ועדת משנה לעניין חינוך משלב לתלמידים עם מוגבלויות, כנסת 24, פרוטוקול מספר 1, 2022-06-26 12:00

שירלי פינטו קדוש: צהריים טובים לכולם, אני גאה לפתוח את הישיבה הראשונה, ובעצם האחרונה בכנסת הזאת לצערי, של ועדת המשנה לעניין החינוך המשלב לתלמידים עם מוגבלות.

שירלי פינטו קדוש: נושא הוועדה והדיון היום הוא היערכות לקראת שנת הלימודים הקרובה בשילובם של תלמידים עם מוגבלות בתוך החינוך המשלב, וכמובן אנחנו נסקור ונבדוק האם תקנות נגישות פרטנית אכן מיושמות במערכת החינוך, למרות שכולנו יודעים וערים לכך שיש בעיה גדולה בנושא.

שירלי פינטו קדוש: במסגרת הליקויים העיקריים שאני ארצה להתמקד בהם בדיון – ואחר כך אני רוצה גם לשמוע את גורמי המקצוע, ההורים והנציגים שהגיעו לכאן – הנקודה הראשונה היא מודעות.

שירלי פינטו קדוש: לצערי, הרבה הורים – גם אני כאימא לשני ילדים חירשים, שגם הם חלק מנושא השילוב במערכת החינוך – לא יודעים כיצד תקנות נגישות פרטנית מיושמות, מה הזכויות שלהם, איך למצות אותן, מה מגיע להם ולמי לפנות, ונתקלים בבירוקרטיה מורכבת ומכדררים אותם ממקום למקום וממשרד למשרד.

שירלי פינטו קדוש: כמובן שצריך גם לבדוק למה אותם גורמים לא חייבים לעדכן את ההורים בזכויות שלהם.

שירלי פינטו קדוש: למה ההורים צריכים לרוץ, לבדוק ולשאול, ולגלות את הדברים בצורה מאוחרת ובדיעבד, במקום לתת להם את כל הזכויות שלהם, את הסל שמגיע לאותו ילד, במקום לקלוט את הדברים תוך כדי ובדיליי, שהדבר הזה פוגע בילד עצמו?

שירלי פינטו קדוש: אנחנו, לשמחתי, בהפסקה משביתת המורים, כל התלמידים סובלים מהשביתה ולצערי תלמידי החינוך המשלב, שבעצם הם תלמידי חינוך מיוחד שמשתלבים במערכת החינוך הכללית, נפגעים בצורה חמורה מאוד.

שירלי פינטו קדוש: קיבלתי עשרות פניות של הורים לתלמידים בתפקוד על רצף האוטיסטי שהילדים שלהם מפתחים רגרסיה, לא מתקדמים, הם לא יודעים מה לעשות.

שירלי פינטו קדוש: הפגיעה בשגרה של אותו ילד עם מוגבלות שמשתלב במערכת החינוך היא פגיעה מהותית בתפקוד שלו והם לא יודעים מה עושים במקרים שכאלה.

שירלי פינטו קדוש: אנחנו צריכים להיערך לכך שאם, חס וחלילה, נגיע למצב נוסף של שביתת המורים נוכל לעזור לאותם תלמידים שמשתלבים.

שירלי פינטו קדוש: המצפן שלי, וכמובן כוונת המחוקק של תקנות נגישות פרטניות במערכת החינוך, הוא שהתקציב ילך אחרי הילד ולא הילד אחרי התקציב.

שירלי פינטו קדוש: זו מהות התקנות וזה מה שצריך להיות כאן ולצאת מהדיון הזה.

שירלי פינטו קדוש: צריך לתת את הדעת בנושא הזה להמשיך בכוונת המחוקק וליישם אותה באופן מלא גם בשטח.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה להודות לכולכם שהגעתם לדיון.

שירלי פינטו קדוש: אני בטוחה שהיה פה דיון משמעותי, פורה וער, ובעיקר משפיע על התלמידים של ישראל.

שירלי פינטו קדוש: אני יודעת שמחר, לצערי, הכנסת הולכת להתפזר.

שירלי פינטו קדוש: זה לא אומר שאנחנו נשעה את העשייה.

שירלי פינטו קדוש: אנחנו ניקח את מסקנות הוועדה, נדבר עם שרת החינוך, עם הגורמים הרלוונטיים במשרד החינוך, ונעשה הכי טוב שנוכל גם בתקופת הבחירות כדי שב-1 בספטמבר מאות-אלפי תלמידים עם מוגבלות שמשתלבים במערכת החינוך יקבלו את מיטב הכלים לשילוב מוצלח, וכמובן גם ההורים.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח לשמוע קודם כל את גורמי המקצוע, את נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות, שיתנו לנו מיפוי וסקירה כללית איך הם רואים את המצב של התקנות.

שירלי פינטו קדוש: כמובן שאני אשמח גם לקבל התייחסות ספציפית לנושא הנגשת המבנה של מוסדות החינוך, מה החוק מחייב, מה המציאות, איפה זה עומד כרגע.

עירית שביב-שני: שלום, אני עו"ד עירית שביב-שני מהמחלקה המשפטית של נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

עירית שביב-שני: אנחנו חושבים שבהחלט התקנת תקנות נגישות פרטנית ופעילות השטח שבאה בעקבותיהן ע"י משרד החינוך והנציבות הביאו לשיפור במצב הנגישות הפרטנית אבל עדיין הדרך ליישום מלא ארוכה.

עירית שביב-שני: הנציבות מבצעת אכיפה.

עירית שביב-שני: אנחנו גם מקבלים תלונות של ילדים עם מוגבלות שההנגשה הפרטנית בעניינם לא מטופלת, או מטופלת בלוחות זמנים ארוכים מדי, אנחנו גם מבצעים פיקוחים רוחביים על הדרכות ועל מתן מידע לאנשים עם מוגבלות על הזכויות שלהם ולהורים.

עירית שביב-שני: אנחנו חושבים שצריך להתמקד בדברים הבאים: מודעות – אין מספיק מודעות של כל הגורמים המעורבים, גם ההורים, גם העובדים בבתי הספר, המורים, המנהלים, הרשויות.

עירית שביב-שני: אין פרסום על אפשרות לרישום מוקדם מספיק, אין פרסום מספיק על זכויות בהנגשה פרטנית, אין מספיק הדרכות לעובדים של מערכת החינוך.

עירית שביב-שני: נושא נוסף הוא חיוב הגורמים השונים ליידע את ההורים לגבי מצב הבקשה שלהם ולהעביר להם מידע רלוונטי.

עירית שביב-שני: נושא שלישי הוא פתרון קשיים ביורוקרטיים ותקציביים שמקשים על מימוש זכויות גם בנושא תקציב, גם בנושא הגשת בקשה.

עירית שביב-שני: לדוגמה, בנושא הנגשה פדגוגית והתאמות של בחינות, לא ברור ההליך הביורוקרטי – וזה לא סתם בירוקרטיה, זה פוגע בזכויות, ילדים לא מקבלים את הזכויות, או לא מקבלים בזמן, כי לא יודעים איך לטפל בבקשות האלה.

עירית שביב-שני: נושא חשוב מאוד נוסף הוא עיכובים בלוחות הזמנים.

עירית שביב-שני: התקנות קבעו לוח זמנים מסודר, לצערנו ההתאמות לא ניתנות בלוח הזמנים הזה.

עירית שביב-שני: כתוב "זמן סביר", לא ברור מה זה זמן סביר וזה לא מבוצע תוך זמן סביר לכל הדעות.

עירית שביב-שני: תודה.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח לקבל התייחסות לנושא הנגשת מבנה בבתי הספר.

עירית שביב-שני: הכוונה היא להנגשה הכללית של מבנים?

שירלי פינטו קדוש: כן, לפי חוק ההסדרים האחרון.

עירית שביב-שני: לא, בחוק ההסדרים האחרון היא לא השתנתה.

שירלי פינטו קדוש: מה החוק מחייב?

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח לסקירה.

עירית שביב-שני: החוק מחייב שעד 2019 כל בתי הספר יהיו נגישים, שיהיה בהם פיר מעלית ובית שימוש נגיש.

שירלי פינטו קדוש: והמצב היום?

עירית שביב-שני: 50%, משהו כזה, קצת יותר אולי.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח לשמוע את נציגת "נגישות ישראל".

שלי רום קנז: שלום, אני שלי רום, מנהלת מחלקת חינוך לנגישות מעמותת "נגישות ישראל".

שלי רום קנז: מבחינתנו, החקיקה הזאת כמובן קידמה ותרמה לנושא הנגישות בתוך מערכת החינוך, אבל כמו שחברינו מהנציבות כאן אמרו, יש עדיין המון היבטים שבהם הנושא הזה עדיין לא מספיק בשל, אחד מהם הוא נושא ההדרכות.

שלי רום קנז: הדרכות למורים לא מבוצעות במרבית הישובים, גם הדרכות לאגפי החינוך על פי תקנות נגישות פרטנית.

שלי רום קנז: אגפי החינוך ברשויות המקומיות צריכים לעבור הדרכות שירות כלליות ולא הדרכות בנושא נגישות פרטנית, ולכן נוצר מצב שבו הרשויות עצמן מעבירות כבר את כל העובדים הדרכות ויחד משלבות את אגפי החינוך, כך שאין להם נגיעה ממשית במה החוק דורש מהם בנושא של נגישות פרטנית.

שירלי פינטו קדוש: הסייעות היום עוברות הדרכות או לא עוברות הדריכות?

שירלי פינטו קדוש: זה חלקי?

שירלי פינטו קדוש: מה המצב?

שלי רום קנז: זה חלקי לחלוטין, מאוד תלוי ברשויות.

שלי רום קנז: ניסינו לעשות לאורך השנים כמה מהלכים מול המרכז לשלטון מקומי בנושא.

שלי רום קנז: יש העברת אחריות – המרכז לשלטון מקומי אומר שהאחריות היא על משרד החינוך, משרד החינוך אומר שהאחריות היא על המרכז לשלטון מקומי, על הרשויות המקומיות ועל הבעלות של בתי הספר.

שלי רום קנז: גם החקיקה תומכת בזה אבל אין אף גורם שמחזיק ודוחף את הנושא הזה ולכן הדבר הזה נמצא די באוויר.

שלי רום קנז: זה בנושא הדרכות.

שלי רום קנז: בנושא הנגשות פרטניות החקיקה מאוד-מאוד רחבה ומאפשרת מענה בהתאם לצורך של התלמיד ועדיין יש בעיה עם מתן מענים בצורה מידית.

שירלי פינטו קדוש: בחוק תקנות נגישות פרטנית, על מי נופלת האחריות של ההדרכות – מרכז השלטון המקומי?

