, במקרה הכי גרוע, אנחנו נוכל תמיד לפצל את הסעיפים הרלוונטיים ולעשות את זה בחקיקה זריזה שתוכל לבטל את הצו, ולא נראה לי שאצלנו יהיה עיכוב של ביטול ההכרזה.

רם בן ברק: אוקיי, אתה רוצה להוסיף עוד משהו?

אילן בכר: כן, שאנחנו בכל מקרה מתקדמים, בלי קשר למעקב של הוועדה.

אילן בכר: אנחנו סיימנו ריא, הריא הייתה טובה, אנחנו פרסמנו כבר תזכיר חוק, אנחנו בהליכי שימוע של כל החברות, מדובר במשק מאוד גדול עם הרבה מאוד חברות ואנחנו רוצים לשמוע את כולם.

אילן בכר: יכול להיות שאנחנו נבדוק גם את עצמנו כדי לראות שאנחנו לא טועים, ולהוציא חקיקה טובה ונכונה.

אילן בכר: זהו, אנחנו ממש על זה.

רם בן ברק: יפה.

אנדריי ברויסמן: שלום, שמי אנדריי ברויסמן, אני הממונה על הקרינה הרפואית במשרד הבריאות.

אנדריי ברויסמן: אנחנו מטפלים בצו בדבר שימוש במכשירי קרינה למטרות רפואיות.

רם בן ברק: אתם מטפלים במרץ?

אנדריי ברויסמן: כן.

רם בן ברק: טוב.

אביחי שגב: אני אביחי ממדיניות רגולציה במשרד הבריאות.

אביחי שגב: אנחנו כרגע בשלבי ריא מתקדמים, אנחנו הודענו לחה"כ גינזבורג שבתוך שלושה חודשים אנחנו מעריכים שנסיים את זה.

רם בן ברק: יפה.

רם בן ברק: ואת יועצת משפטית?

שגית אלעזר: כן, אני יועצת משפטית.

רם בן ברק: רואים.

שגית אלעזר: אני שגית אלעזר.

שגית אלעזר: מלבד הנושא של קרינה רפואית, יש לנו גם צו פיקוח על המצרכים והשירותים של תכשירים להדברת מזיקים לאדם, שאנחנו ממש בשלבים לפרסום התזכיר שעמלנו עליו מול משרד המשפטים והגענו לנוסח מוסכם, ואנחנו ממש בימים הקרובים נפרסם את זה.

רם בן ברק: יפה מאוד, וזו שלצידך?

אסתר כהנא גוטגליק: אני אסתי כהנא ממשרד הבריאות, אני הגוף המקצועי שמלווה את החקיקה.

רם בן ברק: וואו, משרד הבריאות הגיע לכאן בנציגות שחבל על הזמן, כל הכבוד.

הדס פיקסלר: עו"ד הדס פיקסלר, מהלשכה המשפטית של המשרד להגנת הסביבה.

הדס פיקסלר: לנו יש חוק שהיועץ המשפטי הזכיר, שפורסם והונח על שולחן הכנסת, ושלדאבוננו עכשיו יצטרך להמתין, חוק הסדרת העיסוק בקרינה מייננת.

רם בן ברק: אוקיי, טוב.

עידו בן יצחק: חסרים פה שני משרדים.

רם בן ברק: אבל איתן יושב עליהם?

עידו בן יצחק: ברור.

רם בן ברק: אם איתן יושב עליהם, אני שקט.

רם בן ברק: קודם כל אני חושב שמי שזוכר את הדיון שהיה כאן לפני שנה, חלקכם הייתם לדעתי, היה דיון שנראה שעשינו דרך ארוכה ונכונה מאז הדיון ההוא ועד היום, אם מישהו רוצה עוד סיבה למה הממשלה הזאת הייתה טובה.

רם בן ברק: צריך להמשיך ולהתקדם, גם בזמן שאין כנסת להמשיך ולקדם את העניינים שבידיים שלכם.

רם בן ברק: אנחנו רוצים להוריד את החוקים האלה לאפס, אם אפשר, ונדמה לי שיש שניים שיצטרכו להישאר, לא?

עידו בן יצחק: לא, השאיפה היא להגיע לאפס, החוקים לא ייעלמו מן העולם אלא פשוט יעברו למתכונת שלא תהיה תלויה במצב חירום.

רם בן ברק: בסדר גמור.

רם בן ברק: חה"כ יוסי שיין, אתה רוצה להוסיף משהו?

יוסף טייב: אני קודם כל רוצה לציין באמת את העבודה המצוינת שאנחנו עשינו פה בכל הנושא הזה.

יוסף טייב: זה נושא שהוא נמשך מאופייה של המדינה ומאופיים של הצרכים שלנו, ולנסות לווסת חירום זה לא דבר פשוט, אבל אנחנו בהחלט זזים לכיוון הנכון.