שירלי פינטו קדוש: משרד החינוך?

שלי רום קנז: הבעלות אחראית.

שלי רום קנז: זה בדרך כלל הרשות המקומית, מלבד בתי ספר פרטיים, רשתות החינוך וכו', שהבעלות שלהם אחראית.

שלי רום קנז: התקנות מדברות על הבעלות, שזה לרוב תהיה הרשות המקומית.

שלי רום קנז: למשרד החינוך יש גם היבטים שעליהם הוא אחראי כמובן, אבל מי שאחראי לביצוע ויישום זו הבעלות.

שלי רום קנז: זה על פי התקנות.

שלי רום קנז: יש גם את מה שמעבר לתקנות.

שלי רום קנז: אם דיברנו עכשיו על מבנים ודיברנו על כך שנדרש פיר מעלית בתוך בתי הספר, כבר שמעתי על לא מעט מצבים שבהם הגיע התלמיד עם המוגבלות והמעלית עצמה הגיעה הרבה הרבה זמן אחרי שהוא היה צריך את השימוש בה.

שלי רום קנז: זה מצב קשה.

שלי רום קנז: נושא הנגישות הפרטנית הוא לא רק במבנים.

שלי רום קנז: לפני כמה שנים קיבלנו פניה לצורך העניין מאימא שבנה מתנייד בקלנועית ושינו את צורת ההסעות, אגף ההיסעים של הרשות המקומית אמר שמשרד החינוך לא מאשר יותר לבן שלהם לעלות על קלנועית לרכב ההסעה כי זה לא תקני, זה לא בטיחותי.

שלי רום קנז: נוצר מצב שהאם צריכה לרכוש לילד שלה כיסא גלגלים רגיל, למרות שהילד מעולם לא נדרש ולא השתמש בכיסא גלגלים רגיל מכיוון שההסעה אינה מותאמת לו.

שלי רום קנז: פנינו גם עם הדבר הזה למשרד החינוך והתשובה שקיבלנו הייתה שאין מה לעשות, זה המצב.

שלי רום קנז: אז המצב הוא מאוד מאתגר.

שלי רום קנז: האחריות עוברת הרבה פעמים מיד ליד.

שלי רום קנז: אני רוצה גם להוסיף סוגיה נוספת שלא נמצאת בתקנות וזה מה שכל מה שקרה בשנתיים וחצי האחרונות, בתקופת הקורונה.

שלי רום קנז: רוב מערכת החינוך עברה ללמידה מרחוק ותלמידים משולבים נשארו מאחור.

שלי רום קנז: זה היה אתגר מאוד-מאוד קשה.

שלי רום קנז: אנחנו קיבלנו פניות מהמון בתי ספר שבאו ואמרו:

שלי רום קנז: אנחנו לא מצליחים להתמודד עם הדבר הזה, הרשויות המקומיות - - -

שירלי פינטו קדוש: כל הנושא הזה מצריך התייחסות רחבה.

שלי רום קנז: לגמרי, אבל מלבד התייחסות רחבה צריך לקבע את הנושא שתקנות נגישות פרטנית הן רלוונטיות לתלמיד ולצרכיו וזה לא משנה היכן מתבצעת הלמידה.

שירלי פינטו קדוש: נכון מאוד.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: חבר הכנסת משה טור פז.

משה טור פז: תודה.

משה טור פז: אני מרגיש שהדיון הזה, גברתי, הוא באמת חשוב ביותר, המשך ישיר לדיון שקיימנו לפני כחצי שעה בוועדת המשנה לחינוך המיוחד.

משה טור פז: אני אתייחס לשתי נקודות: ראשית, בעיניי סוגיית ההנגשה הפרטנית היא לרדוף אחרי הסוס כשהוא בדרך כלל בדרך החוצה מהאורווה.

משה טור פז: מה שצריך זה לחזור לתוכנית העבודה הממשלתית, שבעיקר האתגר שלה הוא תקציבי, של הנגשת כלל בתי הספר.

משה טור פז: כל בית ספר חדש היום לא מקבל רישיון טופס 4 אלא אם כן הוא מונגש.

משה טור פז: מה שאנחנו צריכים זה תוכנית ממשלתית בניהול ממשלתי – ואני אסביר עוד פעם למה אני אומר ממשלתי – של הנגשת כל בתי הספר שהם מלפני החוק.

משה טור פז: הסיבה היא שלרשויות המקומיות יש קרב מתמשך עם משרד החינוך והשלטון המרכזי באמירה שהם לא יכולים לעמוד בעלויות של ההנגשה.

משה טור פז: הוויכוח הזה התנהל בזמני, לצערי עדיין מתנהלים ספיחים שלו, והמשמעות היא שבתי ספר רבים לא מונגשים.

משה טור פז: מרגע שילד מתקבל לבית ספר ועד שמנגישים אותו, הזמן הממוצע, כמו שהצגתי בוועדה הקודמת, הוא 3 שנים, בחלק מהמקומות זה לוקח 7 שנים.

משה טור פז: אני לא אגש למה זה כל כך מסורבל אבל בפועל הפתרון המערכתי היחיד הוא תוכנית ממשלתית רב-שנתית מתוקצבת בשלטון המרכזי באוצר להנגשת כלל בתי הספר שלא מונגשים היום.

משה טור פז: זו נקודה ראשונה.

משה טור פז: נקודה שנייה.

משה טור פז: בעיצומים ובשביתות שנקטה בהם הסתדרות המורים בימים האחרונים, פגשנו שוב –ולא בפעם הראשונה, לצערנו ראינו את זה לאורך כל הקורונה – פער גדול בין כיתות החינוך המיוחד ותלמידי החינוך המיוחד שלומדים בבתי ספר של חינוך מיוחד, או כיתות שיש להן סטטוס בפני עצמו, לבין הילדים המשולבים והמוכלים בכיתות רגילות.

משה טור פז: המצב היה שמי שיש לו מעמד נפרד כחינוך מיוחד לא שבת.

משה טור פז: בתי הספר הכוללניים לחינוך מיוחד לא שבתו כמעט אף פעם וגם בתקופת הקורונה נעשה מאמץ עילאי לקיים את הלימודים שם.

משה טור פז: לעומת זאת, ככל שהילד היה משולב יותר ומוכל יותר בבית ספר רגיל, כך הסיכוי שהתקיימה תוכנית לימודים עבורו היה נמוך יותר.

משה טור פז: שוב אנחנו רואים אבסורד.

משה טור פז: כשאנחנו רוצים שילוב והכלה גדולים יותר אבל בעתות מצוקה, בין אם זה קורונה, בין אם זה שביתה ובין אם זה לפעמים אפילו מצב לחימה, לילדים האלה, כמו הילדים הרגילים בישראל, אין לימודים.

משה טור פז: זה מצב אבסורדי שנוגד את מגמת השילוב וההכלה והוא דורש מאתנו לתת מענה מערכתי מובנה וצופה פני עתיד.

משה טור פז: תודה.

שירלי פינטו קדוש: בהחלט.

שירלי פינטו קדוש: אמרת דברים מדויקים.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לשמוע אימא לילד עם צרכים מיוחדים.

שירלי פינטו קדוש: מוריה, בבקשה.

מוריה וינדרבוים: אני רוצה לעלות מספר נקודות.

מוריה וינדרבוים: דיברנו עד עכשיו בוועדה על הנגשות, אני חייבת לשים על השולחן את הנושא של המשלבות.

מוריה וינדרבוים: משלבת היא הנגשה בדיוק כמו שמתרגמת לאדם עם מוגבלות שמיעה זו הנגשה.

שירלי פינטו קדוש: נכון.

מוריה וינדרבוים: אבל היא לא, כי אף אחד לא מכיר בה כהנגשה.

מוריה וינדרבוים: ילדים מגיעים היום לבתי הספר, בין אם ההורים לא מרוויחים מספיק בשביל להשלים למשלבת שכר ולהשיג משלבת, ובין אם היא חולה, התפטרה, או כל תרחיש אחר, חודשים על גבי חודשים – כולל הבן האישי שלי, שעשה את זה מספר פעמים במשך כמה שנים, כולל שנים שהתחלפו לו 10 משלבות בשנה.

מוריה וינדרבוים: השינוי הזה הוא שינוי מהותי.

מוריה וינדרבוים: אם המדינה תכיר במשלבת כהנגשה היחס למשלבת יהיה שונה.

מוריה וינדרבוים: זה הדבר הראשון שאני רוצה לשים פה על השולחן.

מוריה וינדרבוים: דבר נוסף.

מוריה וינדרבוים: סייעות היום בגנים, בקייטנות וגם בפסח, מקבלות מענקים.

מוריה וינדרבוים: המשלבות יקבלו את המענקים האלה רק אם הן לא ישלבו את הילדים, שזה אבסורד ממדרגה ראשונה.

מוריה וינדרבוים: יש עשרות ומאות הורים שהמשלבות פונות אליהם ומבקשות את 75 השקלים תוספת ליום שהן היו מקבלות אם הן לא היו משלבות את הילדים ואומרות להם: אם לא תיתנו לנו שנה הבאה נשלב ילד אחר.

מוריה וינדרבוים: אני לא נגד המשלבות - - -

שירלי פינטו קדוש: סליחה שאני עוצרת אותך, אני עושה סדר.

שירלי פינטו קדוש: בעצם אותה משלבת לא מקבלת את המענק והסייעת כן?

מוריה וינדרבוים: סייעת גנים בקייטנת הקיץ או סייעת בחינוך המיוחד מקבלת מענק, אותה קייטנה שנמצאת בה משלבת, אם היא תשלב את הילד היא לא תקבל את המענק.

מוריה וינדרבוים: אם הילד לא יגיע לקייטנה והיא תעבוד בקייטנה היא תקבל את המענק.

מוריה וינדרבוים: זה אבסורד.

מוריה וינדרבוים: זה ממש ממש לקחת מהילדים את המשלבות ואין פלא שאנחנו לא מוצאים לשנה הבאה משלבות.

מוריה וינדרבוים: פעם אפילו אחראית סייעות בירושלים הוציאה בטעות איזה פוסט שאומר: משלבות בואו, אנחנו רוצים להעסיק אתכן כסייעות גנים, יש לכם תנאים יותר טובים כסייעות גנים – אני לא מצטטת במדויק אבל לשם זה מביא.

מוריה וינדרבוים: זה המצב.

מוריה וינדרבוים: השורות מתרוקנות.

מוריה וינדרבוים: השורות ריקות.

מוריה וינדרבוים: יש המון ילדים שיתחילו את השנה בלי משלבות.

מוריה וינדרבוים: מעבר לזה כמה נקודות נוספות שאני רוצה לעלות.

מוריה וינדרבוים: אין פתרונות אחר הצהריים למשולבים.

מוריה וינדרבוים: הפתרון היחיד זה צהרוני ניצנים, ששם מאפשרים משלבות.

מוריה וינדרבוים: גם שם המשלבות מקבלות שכר יותר נמוך מהסייעות ולכן הן לא רוצות לעבוד כמשלבות, הן מעדיפות לעבוד כסייעות, כך שלא מוצאים סייעות לצהרונים וזה לא קורה בפועל.

מוריה וינדרבוים: דבר שני, כל ילד שהוא כמו הבן האישי שלי, שעולה לכיתה ה' והוא ילד שהוא לא עצמאי, שלא יכול להישאר לבד כמו ילד בכיתה ה' מקביל בגיל שלו – אין לו שום פתרון, חוץ מסבא וסבתא, שאני מבקשת תמיד שישימו פתקים בכותל כדי שהם יאריכו ימים ויוכלו לתמוך.

מוריה וינדרבוים: זה הנושא של איך המדינה מסלילה למסגרות חינוך מיוחד כל עוד אין פתרונות למשולבים גם אחר הצהריים.

מוריה וינדרבוים: לוועדות אפיון יש מכסות.

מוריה וינדרבוים: יש מסמכים שמסתובבים, שהם לא נמצאים בחוזרי מנכ"ל, הם לא נמצאים בחוק, ויש שם את המקסימום שאפשר לתת לכל ילד.

מוריה וינדרבוים: השאלה מה קורה עם ילד שצריך יותר מהמקסימום, הילדים האלה מוסללים לחינוך המיוחד ואין שום דרך - - -

רויטל לן כהן: אין מקסימום.

מוריה וינדרבוים: אין מקסימום אבל המסמכים הפנימיים נותנים לוועדות מקסימום.

מוריה וינדרבוים: אני שמעתי כבר יו"רים שאומרים: אסור לי לתת יותר מ-11 נקודות וכל מיני אמירות כאלה.

מוריה וינדרבוים: אלה דברים שקורים בשטח, בפועל.

מוריה וינדרבוים: הילדים האלה, שלא מקבלים את מה שהם צריכים לפי הצורך שלהם, מוסללים למסגרות חינוך מיוחד.

מוריה וינדרבוים: לפני חודש הייתה ועדת חינוך שבה דיברו על תוספת של ODD ו-SED תוך 30 יום לתוספת השנייה של החוק.

מוריה וינדרבוים: אני אשמח לדעת מה קורה עם זה לילדים שהם לא מקבלים את המענים הראויים.

מוריה וינדרבוים: דבר אחרון.

מוריה וינדרבוים: דיברתם על זה אבל בנושא האישי, לי יש ילד על הרצף, הוא לא בתפקוד גבוה, הוא בתפקוד בינוני-נמוך, במשולב, והבן שלי קרס, ממש קרס, בשביתה.

מוריה וינדרבוים: אני מדברת על מצבים קשים שאני לא רוצה לתאר פה, מצבים שמאפיינים ילדים על הרצף.

מוריה וינדרבוים: ניסיתי בכל דרך להבין למה אין את ההטמעה הזו שחינוך מיוחד זה שירות ולא מקום.

מוריה וינדרבוים: הילד שלי, אם משרד החינוך בימים של ועדות ההשמה היה מחליט לשים אותו לא בכיתת תקשורת אלא בבית ספר כוללני, הוא היה מקבל מענה, אבל מכיוון שאני החלטתי לשלב אותו הוא קרס.

מוריה וינדרבוים: זה משהו שחייב להיות פה על השולחן.

מוריה וינדרבוים: תודה.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: את בהחלט צודקת.

שירלי פינטו קדוש: עד עכשיו שמענו 3 נציגים ועלו פה כל כך הרבה סימני שאלה, הכאוס מתחיל להתגלות.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לפנות למשרד החינוך אבל לפני אני רוצה להתייחס לנקודה של הצהרונים שהעלית.

שירלי פינטו קדוש: השבוע נפגשתי עם יו"ר כל מעונות-היום השיקומיים פה בישראל.

שירלי פינטו קדוש: רציתי לשמוע ממנו למה אותם מעונות יום שיקומיים, גנים לילדים מיוחדים, לא עושים צהרון לילדים עם מוגבלות.

שירלי פינטו קדוש: כמו שאמרת, גם הקושי בלמצוא עובדים, גם הסייעות, כל כך הרבה דברים ומחדלים וזה אחד הדברים שאנחנו חייבים לקדם.

שירלי פינטו קדוש: הורים לילדים עם מוגבלות זקוקים שאותו ילד יסיים את המסגרת אחר הצהריים בשעה הרבה יותר מאוחרת וגם יתנו לו את הכלים שהוא זקוק להם.

רויטל לן כהן: גם כשהוא בגן רגיל.

שירלי פינטו קדוש: נכון, חד-משמעית.

שירלי פינטו קדוש: גם עם הסייעות בגן הרגיל.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח לשמוע התייחסות של נציגי משרד החינוך לשאלה למה יש ההתעכבויות בלו"ז ביישום תקנות נגישות פרטנית, מה זה אומר זמן סביר.

שירלי פינטו קדוש: התקנות פה מולי, התקנות מפרטות על כל מוגבלות ומוגבלות, איך עושים, מה ההנגשה, מאיפה התקציב, שהתקציב הולך אחרי הילד ולא הילד אחרי התקציב – למה זה לא קורה בפועל?

שירלי פינטו קדוש: למה זה מתעכב?

שירלי פינטו קדוש: למה אנחנו מקבלים תלונות מההורים מדי יום על הדבר הזה?

עדי נועם: העניינים שהועלו כאן נוגעים לכמה גורמים שונים אז תכף אבקש שכל אחד יתייחס לתחום הטיפול שלו.

עדי נועם: כן חשוב לי אבל לציין בהקשר של המודעות, שבאתרי האינטרנט יש פרסומים מאוד ברורים – זה פתוח מולי עכשיו – למשל בפורטל הורים יש ממש פרק שנוגע להנגשה, אם זו הנגשה פיזית, הנגשת טיולים, הנגשה פרטנית, הנגשה פדגוגית.

עדי נועם: גם יש דברים שמופיעים בפורטל בעלויות, באתר אגף חינוך מיוחד, בפורטל מוסדות.

עדי נועם: במקרים שגם צריך, אגב, את ההנגשה הפיזית, יש את כל העניין של האפשרות לרישום מוקדם, יש חוזר מנכ"ל שמדבר על זה, כדי שאפשר יהיה להיערך.

עדי נועם: נפתחת האפשרות לרישום מוקדם יותר במקרים האלה.

רויטל לן כהן: רק שההורים לא יודעים שאפשר לפני.

רויטל לן כהן: זה לא עוזר שיש כשאף אחד לא מיידע אותם.

עדי נועם: אני לא יודעת איך אפשר להגיע לכל אחד ואחד, בסוף הרישום - - -

רויטל לן כהן: מה זאת אומרת?

רויטל לן כהן: בקלות.

שירלי פינטו קדוש: רגע, אני רוצה לענות.

שירלי פינטו קדוש: אני אגיד לך בדיוק איך אפשר להגיע.

שירלי פינטו קדוש: סליחה שאני קוטעת.

שירלי פינטו קדוש: אני מציעה שלקראת שנת הלימודים הקרובה משרד החינוך יעשה פרסום ממשלתי גם בטלוויזיה, גם להורים שרשומים במסגרות החינוך המיוחד והמסגרות המשלבות, מה הזכויות שלהם, מה התקנות, מה הם יכולים לקבל, פרסום מסיבי.

שירלי פינטו קדוש: כאימא לשני ילדים חרשים, ילדים עם מוגבלות, אין לי שום מושג מה באמת הזכויות שמגיעות להם, מה הם יקבלו שנה הבאה.

שירלי פינטו קדוש: מזל שאני כחברת כנסת יכולה לקחת את החוק, לקרוא, לשבת, לשאול את גורמי המשרד, אבל להורה מן השורה אין שום מושג, אז אני ממליצה בחום לשקול את האפשרות לעשות פרסומים ממשלתיים בנושא.

רויטל לן כהן: שיעשו בארנונה, כשמקבלים את הארנונה, שיהיה באדום, בגדול: "אם יש לך ילד עם מוגבלות תדע לך ש".

רויטל לן כהן: בואי, זאת לא בעיה.

שירלי פינטו קדוש: משרד החינוך יודע בדיוק מי הילדים שמשתלבים ומי ילדי החינוך המיוחד.

עדי נועם: רק אחרי שהם עברו פרוצדורות של ועדות.

עדי נועם: אנחנו מדברים גם מגיל 3 ואילך, אבל אנחנו נעשה איזושהי בדיקה ובאמת נחשוב מה האמצעים שמתאימים לעלות את המודעות.

עדי נועם: לגבי ההתייחסות של בינוי נמצאת אתנו בזום מירב צדוק.

מירב צדוק: עלו פה כמה נושאים, אחד מהם היה עלות ההנגשה.

מירב צדוק: לגבי ההנגשה הפרטנית, כשאנחנו מדברים גם על נושא של אקוסטיקה וגם על הנושא של הנגשה פיזית של בית הספר, אנחנו מממנים 100% מהעלות ההנגשה.

מירב צדוק: זאת אומרת שיש לנו 30,000 שקלים עבור כיתה אקוסטית.

מירב צדוק: לגבי לוחות הזמנים – מהרגע שאנחנו מקבלים את הבקשה ועד הרגע שיוצאת התחייבות לרשות המקומית, ברגע שהיא כמובן מגיעה כמו שצריך בהתאם לקריטריונים ונהלים, לוקח בערך 30 יום עד שהיא מתקבלת ברשות המקומית.

מירב צדוק: על פי הדיווחים של הרשויות המקומיות זמן העבודה הוא בין 5 ל-7 ימי עבודה, כך שבאמת זה לא משהו שאמור להתעכב.

מירב צדוק: לגבי ההנגשה הפיזית פרטנית, אני יכולה להתייחס לנושא העלויות, שאמרו שחסר כסף.

מירב צדוק: ברגע שהמהנדס שלנו בודק את העלויות ומאשר אותן אנחנו שולחים לרשות המקומית את ההתחייבות ואם יש השגות לרשות המקומית אנחנו מעבירים את זה למהנדס נוסף.

מירב צדוק: אנחנו יודעים למצוא את הפתרונות ובסופו של דבר לתת מענה לכל הנושא הזה.

מירב צדוק: אם יש עוד שאלות אני יכולה לענות.