יוסף טייב: אני מקווה שזה באמת יהיה כמו שאתה אמרת, ובסוף אנחנו נוכל להפוך את זה ולתת נורמליות לחירום, שזה כמעט אוקסימורון, אבל לתת פה איזו נורמליות לחירום כדי שלא יהיו באמת כל מיני תקנות אין-סופיות.

יוסף טייב: אני מודה גם לכל החבורה המכובדת שיושבת כאן, לכל היועצים המשפטיים שמסייעים לנו כבר תקופה ארוכה לנסות לפשט את הדברים האלה ולהפוך את זה באמת לחברה פתוחה, ובו בזמן לעמוד באתגרים שיש לנו, שאנחנו יודעים שכל פעם הם מציבים לנו מצבים לא פשוטים.

יוסף טייב: אז באמת גם תודה לך, רם, על העבודה המצוינת שעשינו בנושא הזה.

רם בן ברק: הו, אפילו הרווחתי קומפלימנט הבוקר אז זה בכלל דרך טובה להתחיל.

יוסף טייב: לא, הקומפלימנט היה תודה.

רם בן ברק: אה, תודה, אוקיי.

רם בן ברק: טוב, חברים, אני גם חושב שאנחנו בדרך הנכונה ואני שמח שלקחנו את זה, ואני עוד פעם רוצה להודות בעיקר לחברי, חה"כ איתן גינזבורג, שלקח את זה באופן אישי.

רם בן ברק: אני רוצה גם להזכיר לנו שמצב חירום צריך להיות באמת כשיש מצב חירום, וזה תמיד פוגע בזכויות אדם ותמיד פוגע בדמוקרטיה, והתפקיד שלנו בכנסת הוא לראות שהממשלה לא עושה בזה שימוש לא נכון.

רם בן ברק: זו המחויבות שלנו כלפי האזרחים, ואנחנו עשינו את זה, ואני מקווה שאנחנו נמשיך לעשות את זה בעתיד, אני בטוח.

רם בן ברק: אנחנו עברנו תקופה מאוד קשה מבחינת צווי חירום.

רם בן ברק: בשנתיים וחצי, שלוש השנים האחרונות האזרחים היו תחת מגבלות מאוד קשות, לא פשוטות, שפגעו להם בחופש התנועה שלהם, פגעו להם בחופש העבודה, ובדברים נוספים - - -

יוסף טייב: בפרטיות.

רם בן ברק: בפרטיות ובעוד הרבה מאוד דברים.

רם בן ברק: אנחנו עשינו את הכל בשיקול דעת ומתוך דאגה אמיתית לבריאות הציבור, ואני שמח שאנחנו, לפחות ככה זה נראה כרגע, קצת אחרי זה, אבל תמיד צריך להיות מוכנים לכך שנצטרך את זה שוב, תחת הפיקוח של הכנסת ובזהירות המירבית הנדרשת.

רם בן ברק: אני מעלה את זה להצבעה - - -

עידו בן יצחק: אני רק אומר לפרוטוקול, אני מניח שהכוונה היא שההכרזה היא לשנה.

עידו בן יצחק: אני עוד לא יודע מתי זה יעלה במליאה, המוקדם ביותר האפשרי הוא מחר, ולכן אני מציע שההכרזה תהיה עד ה-28 ביוני 2023.

יוסף טייב: העובדה שאנחנו עושים את זה לשנה נובעת מהמצב הפוליטי, או שזה תמיד לשנה?

עידו בן יצחק: אתם יכולים גם פחות, זה לשיקולכם.

איל זנדברג: זאת בקשת הממשלה מתוך ראייה ריאלית שהסמכויות עדיין תידרשנה, והמצב הפוליטי רק אומר שאותה עבודה ברוכה שנזכרה פה, כנראה שבחצי שנה הקרובה לא תתקדם באותו קצב צפוי.

רם בן ברק: זאת אומרת שהרבה בידיים שלכם, אל תיתלו במצב הפוליטי.

איל זנדברג: חוק מעצרים מינהליים, אני חושב שהוא מאוד קרוב להבאה לכאן, אבל אני מעריך שהוא יחייב עוד דיונים, גם בכנסת.

איל זנדברג: הוא הרי היה בכנסת והחזירו אותו אלינו, ולכן, בלי לפגוע בנושאים אחרים, השנה הזאת מתבקשת.

רם בן ברק: טוב, בסדר, צריך להקריא משהו או שפשוט מצביעים?

עידו בן יצחק: לא, ההכרזה תהיה לתקופה של שנה, עד ליום ה-28 ביוני 2023 וזה יעלה למליאה.

רם בן ברק: אוקיי, מי בעד ההכרזה?

רם בן ברק: בעד – 2

רם בן ברק: נמנעים – 0

רם בן ברק: אין נמנעים ואין מתנגדים, אז אני מודה לכל מי שבא, ושלא נזדקק לצווים מגבילים, תודה רבה.