שירלי פינטו קדוש: בתקנות נגישות פרטנית האידיאל שהתקציב הולך אחרי הילד.

שירלי פינטו קדוש: כמה תקציב, כמה כסף מוקצה לילד שמשולב?

מירב צדוק: וואו, זה מאוד מורכב, כי אנחנו עובדים - - -

שירלי פינטו קדוש: אם נשווה את אותו ילד עם מוגבלות מסוימת שצריך לקבל סל משולב לסל בחינוך מיוחד, מה התקציב?

שירלי פינטו קדוש: מה ההבדל?

מירב צדוק: לגבי סלים אני לא יודעת להגיד, אני יודעת לענות לך בנושא של ההנגשה הפיזית.

שירלי פינטו קדוש: ומי יודע לענות לגבי סלים?

שירלי פינטו קדוש: זה חשוב לי, ניסינו להבין את זה כמה פעמים פה בוועדה.

שירלי פינטו קדוש: הנגשה פיזית – יש לנו את החוק שמחייב אכיפה של נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, אבל מבחינת הסל של שילוב, מי אחראי על זה?

רויטל לן כהן: את שומעת את השקט?

שירלי פינטו קדוש: אין אחראי ממשרד החינוך?

שירלי פינטו קדוש: אין?

שירלי פינטו קדוש: אני אחזור על השאלה: משרד החינוך, מי מהנציגים שלכם יכול לתת לי תשובה מה התקצוב או רמת התקצובים של ילד שמשתלב בחינוך הכללי, אם זה תקשורת, אם זה מרפא העיסוק, אם זה סייעת, כמו שהוא מקבל בחינוך המיוחד, מה התקצוב של אותו סל של ילד שמשתלב?

שירלי פינטו קדוש: מי אחראי על זה ומי יכול לתת נתונים?

צינה יואלי: אני יכולה לנסות להתייחס.

צינה יואלי: קודם כל, זה מאוד מאוד תלוי - - -

שירלי פינטו קדוש: לא באתם עם נתונים כאלה לדיון?

צינה יואלי: עם הנתונים האלה לא.

שירלי פינטו קדוש: זה בסיס הדיון, זה נושא הוועדה, תקנות נגישות פרטנית במערכת החינוך.

שירלי פינטו קדוש: בשביל להבין איך הן מיושמות, איך משרד החינוך מקצה לזה משאבים, אנחנו צריכים לדעת כמה תקציב מקצים לכל ילד.

שירלי פינטו קדוש: אם משרד החינוך לא יודע מי יוכל לענות?

שירלי פינטו קדוש: זה רק מראה כמה התקנות לא מיושמות.

נאוה ניב: יש תקציב כללי של נגישות פרטנית - - -

שירלי פינטו קדוש: שכמה הוא?

נאוה ניב: בסביבות 70 מיליון, כשהוא מחולק על פי מוגבלויות ועל פי הצרכים של התלמידים.

נאוה ניב: אין תקציב מסוים לילד, יש מוגבלות שבעטיה נותנים את ההנגשה.

שירלי פינטו קדוש: זה אומר שכל בית ספר מקבל תקציב מסוים, מחלק לפי הילדים שהוא משלב, ומה שנשאר, ואם לא נשאר, אז הוא מקבל פחות?

שירלי פינטו קדוש: איך זה עובד?

נאוה ניב: לא, הוא לא מקבל פחות.

נאוה ניב: התקציב נמצא ברשויות המקומיות.

נאוה ניב: החוק של נגישות הוא ביחד עם הרשות המקומית והצוותים המקצועיים של משרד החינוך – שזה מרפאות בעיסוק, מורות לתלמידים עם מוגבלות בשמיעה, קלינאית תקשורת, צוותי הנגשה של המתי"א – הם עושים איזשהו תהליך מקצועי מול הצרכים של התלמיד וזה התקציב שהתלמיד מקבל.

שירלי פינטו קדוש: כמה הוא?

נאוה ניב: כמה מה?

נאוה ניב: כמה מקבל תלמיד עם מוגבלות בראייה?

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה להבין כמה כל בית ספר מקבל, איך זה עובד, איך זה הולך, מה ההבדל בין חינוך מיוחד לבין חינוך משלב, איך אתם מחליטים כמה כל תמיד מקבל?

נאוה ניב: אין הבדל מבחינת מסגרת של חינוך מיוחד אל מול תלמיד - - -

רויטל לן כהן: זה ממש שקר, שקר גס.

- אהרונוף: את מדברת על הנגשה, את לא מדברת על סלים אישיים.

נאוה ניב: אנחנו מדברים על תקציב של הנגשה.

- אהרונוף: זהו, את מדברת על הנגשה, לא על סלים אישיים.

- אהרונוף: זה שני דברים שונים.

שירלי פינטו קדוש: לי לא ברור כיו"ר הועדה איך משרד החינוך לוקח את 70 המיליון ומקציב לסל לכל תלמיד, איך זה עובד, מה השיקולים, מה ההחלטות.

צינה יואלי: תלמיד שזכאי לשירותי חינוך מיוחדים עובר איזשהו סוג של ועדה, אם זו ועדת זכאות ואפיון או דיון בצוות רב-מקצועי - - -

שירלי פינטו קדוש: אוקיי, הוא עבר את הוועדה, הוא תלמיד בחינוך מיוחד, ההורים רוצים לשלב אותו, הוא קיבל אישור להשתלבות, הוא עכשיו מגיע לבית ספר משולב, מה הוא מקבל?

שירלי פינטו קדוש: כמה תקציב?

צינה יואלי: תלמיד כזה מקבל סל אישי.

צינה יואלי: הסל האישי נקבע בהתאם למוגבלות של התלמיד ובהתאם לרמת התפקוד שלו.

צינה יואלי: דיברו קודם על טווח מינימום וטווח מקסימום – אין טווח מקסימום, כל ילד מקבל - - -

רויטל לן כהן: שאני אראה לך את הטבלה שהוצאתם?

רויטל לן כהן: זה שקר.

רויטל לן כהן: אתם הוצאתם טבלה שכתוב בה מקסימום.

- אהרונוף: גברתי יושבת הראש, העברתי לך את הטבלה עכשיו.

צינה יואלי: אכן יש טבלה, אבל גם בטבלה כתוב שתלמידים שצריכים לקבל מעבר למה שכתוב בטבלה יכולים לקבל וזה נקבע בהתאם לצרכים - - -

רויטל לן כהן: לא נכון.

צינה יואלי: אני יכולה גם להציג נתונים כמה תלמידים מקבלים.

צינה יואלי: זה לגבי היקף הסל.

צינה יואלי: כמובן שתלמיד שהוריו בחרו שהוא ילמד בחינוך רגיל הוא מגיע עם הסל, נעשה עבורו תהליך של פילוח תמיכות, וכמובן שההורים שותפים לתהליך פילוח התמיכות, שם מחליטים איזה תמיכות התלמיד זכאי לקבל, אם זו תמיכה מסוג הוראה, טיפול או תמיכה מסוג סייעת.

שירלי פינטו קדוש: אני אתן לך דוגמה.

שירלי פינטו קדוש: ילד על הרצף האוטיסטי רוצה להשתלב בבית ספר מסוים בעיר מסוימת, עבר את ועדת האפיון, זכאות, תלמיד חינוך מיוחד שמקבל סל אישי להשתלבות בבית ספר משלב.

שירלי פינטו קדוש: מה הוא מקבל?

שירלי פינטו קדוש: משלבת?

שירלי פינטו קדוש: מה הכלים שהוא מקבל?

שירלי פינטו קדוש: סייעת אישית?

שירלי פינטו קדוש: כמה שעות?

שירלי פינטו קדוש: קלינאות תקשורת?

שירלי פינטו קדוש: איך זה עובד?

צינה יואלי: כמו שאמרתי קודם, יתקיים דיון, שהוא גם דיון מתוקף חוק, בצוות רב-מקצועי במסגרת שבה הילד לומד.

צינה יואלי: במהלך הדיון הזה, ששותפים לו גם ההורים וכמובן אם אפשר גם התלמיד עצמו, מחליטים איזה סוגי תמיכות התלמיד צריך, אם זה תמיכות מסוג הוראה, אם זה תמיכות מסוג סייעת, אם זה תמיכה מסוג טיפול.

צינה יואלי: גם מחליטים כמה שעות.

שירלי פינטו קדוש: אם הוא מקבל סייעת, הוא מקבל סייעת לכל היום?

צינה יואלי: זה בהתאם לצרכים של התלמידים.

צינה יואלי: אם התלמיד ברמת תפקוד נמוכה הוא יכול לקבל סייעת לאורך כל שעות היום.

צינה יואלי: יש לנו לא מעט תלמידים כאלה שמקבלים סייעת לאורך כל שעות היום, בהתאם לצרכים.

שירלי פינטו קדוש: אם הילד צריך סייעת בבוקר, למה שהוא לא יקבל אותה אחר הצהריים?

שירלי פינטו קדוש: פתאום הוא לא צריך אותה?

שירלי פינטו קדוש: איך זה עובד?

צינה יואלי: תלמידים שיש להם תמיכה מסוג סייעת ומשתלבים, כמו שנאמר פה, בצהרונים של ניצנים גם זכאים להמשך התמיכה הזו.

צינה יואלי: אנחנו ממש בימים אלו מנסים להרחיב את מתן הזכאות לתמיכה מסוג סייעת גם במסגרות אחרות שהן אחר הצהריים, מעבר לשעות הלימודים.

רויטל לן כהן: וזה רק עד כיתה ב'.

צינה יואלי: עד כיתה ג' כולל כרגע.

רויטל לן כהן: תלוי בלמ"ס של הרשות.

צינה יואלי: הלמ"ס זה קשור לניצנים, זה לא קשור - - -

קריאה: אבל זו בדיוק הבעיה.

צינה יואלי: ברשות מקומית שיש צהרון של ניצנים התלמיד זכאי לקבל תמיכה מסוג סייעת.

צינה יואלי: אנחנו מנסים להרחיב את זה גם לתוכניות משלימות נוספות, אנחנו כבר לקראת אישורים אחרונים, כך שאני מקווה שזה יבוא לידי ביטוי כבר בשנת הלימודים תשפ"ג.

שירלי פינטו קדוש: תודה.

שירלי פינטו קדוש: השורה התחתונה, ממה שאני הבנתי, היא שאין סל תקצוב אישי לילד אלא יש 70 מיליון באופן כללי שמתחלקים בין אותם צרכים של תלמידים שנקבעים בוועדות אפיון.

עדי נועם: רק לדייק.

עדי נועם: 70 המיליון זה התקציב שהמשרד מקצה לטובת הנגשת טיולים ופעילויות חוץ בית-ספריות והנגשה טכנולוגית, זה לא קשור לתקציב של הבינוי.

שירלי פינטו קדוש: זה לא תקנות נגישות פרטנית.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לדעת כמה החוק הזה מתוקצב במשרד החינוך – 70 מיליון?

שירלי פינטו קדוש: כמה הוא מתוקצב?

שירלי פינטו קדוש: הבאתם לי מספר של 70 מיליון.

שירלי פינטו קדוש: לא בינוי, לא טיולים.

שירלי פינטו קדוש: תקנות נגישות פרטנית שיש לי פה ביד, כמה המשרד מתקצב אותן?

שירלי פינטו קדוש: כמה כל ילד?

שירלי פינטו קדוש: כמה סך הכול?

שירלי פינטו קדוש: אין נתונים?

שירלי פינטו קדוש: על זה לא קיבלתי תשובה.

שירלי פינטו קדוש: אין תקצוב?

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח שמשרד החינוך יבדוק עם אגף תקציבים ויחזיר לי תשובה.

עדי נועם: אוקיי, מה שצריך אנחנו נבדוק, אבל אני גם רוצה להזכיר שהחובות הם על הבעלויות.

עדי נועם: התקציבים שהמשרד מעביר זה תקציב של השתתפות בנוסף.

שירלי פינטו קדוש: החובה של היישום – אין בעיה, אבל כמה משרד החינוך מתקצב את תקנות נגישות פרטנית במערכת החינוך?

שירלי פינטו קדוש: זה א'-ב'.

שירלי פינטו קדוש: זה הבסיס.

שירלי פינטו קדוש: אחר כך נדבר על הבעלות, אם היא מיישמת או לא מיישמת את התקציב.

שירלי פינטו קדוש: נמצא פה מרכז השלטון המקומי, נדבר גם איתם.

עדי נועם: לגבי החובה על הבעלויות – זה לא שהחובה היא שמשרד החינוך יספק את התקצוב הזה.

עדי נועם: הוא משתתף אבל זה לפנים משורת הדין.

שירלי פינטו קדוש: מה זאת אומרת?

שירלי פינטו קדוש: מי אחראי על התשלום של הדבר הזה?

עדי נועם: יש חובות שמוטלות על הבעלות של המוסד החינוכי.

שירלי פינטו קדוש: מי מתקצב?

שירלי פינטו קדוש: עזבי חובה של יישום בפועל.

שירלי פינטו קדוש: מי מתקצב את תקנות נגישות פרטנית במערכת החינוך?

שירלי פינטו קדוש: משרד החינוך?

עדי נועם: החובה על הבעלות.

שירלי פינטו קדוש: חובת התקצוב היא על הבעלות?

עדי נועם: כן.

עדי נועם: גם הם צריכים לתקצב, נכון.

שירלי פינטו קדוש: אז את אומרת שהבעלות מקבלת תקציב והם מיישמים את התקציב שאתם נותנים?

שירלי פינטו קדוש: אתם מעבירים להם תקציב, הם מיישמים אותו?

קריאה: זה רק בסוגיית הנגישות.

קריאה: סלים אישיים זה מכוח חוק חינוך מיוחד וזה תקציב נפרד.

שירלי פינטו קדוש: רגע, לא במקביל.

שירלי פינטו קדוש: מרכז השלטון המקומי נמצא פה?

שירלי פינטו קדוש: בבקשה.

עמוס תמם: כן.

עמוס תמם: קודם כל, מדברים פה על שני מסלולים שונים.

עמוס תמם: יש את המסלול של הבינוי ושל הארגון, שזה בעצם מתוקצב ע"י - - -

שירלי פינטו קדוש: אני מדברת על תקנות נגישות פרטנית במערכת החינוך.

שירלי פינטו קדוש: לא נגישות פיזית, בינוי.

שירלי פינטו קדוש: זה הבנו, זה חוק אחר.

עמוס תמם: זה חוק אחר ולכן אני אומר שהתקנות האחרות של הנגישות הפרטנית מתוקצבות מתוך סל שהילד מקבל בוועדת אפיון וזכאות.

קריאות: זה לא נכון.

- אהרונוף: ממש לא.

- אהרונוף: נגישות פרטנית זה לא קשור לזה.

- אהרונוף: סל אישי זה סל אישי ונגישות פרטנית זה מכוח חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

- אהרונוף: יש פה שני חוקים נפרדים ומתוכם יש תקציבים שונים.

רויטל לן כהן: תלמיד עם מוגבלות אמור לקבל סיוע בין אם זה סיוע פיזי או סיוע של אדם או סיוע של התאמות מכל מיני חוקים.

רויטל לן כהן: יש את תקנות הנגישות הפרטנית, מכוחן יש התאמות והנגשות מסוימות.

רויטל לן כהן: יש את חוק חינוך מיוחד, מכוחו יש בעיקר את מה שאנחנו מדברים על נושא הסלים האישיים.

רויטל לן כהן: זה תקציבים שונים.

רויטל לן כהן: גם בתוך הנגישות הפרטנית יש נגישות פיזית, יש נגישות פדגוגית, יש נגישות של אביזרים טכנולוגיים.

רויטל לן כהן: יש אחריויות שונות על העניין הזה.

רויטל לן כהן: כמו הבלגן שאת רואה פה, כך זה נראה בשטח.

רויטל לן כהן: אם את לא מצליחה להבין פה מי אחראי על מה, מי משלם מה, מי אחראי לעשות ובכמה זמן, על אחת כמה וכמה, לא ההורים, לא הצוותים, לא יודעים.

שירלי פינטו קדוש: אז איך הורה לילד עם מוגבלות אמור להבין?

שירלי פינטו קדוש: איך הוא אמור להבין מה מגיע לו בספטמבר הקרוב ומי מממן את זה?

רויטל לן כהן: אני רוצה להגיד יותר.

רויטל לן כהן: אני, שמכירה פיקס ויודעת, עבור הבן האישי שלי לא הצלחתי לקבל את כל מה שמגיע לו כי הרשות המקומית לא יודעת ואז היא לא עושה, משרד החינוך לא יודע, מתעלם, לא יודעת מה, מתקנות הנגישות הפרטנית שמדברות על הנגשות פדגוגיות, אז הוא לא הצליח לקבל אפילו הנגשות שלא עולות כסף.

רויטל לן כהן: אין באמת סדר בדברים האלה ונראה – אני אומרת את זה בבוטות – שלא באמת אכפת למישהו לעשות סדר אמיתי בדברים האלה.

רויטל לן כהן: גם כשיודעים בדיוק מה ההנגשות, אם זה לא מסתדר עם התפיסות הפדגוגיות של המשרד, הוא לא מקיים את התקנות ואת החוק.

רויטל לן כהן: הראייה לדבר והכי מקומם זה הנושא של התוכנית "מלקות ללמידה", שהשם שלה כבר מזעזע, שמונעת בפועל מתלמידים לקבל התאמות פדגוגיות מכיתה א' ועד סוף י"ב.

רויטל לן כהן: הנושא של הסלים האישיים, שמדברים עליו פה, בעדינות לא מדברים על זה שאם ילד קיבל סל אישי – וטכנית, מרגע שהוא קיבל סל זה אמור להיות הסל שלו בפועל, וגם אומרים את זה להורים בוועדות.

רויטל לן כהן: אנחנו יכולים להוכיח את זה בהקלטות או בפרוטוקולים שאומרים לו: חשוב לנו שתדע, אם תלך לשילוב זה מה שתקבל, אם תלך לחינוך המיוחד יש מעטפת של המסגרת, המטפלים הם קודם כל במסגרת, המורים שמבינים בחינוך מיוחד, הם קודם כל במסגרת, במסגרת המיוחדת, הנפרדת, המוסללת.

רויטל לן כהן: תדע שאם תלך לשילוב אתה תקבל סייעת שהיא לא מקצועית ולא יודעת כלום, אתה גם לא תקבל את כל השעות.

רויטל לן כהן: אין מטפלות, לא קלינאית תקשורת, לא מרפאת בעיסוק, כי הן עובדות קודם בחינוך המיוחד.

רויטל לן כהן: הן לא רוצות לבוא לחינוך המשלב ולרוץ ממסגרת למסגרת - - -

שירלי פינטו קדוש: אז מה עושה ילד בחינוך המשלב?

שירלי פינטו קדוש: הוא הולך לחינוך המיוחד כל פעם בשביל לקבל את הטיפולים?

רויטל לן כהן: אז אין ברירה ואומרים את זה.

רויטל לן כהן: הוא לא מקבל כי אין.

רויטל לן כהן: ואומרים לו עוד דבר – שנאמר לו פעמיים, גם בוועדה וגם אחר כך בוועדה הרב-מקצועית בבית הספר – הצוות לא יודע, הוא לא מקצועי, הוא לא למד חינוך מיוחד, אנחנו לא יודעים לעשות לילד שלך את מה שהוא צריך.

רויטל לן כהן: אני לא יודע.

רויטל לן כהן: המנהלות אומרות את זה בריש גלי: אני בית ספר לחינוך רגיל, לא יודעת, לא יכולה, אין בכוחי.

רויטל לן כהן: וזה עוד ביסודי, אם את מגיעה לחטיבה ולתיכון, גם המתי"א, מרכז התמיכה היישובי האזורי של משרד החינוך, מפסיק בעצם לתמוך.

רויטל לן כהן: זאת אומרת שבתיכון אומרים – יש לי את זה גם מוקלט וגם כתוב – להורים בצורה שלא משתמעת לשתי פנים:

רויטל לן כהן: אנחנו ממש מבקשים ממך, לך לחינוך המיוחד כי פה לא תוכל לעשות כלום, ואנחנו גם לא יכולים בתיכון שלומד לבגרויות, שמחויב לדברים ושהתלמידים רצים ממגמה למגמה, לעזור לך.

רויטל לן כהן: או שהילד שלך יצטרך להתאים את עצמו למה שיש או שהוא לא יכול להיות פה.

רויטל לן כהן: אפשר לראות אם זה בירידה הדרסטית, בעשרות אחוזים, של תלמידים שמשולבים בין כיתה א' לי"ב, את הצניחה בכמות.

שירלי פינטו קדוש: הם מעדיפים לעבור למעטפת של החינוך המיוחד.

רויטל לן כהן: אין להם ברירה, הם לא מסוגלים אחרת.

שירלי פינטו קדוש: מטרת הדיון בוועדה היא להבין ולהציף את הבעיות אבל גם למצוא את הפתרונות.

שירלי פינטו קדוש: אני מבינה שיש חוסר בהירות בין אחריות משרד החינוך לאחריות מרכז השלטון המקומי, מה כן, מה לא, תקציבים.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לשמוע את נציגי מרכז השלטון המקומי עד הסוף, חשוב לי להבין מי אחראי על מה, מי מתקצב מה, מי מיישם מה, כמה הוא מתקצב כל דבר, כמה עולה כל סל שילוב לילד.

שירלי פינטו קדוש: זה א'-ב', עוד לפני שאנחנו צוללים לתקנות וליישום שלהן.

שירלי פינטו קדוש: הבסיס הוא מי אחראי ומי מממן, תבהירו לי את זה.

מירי נבון: אני מירי נבון, סגנית מנהלת המנהל הפדגוגי.

מירי נבון: עד לפני 3 ימים ניהלתי את האגף הבכיר להכלה והשתלבות ועכשיו אנחנו עושים את זה במסגרת המנהל הפדגוגי.

מירי נבון: אני רוצה להגיד כמה דברים ולעשות קצת סדר.

מירי נבון: הבנתי שאנשים מאוד משתדלים לעשות סדר אבל זה כנראה לא מובהר עד הסוף, צריכים לעשות הבחנה בין מספר תהליכים.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח לקבל תשובות יותר ברורות, אם את יכולה לתת לי, בלי לערבב, תשובות חד-משמעיות.

מירי נבון: אני אשתדל כי הבנתי שהשיחה כאן נוגעת בעיקר לתקנות הנגישות, זה המסמך שקיבלנו לידינו, אבל אני אתייחס באופן כללי.

מירי נבון: אתם מדברים כאן על תקנות נגישות, הנגשה פרטנית והנגשה מבנית לתלמידים, זה אירוע אחד.

שירלי פינטו קדוש: לא, בלי המבנית.

שירלי פינטו קדוש: תקנות נגישות פרטנית במערכת החינוך.

שירלי פינטו קדוש: רק נתנו פה סקירה קצרה על הנגשה מבנית, זה נושא חשוב אבל זה לא החוק הזה, בואי נתמקד בתקנות שלשמן הדיון כונס.

מירי נבון: באותה נשימה אתם דיברתם על הסלים לתלמידים.

מירי נבון: אני רוצה להגיד שלתיקון לחוק של 2018 יש תוספת שקובעת את התקצוב לתלמיד בהתאם לרמת התפקוד ולסוג המוגבלות שלו.

מירי נבון: זה מה שקבע החוק.

מירי נבון: משרד החינוך מעולם לא קבע – ואם יש כל מיני מסמכים שהם מתחת לשולחן אז נשמח מאוד לראות אותם ולהתייחס לאותם אנשים, אתם בהחלט יכולים להעביר אותם אלי והם יועברו למי שצריך להעביר אותם כדי לבדוק - - -

רויטל לן כהן: מעבירה עכשיו.

מירי נבון: אבל המשרד מעולם לא קבע שום מכסות ולא קבע תקרת גג לתקצוב של תלמיד.

מירי נבון: האמירה עלתה לאורך כל השנים לתת לתלמיד לפי מה שהוא צריך.

מירי נבון: אכן, ישנו פער, כולם מכירים אותו, מתחילת הדרך בין התקצוב לתלמיד שהולך לשילוב או להכלה – אני מעדיפה לקרוא לזה הכלה – לבין התלמיד שהולך למסגרות חינוך מיוחדות.

מירי נבון: ואכן, משרד החינוך, מרגע שנכנסה שרת החינוך, ד"ר יפעת שאשא ביטון, לתפקידה, ישבנו על המדוכה בדיוק מהמקום הזה של הקשיים - - -

שירלי פינטו קדוש: אני רק מזכירה שהתקנות האלה הן מ-2016 ואנחנו בשנת 2022.

מירי נבון: 2018.

מירי נבון: בשנה הראשונה, אני רק מזכירה לכולם, זה היה פיילוט רק במחוז צפון ואחר כך הייתה החלה בכל הארץ, ההחלה בכל הארץ הייתה בדיוק בשנות הקורונה, ולכן ברגע שהגיעה השרה החדשה היא ביקשה מאנשי המשרד לשבת על המבוכה ולהתבונן יחד עם שותפים על כל המערך של החלת החוק ולבדוק איפה יש לקונות ואיפה שצריך - - -

שירלי פינטו קדוש: ומה המסקנות של ההתבוננות?

מירי נבון: רק תנו לי לסיים ואז אשתדל לענות אם תהיינה עוד שאלות.

מירי נבון: במסגרת הזאת התבקשנו להכין שינויים ותיקונים וכרגע אנחנו יושבים, בעקבות עשרות ישיבות שהיו – והנוכחים שיושבים באולם בכנסת יודעים – וימים שלמים של שיתוף ציבור, קיבלנו את כל התובנות של השיח שהיה שם, על בנייה של תוכנית כדי לתקן את הדרוש תיקון.

מירי נבון: ברגע שהדברים יבשילו אנחנו נשמח מאוד להביא את הדברים בפני הוועדה.

מירי נבון: רק להגיד שהיו כבר מספר תיקונים שניתן היה לעשותם לא בחקיקה אלא באמצעות חוזרי מנכ"ל ויצאו תיקונים בחוזרי מנכ"ל.

מירי נבון: צינה, שנמצאת באולם הוועדה, יכולה אחר כך להתייחס אליהם, אבל רק למשל בשורה קטנה, אם התייחסתם לסייעות המשלבות, אכן הסייעות המשלבות הן חלק מההנגשה לתלמיד, אין לי ספק בדבר הזה, ואחד הדברים הראשונים שהוחלט עליהם בעקבות הדיון שהיה הוא לתקצב פיילוט של הכשרת סייעות כדי שנקבל סייעות מקצועיות יותר, שיודעות לעשות את הדברים כפי שצריך בהתאמה לכל אחד מהתלמידים.

שירלי פינטו קדוש: ומה עם השכר של הסייעות?

מירי נבון: יושב שם עמוס, יש לנו בשבוע הבא פגישה ראשונה של חשיבה בדיוק באיזה פלטפורמות אנחנו נוביל את הנושא של הכשרת הסייעות.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לפשט את השאלה כי יש פער ברמה של אנשי המקצוע והשיח שלהם לבין הורה לילד עם מוגבלות שלא מבין איך הדברים עובדים.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לפשט את השאלה: ילד עם מוגבלות שרוצה ללכת לחינוך המשלב, הוא אובחן, עבר את ועדת האפיון, קיבל את הזכאות, קיבל את הכל.

שירלי פינטו קדוש: הוא למשל על הרצף האוטיסטי, צריך סייעת, צריך משלבת, צריך קלינאות תקשורת, צריך טיפולים כאלה, צריך לאורך כל היום וכמה שעות בשבוע.

שירלי פינטו קדוש: הוא קיבל את הזכאות, יש לו את מסמך הזכאות.

שירלי פינטו קדוש: תוך כמה זמן זה לוקח?

שירלי פינטו קדוש: מי מיישם?

שירלי פינטו קדוש: מי מתקצב את הדברים האלה?

יעל בכר: יעל בכר, אגף חינוך מיוחד.

יעל בכר: עוד פעם אנחנו מבלבלים פה בין שני ערוצים.

יעל בכר: הזכאות לשירותי חינוך מיוחדים, מה ששאלת לגביו עכשיו, מיושמת מיד בתחילת שנת הלימודים.

שירלי פינטו קדוש: ובחינוך המשלב?

יעל בכר: אותו דבר.

יעל בכר: אני אזכיר פה את מצוקת המטפלים וכוח האדם שקיימת ברמה רוחבית, ארצית, אם לא עולמית, שאולי מקשה ולעיתים מצריכה מתן חלופה על האפשרות המועדפת.

יעל בכר: זה מה שהסבירו גם צינה וגם רויטל.

רויטל לן כהן: אבל אתם מתעדפים את החינוך המיוחד.

יעל בכר: לא סיימתי לדבר, שנייה אחת.

יעל בכר: אני פשוט רוצה לנסות לעשות סדר בין המסלולים.

יעל בכר: להבנתי הדיון הזה כונס סביב תקנות הנגישות הפרטנית.

יעל בכר: מה שאנחנו מדברים פה, כל הסל הזה שהתלמיד מקבל מתוקף ועדת זכאות ואפיון, אינו קשור לתקנות הנגישות הפרטנית, הוא קשור לזכותו לשירותי חינוך מיוחדים של תלמיד בהתאם לסוג המסגרת שהוריו בחרו.

יעל בכר: בחרו בחינוך רגיל, הוא מקבל או סל מוסדי, תלוי במוגבלות וברמת התפקוד, או סל אישי, אנחנו בעיקר פה מדברים על סל אישי.

יעל בכר: בתוך הסל האישי הזה נכללים 3 סוגי תמיכות: תמיכה מסוג הוראה – זה מתפרק לכל מיני תתי סעיפים; תמיכה מסוג טיפול – זה כל מקצועות הבריאות; ותמיכה מסוג סיוע.

יעל בכר: החלוקה של אותו סל שהוא קיבל – 7 שעות, 8 שעות, לא משנה כמה הוא קיבל – לסוגי הטיפולים והאם הם יתקיימו בקבוצה או פרטנית - - -

שירלי פינטו קדוש: היא נקבעת על ידי מי?

יעל בכר: היא נקבעת בצוות הרב-מקצועי במסגרת החינוכית בהשתתפות התלמיד והוריו, ועל פי חוק החינוך המיוחד להורים יש קול אחד - - -

שירלי פינטו קדוש: איך ההורים מגיעים לצוות הרב-מקצועי?

יעל בכר: חובה להזמין אותם ובדיון לצורך אותו פילוח תמיכות הם חברים מתוקף חוק בצוות המקצועי, יש להם קול אחד בהצבעה.

יעל בכר: קול אחד.

יעל בכר: זו הזכאות הכללית לשירותי חינוך מיוחדים.

יעל בכר: היא מיושמת מיד בתחילת השנה.

יעל בכר: אני אומרת עוד פעם, המחסור במטפלים לא מקל עלינו, על כולנו, וזו התמודדות בזירה אחרת, לא נכנס אליה עכשיו.

יעל בכר: היא התמודדות כלל מערכתית בנושא הזה, לא רק במשרד החינוך.

יעל בכר: הנגישות הפרטנית –נאוה תדע להסביר על זה יותר טוב אבל אני רק אגיד שזה מסלול נפרד, זה לא שייך לכל ועדות הזכאות והאפיון, הוא בא מתוקף חוק אחר.

יעל בכר: בואו נחליט על מה אנחנו מדברים.

שירלי פינטו קדוש: בסדר גמור, אז אני שמה בצד, בואו נפריד, נתמקד בתקנות נגישות פרטנית.

יעל בכר: אז כל מה שנאמר, המיליון וכו', זה מתקשר לנגישות הפרטנית.

יעל בכר: מה שנאמר פה בהקשר למה שהתלמיד מקבל מתוקף הוועדה, אותו סל אישי אם הוריו באמת בחרו שילמד בגן או בכיתה לחינוך רגיל, נקבע בהתאם לרמת התפקוד או סוג המוגבלות, כל מיני דברים שקורים בוועדת זכאות ואפיון, ויש עליהם טענות, אפשר לדבר על זה אבל זה לא הכותרת - - -

שירלי פינטו קדוש: זה לא בתוך תקנות נגישות פרטנית במערכת החינוך?

יעל בכר: לא.

שירלי פינטו קדוש: אז בואו נתמקד בתקנות.

יעל בכר: זה מתוקף חוק החינוך המיוחד.

יעל בכר: היה לי חשוב לעשות את הסדר הזה.

יעל בכר: אפשר לדבר על זה ואפשר לדבר על זה.

שירלי פינטו קדוש: מצוין שעשית.

שירלי פינטו קדוש: אז בחוק החינוך המיוחד יש את הסל האישי, עכשיו בואו נתמקד בתקנות נגישות פרטנית – מה מגיע לילד מתוקף התקנות?

רויטל לן כהן: מגיע לו מה שההורים שלו יודעים, ואם הם לא יודעים, מה שאמרו להם, ומה שאמרו להם בדרך כלל זה מאוד חלקי.

נאוה ניב: מגיע לו מה שמגיע לו בשל המוגבלות לאחר שאנשי המקצוע בודקים ורואים את הצרכים שלו.

נאוה ניב: זה מה שמגיע לו.

רויטל לן כהן: וגם אז אתם לא תמיד מאשרים.

נאוה ניב: אם יש משהו נקודתי, רויטל, אני אשמע, בדרך כלל אין בעיה.

שירלי פינטו קדוש: נגישות ישראל, סקירה קצרה.

רויטל לן כהן: אני רק רוצה להגיד שבתוספת לתקנות, סעיפים 30 עד 35 שעוסקים בהנגשה פדגוגית, לא ידועים, כמעט לא מיושמים, וכשמבקשים אותם – אי אפשר, כן אפשר.

שלי רום קנז: תודה על ההבהרה פה כי זה התבקש.

שלי רום קנז: תקנות נגישות פרטנית מדברות על התאמות בהתאם לצורך.

שלי רום קנז: ההתאמות האלה יכולות להיות מיליון ואחד דברים.

שלי רום קנז: הן יכולות להיות כיתה מונגשת, מערכת שמע למורה, הן יכולות להיות התאמות בטיול שנתי, הן יכולות להיות התאמות בטקסטים ובמידע, הכול בהתאם לצורך הפרטני של התלמיד.

שלי רום קנז: התקנות האלה יוצאות מנקודת הנחה שהצרכים הם שונים.

שלי רום קנז: זה לא בהתאם למוגבלות, זה בהתאם למה שהתלמיד צריך, והדרך לעשות את זה היא באמצעות יידוע של ההורים את המוסד החינוכי אשר פונה לבעלות, הרשות המקומית לצורך העניין ברוב המקרים, והבעלות מקבלת את הטפסים וצריכה לתת את הדעת.

שלי רום קנז: היא יכולה להתייעץ עם גורמי מקצוע, היא יכולה לבקש מסמכים רפואיים לטובת העניין - - -

רויטל לן כהן: מה שאת אומרת זה לא לפי התקנות.

רויטל לן כהן: בתקנות כתוב שההורה צריך להגיש לבעלות.

רויטל לן כהן: הוא לא חייב לעשות את זה דרך המסגרת החינוכית.

רויטל לן כהן: העובדה שמאלצים אותם לעשות דרך המסגרת החינוכית וכבר שם המנהלת אומרת "לא" זו בעיה.

שירלי פינטו קדוש: איפה הוא צריך להגיש?

שירלי פינטו קדוש: למי הוא מגיש?

שירלי פינטו קדוש: הורה שרוצה לקבל את תקנות הנגישות הפרטנית, הוא רוצה תרגום לשפת סימנים, הוא צריך סייעת, למי הוא פונה?

שירלי פינטו קדוש: למי הוא מגיש?

- אהרונוף: סייעת לא נכנסת בתקנות.

רויטל לן כהן: סייעת היא לא הנגשה.

רויטל לן כהן: משרד החינוך סירב לקרוא לה הנגשה.

שלי רום קנז: אני אשמח לסיים.

שלי רום קנז: הוא יכול לפנות גם לרשות, עד כמה שזכור לי, אבל - - -

רויטל לן כהן: אני מציעה שתקראי שוב את התקנות.

רויטל לן כהן: הוא חייב.

רויטל לן כהן: בתקנות הפנייה היא לרשות המקומית.

שלי רום קנז: אין בעיה.

שלי רום קנז: אין פה חילוקי דעות לגבי זה.

שלי רום קנז: הרשות המקומית היא זו שתקבע.

שלי רום קנז: גם אם הורה בחר לפנות לבית הספר, לפנות למורה, לפנות ליועצת, לפנות למנהל בית הספר, ההחלטה היא לא של הגורם בתוך המוסד החינוכי.

שלי רום קנז: ההחלטה היא של הבעלות לאחר התייעצות עם גורמים מקצועיים, לאחר שעבר על המסמכים הרפואיים שהוא ביקש - - -

- אהרונוף: למעט הנגשות פדגוגיות.

שלי רום קנז: אנחנו מדברים כרגע על תקנות נגישות פרטנית על כל המשתמע מהן.

שלי רום קנז: הרשות המקומית יכולה לבקש תקצוב ממשרד החינוך, היא יכולה, אבל האחריות על התקציב היא של הרשות המקומית.

שלי רום קנז: משרד החינוך, גם כתוב בתקנות, לא מחויב לאשר את הבקשה.

שלי רום קנז: עדיין זה לא אומר שההתאמות לא יינתנו לתלמיד או להורה אגב.

שלי רום קנז: בואו נזכור, תקנות נגישות פרטנית – להורה ולתלמיד.

שלי רום קנז: מאיפה כל הפערים האלה שאנחנו מדברים עליהם כאן בשעה האחרונה נובעים?

שלי רום קנז: אחד, מאי ידיעת ההורים של הזכויות שלהם.

שלי רום קנז: שניים, מתקציבים.

שלי רום קנז: יש גם איזושהי התנערות, העברה לגורמים אחרים, זה נובע מחוסר ידיעה.

שלי רום קנז: כבר היו לי מקרים שבתי ספר פנו אלי ואמרו לי: תקשיבי, אין ממשלה והרשות לא מאשרת לנו הנגשת שמע לתלמידים, הם יושבים פה בכיתה, אנחנו לא יודעים מה לעשות, אין לנו איך להתאים להם, אין לנו איך לתת להם כי אין ממשלה.

שלי רום קנז: לא, זו לא התשובה המתבקשת.

שלי רום קנז: הנגשה פרטנית היא לפי הצורך והיא קודמת לכל הדברים האלה.

שלי רום קנז: צריך להיות תקציב ייעודי לשם.

שלי רום קנז: הדבר הנוסף מבחינת הפערים הוא שאנחנו חייבים שיהיה פה איזשהו גורם מתכלל, אבא ואימא, לנושא הזה, כי כל הדברים שדיברנו עליהם עכשיו נובעים מכך שאף אחד לא יודע.

שירלי פינטו קדוש: ארגון בזכות, אביבית.

- אהרונוף: אני חושבת שאחת הבעיות המהותיות ביותר זה עצם העובדה שלא כל מוסדות החינוך מונגשים כמו כל מבני הציבור אלא אך ורק ביחס לתחום החינוך יש לנו פה דרישה מיוחדת של הנגשה פרטנית.

- אהרונוף: כלומר, הבעיה העיקרית היא בעצם בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות שאיפשר את המצב הזה.

- אהרונוף: בעיה נוספת זה באמת בעצם היישום.

- אהרונוף: אנחנו נתקלים במצב שבו רשויות מקומיות, שהן אמורות בסופו של דבר להנגיש, כפי שנאמר קודם ע"י נגישות ישראל, לא יכולות לצאת לדרך אם לא ניתנת להן הרשאה תקציבית.

- אהרונוף: כלומר, הן מגישות בקשה למימון ממשרד החינוך, משרד החינוך לא חייב לממן, אבל הן רוצות את ההבטחה שתהיה להן הרשאה תקציבית, כי אם הן יתחילו להנגיש בהעדר הרשאה תקציבית הן לא יקבלו החזרים על-כך.

- אהרונוף: לכן רשויות מקומיות, גם כאלו שרוצות כבר להנגיש, לא יכולות לצאת לדרך ולהנגיש, כך שבסופו של דבר מי שיוצא מופסד מכל העניין זה אותם תלמידים, שכפי שנאמר בתחילת הדברים, ויש לנו הרבה פניות כאלו, לעתים מחכים 6 שנים, לעתים כבר יוצאים מהמסגרת החינוכית עד שבעצם בית הספר מונגש ויש מעלית בתוך הפיר או שיש כיתה אקוסטית.

- אהרונוף: עוד כמה דברים שהן בעיות בעצם התקנות – ואני ממש מבקשת שבאמת תהיה פה קריאה למשרד החינוך לתקן את תקנות נגישות פרטנית.

- אהרונוף: אנחנו מדברים פה גם על הנגשות פדגוגיות, שלהן לא צריך לבקש רשות - - -

שירלי פינטו קדוש: אנחנו נגיע לתיקון, הבעיה החמורה עוד לפני התיקונים היא בבסיס שהוא לא ברור.

- אהרונוף: אין שום פרוצדורה שמעוגנת בתקנות בניגוד לשאר ההנגשות – ממי לבקש הנגשה פדגוגיות, מה לוח הזמנים, תוך כמה זמן משרד החינוך מחויב להנגיש את זה, באילו דרכים, הדברים הללו לא הובנו בתקנות נגישות פרטנית ויש פה לקונה.

שירלי פינטו קדוש: נכון.

שירלי פינטו קדוש: התייחסות מרכז השלטון המקומי.

עמוס תמם: קודם כל מודה שתיקנו את ההבהרה וכל הדיון שהתחיל עם סלים אישיים, לא סלים אישיים, ירד כרגע מהפרק.

עמוס תמם: באחריות הרשות המקומית באמת להנגיש הנגשה פרטנית לילדים בכל התחומים, כאשר זה בשיתוף פעולה עם משרד החינוך.

עמוס תמם: זה מפורסם באתרים העירוניים, עכשיו יצאה עוד פעם תזכורת לראשי רשויות, למנכ"לים, לחדד את זה שוב פעם.

עמוס תמם: הורה מגיש בקשה דרך המת"י עם טפסים שהוא מוריד מהאתר, מומחית תחום עוברת על זה, מאשרים - - -

שירלי פינטו קדוש: ומי מיידע את אותו הורה?

שירלי פינטו קדוש: מאיפה הוא יודע איך לגשת באתר, איפה להוציא את הטופס?

עמוס תמם: אצלנו למשל באתר העירוני יש את זה בכל אגפי הגיל, גם במת"י, שזה מפורסם, הורה נכנס לתוך האתר, מוריד את הטפסים שהוא צריך, מגיש בקשה להנגשה ובאחריות הרשות להגיש את הבקשה גם למשרד החינוך כדי להנגיש גם את הטכנולוגי, גם את הפרטני, שהילד צריך, וזה בתיאום של המת"י.

רויטל לן כהן: אבל לא בכל הרשויות זה אכן נמצא באתר.

עמוס תמם: אבל זה עכשיו פורסם.

עמוס תמם: אנחנו פרסמנו את זה.

רויטל לן כהן: למרות שכתוב שחובה שזה יהיה באתר זה לא מופיע ברוב הרשויות.

עמוס תמם: ב-26 ביוני יצא שוב פעם מכתב לראשי הרשויות שמבקש מהם לעלות את זה שוב לסדר-היום כל הזמן.

עמוס תמם: זה נכון שאפשר גם בארנונה לפרסם את זה ואפשר בעוד מקומות, אני לא אומר שלא - - -

רויטל לן כהן: שלא לדבר על זה שמי שמוחלש ואין לו מחשב לא יכול להיכנס לפורטל.

עמוס תמם: כן עובדים על זה.

עמוס תמם: לעניין של התקצוב אני כרגע לא נכנס אבל הרשויות מנסות ומשתדלות להנגיש.

עמוס תמם: עשינו את ההפרדה בין הנגשה של שעות של סייעת, שזה חלק אחר שמגיע מסל אחר, לבין ההנגשה הפרטנית וזה חשוב.

רויטל לן כהן: יש שני דברים שלא עלו פה, בעיות קשות עם התקנות: אחד, כשמדובר בבעלות שהיא לא הרשות המקומית ואז, אם המבנה למשל של העירייה אבל הבעלות היא אורט או כל רשת אחרת, היא לא יכולה להחליט שהיא עושה את התקנות.

רויטל לן כהן: היא כאילו מחויבת בחוק לעשות אבל כדי לעשות שינוי במבנה שהוא לא שלה - - -

עמוס תמם: לא בפרטני.

רויטל לן כהן: גם בפרטני.

עמוס תמם: לא, את טועה.

עמוס תמם: לא בפרטני.

רויטל לן כהן: אני לא טועה.

רויטל לן כהן: אני אראה לך איפה זה בתקנות נגישות פרטנית.

רויטל לן כהן: זה דבר אחד.

רויטל לן כהן: דבר שני, מחויבות של משרד החינוך בבגרויות.

רויטל לן כהן: בגרויות זה מחויבות של המשרד, הפניה היא אליו והם לא מנגישים.

שירלי פינטו קדוש: רויטל, אני יודעת את גודל הבעיה.

שירלי פינטו קדוש: לצערי אנחנו צריכים להתכנס לסיום.

שירלי פינטו קדוש: לא עברנו על כל רשימת הדוברים, הזמן שלנו גם קוצר ואני רוצה שבדיון הזה באמת נגיע להבנות וסיכומים לקראת הדיונים הבאים.

שירלי פינטו קדוש: ידענו מראש שהנושא הזה לא יסתיים בדיון אחד, צריך לעבור נושא-נושא, בעיה-בעיה, בשביל להגיע ליישום מלא.

שירלי פינטו קדוש: יש כמה נקודות אקוטיות שיוצרות פה כאוס.

שירלי פינטו קדוש: תקנות נגישות פרטנית במערכת החינוך – יש בלגן בין משרד החינוך, ההורים, מרכז השלטון המקומי, העמותות, כולם.

שירלי פינטו קדוש: יש בלגן אחד גדול.

שירלי פינטו קדוש: עד שנגיע לבעיות של היישום והדברים שהם כבר אחרי אנחנו צריכים לעשות סדר בבסיס.

שירלי פינטו קדוש: דבר ראשון, אני אשמח לקבל לוועדה מסמך שמסביר בצורה ברורה ופשוטה על מי האחריות, במשרד החינוך או השלטון המקומי, גם ביישום, גם בביצוע, גם במימון, ברמה שהורה לילד עם מוגבלות יוכל להבין למי הוא פונה, של מי האחריות לקדם את הנושא, של מי האחריות לבצע, מי מתקצב את הדבר הזה, מי מיישם את אותן תקנות, מי אחריו על פרסום הזכויות להורים לילדים עם מוגבלות.

שירלי פינטו קדוש: כל הדברים האלה חייבים להיות מסודרים כי בסופו של דבר אנחנו לא יכולים לדבר פה בשפה שמפילה את האחריות אחד על השני.

שירלי פינטו קדוש: אתם לא יודעים מה זה להיות ילד עם מוגבלות, בלי הכלים, בלי הנגשה, לא להבין את הסיטואציה.

שירלי פינטו קדוש: התסכול הוא כל כך גדול וזה פוגע ברמה האישית, החברתית ובלימודים בצורה שיהיה לנו קשה מאוד לכפר עליה.

שירלי פינטו קדוש: אז אני מבקשת לקבל מסמך משותף של כל המשרדים והגורמים הרלוונטיים לשולחן הוועדה עם כל הפירוט הזה.

שירלי פינטו קדוש: דבר שני, פרסום.

שירלי פינטו קדוש: לקראת שנת הלימודים הקרובה אני מבקשת גם מהמרכז לשלטון מקומי, גם ממשרד החינוך, תשדירי טלוויזיה, ברשויות עצמן, לפנות לאותם הורים שיודעים שיש להם ילד עם מוגבלות שהולך להיות במערכת החינוך, להודיע מראש, לא לחכות שהנושא הזה יתפוצץ ב-1 בספטמבר: מגיע לכם כך וכך, תבררו את זה פה ושם.

שירלי פינטו קדוש: שהכול יהיה בצורה ברורה להורים ולילדים עם מוגבלות.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח לקבל לוועדה פירוט מהן דרכי הפרסום שאתם מתכוונים לנקוט בהן לקראת שנת הלימודים הקרובה, איפה תפרסמו, למי פרסמו ואיך.

- אהרונוף: אם אפשר לבקש להנגיש את הטופס.

- אהרונוף: הטופס עצמו לא מונגש.

שירלי פינטו קדוש: כמובן.

שירלי פינטו קדוש: זה א'-ב' לעשות פרסום נגיש, גם לנכות קוגניטיבית, גם לחירשים דוברי שפת סימנים, גם לעיוורים, גם לאנשים עם מגבלות שכלית-התפתחותית, להתאים את ההנגשה של הטופס, כמובן, זה א-'ב'.

קריאה: וגם לאנשים שאין להם אינטרנט.

שירלי פינטו קדוש: בדיוק, גם לאנשים שאין להם אינטרנט, לקבל את זה גם במדיה וגם בדואר.

שירלי פינטו קדוש: לשלוח בדואר לאותם אנשים עד הבית.

שירלי פינטו קדוש: לאחר שהוועדה תקבל את שני הדברים נוכל לקבל תמונה ברורה יותר של המצב ונוכל לקדם את כל הנושא הפרטני של התקנות סעיף אחרי סעיף.

שירלי פינטו קדוש: אי אפשר לרדת ולצלול לעומקן של התקנות כשלא יודעים של מי האחריות ועל מה.

שירלי פינטו קדוש: מרכז השלטון המקומי, משרד החינוך, תשבו ביניכם, תגיעו להבנות מי אחראי ליישם, מי אחריו לתקצב מה ונסדיר את הנושא לפחות ברמה הזאת קודם כל.

ענת אריאל זכאי: אם אפשר שגם משרד החינוך ייקח פה על עצמו את הפרסום.

ענת אריאל זכאי: עוד לפני שמגיעים לאחריות של מי – שכמו שראינו יש בזה בלגן – שמשרד החינוך גם ייקח על עצמו את עניין הפרסום כי אני חושבת שהורה לתלמיד עם מוגבלות יפנה בשביל לקבל תשובות קודם כל למשרד החינוך ולא יחשוב עכשיו רשות מקומית, איפה, למי.

שירלי פינטו קדוש: חד-משמעית, גם לתלמידים החדשים שמצטרפים וגם לאלה שכבר קיימים היום וממשיכים.

שירלי פינטו קדוש: זה הסיכום שלי לדיון הזה כי בסופו של דבר מדובר פה על ילדים שרוצים להשתלב והורים שבוחרים לשלב את הילדים שלהם במערכת החינוך הכוללני מתוך תפיסה ואמונה בחינוך הילד, בהצלחה שלו.

שירלי פינטו קדוש: יש אמירה מאוד חזקה שאומרת: חנוך לנער על פי דרכו, גם אם יזקין לא יסור ממנה.

שירלי פינטו קדוש: הילדים האלה – צריכים לחנך אותם על פי דרכם, הכלים שהם צריכים בשביל להצליח, מערכת החינוך צריכה לסייע עליהם ולעודד אותם להשתלב בחברה בצורה המיטבית ביותר ולתת מענה לצרכים שלהם.

שירלי פינטו קדוש: יש פער מאוד גדול בין האידיאולוגיה וכוונת המחוקק לבין מה שקורה היום בפועל.

שירלי פינטו קדוש: לכן, כמו שאמרתי קודם, הדברים הבסיסיים זה פרסום ומסמך משותף שמסביר ומבהיר את הפרוצדורות להורים.

שירלי פינטו קדוש: אני חושבת שעם שיתוף פעולה של כולנו ביחד אנחנו נגיע להישגים גדולים ונוכל לראות את הדבר הזה מתבטא במציאות.

שירלי פינטו קדוש: תלמידי ישראל משתלבים במערכת החינוך הכוללנית, מקבלים את המענה שהם זקוקים, תורמים למדינת ישראל ורווח משותף לכולנו.

שירלי פינטו קדוש: למרות שהכנסת מתפזרת אנחנו נמשיך לקיים מפגשים על הנושא.

שירלי פינטו קדוש: אני אבקש גם לקיים בתקופת המעבר של הבחירות דיונים בנושא הזה לקראת שנת הלימודים הקרובה כדי שהתלמידים יוכלו להתחיל את השנה בצורה המיטבית ביותר.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה לכולכם שהגעתם.

שירלי פינטו קדוש: הישיבה נעולה.