ועדת העבודה והרווחה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 147, 2022-06-23 09:15

אפרת רייטן: בוקר טוב.

אפרת רייטן: אני פותחת את ישיבת ועדת העבודה והרווחה.

אפרת רייטן: היום ה-23 ביוני 2022, כ"ד בסיון התשפ"ב והשעה היא 9:15 בבוקר.

אפרת רייטן: אנחנו ממשיכים לדון בהצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 21) (היעזרות בחיית שירות), התשפ"ב-2022 ומעשה מכינים את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית.

אפרת רייטן: הצעת החוק שיזמנו במשותף, חבר הכנסת מוסי רז, אני, חבר הכנסת אופיר סופר, חברת הכנסת שירלי פינו קדוש, חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, חבר הכנסת מאזן גנאים, חברת הכנסת מירב בן ארי, חברת הכנסת אלינה ברדצ' יאלוב, חברת הכנסת מיכל רוזין וחבר הכנסת מופיד מרעי.

אפרת רייטן: כולנו שותפים להצעת החוק הזאת שעברה מספר גלגולים וקריאות ודנו בחודשים האחרונים, בשבועות האחרונים, ובתיקונים שהיו נדרשים יחד עם משרדי הממשלה השונים – משרד החקלאות, משרד הרווחה, נדמה לי שגם משרד החינוך היה שותף בשלב מסוים.

אפרת רייטן: אתמול פורסם לציבור הנוסח המתוקן ואנחנו רוצים היום לעבור עליו, להקריא אותו כאן, לשמוע את עמדתכם לגבי השינויים.

אפרת רייטן: כמובן שצריך לומר שמבחינתנו – ותכף מוסי יאמר את דבריו – זה אחד החוקים היפים והמרגשים שהולכים לסייע לכל כך הרבה אנשים, גם פוסט טראומתיים, גם נשים ובכלל אנשים נפגעי תקיפה מינית, אנשים חולים, ילדים, אפילפסיה, אנשים שיוכל לעשות שימוש בעיקרון של החוק הזה.

אפרת רייטן: אבל הוא גם היה מאתגר מאוד כי למעשה אנחנו מכניסים לחקיקה את מה שנקרא חיית שירות, כלב שירות, באופן יותר מסודר ממה שהיה עד היום.

אפרת רייטן: יותר הכרנו את כלב נחייה שכבר היה מוסדר בחוק.

אפרת רייטן: כלב שירות טרם הוסדר ולכן גם היינו צריכים לתת כאן את הדעת ולקחנו לנו הרבה מאוד דיונים כדי לנסות ולמצוא את הנוסחה ואת ההגדרות המדויקות.

אפרת רייטן: לכן אנחנו כאן.

אפרת רייטן: אני חושבת שכדאי שנתחיל להקריא ונתייחס לסעיפים ולתיקונים.

אפרת רייטן: אם למישהו יש איזושהי הערה או התייחסות, שירים את היד ואני אתייחס אליו.

אפרת רייטן: לפני כן נשמע ממרכז המחקר והמידע סקירה קטנה כמסגרת.

מיכה נוי: בוקר טוב.

מיכה נוי: תודה.

מיכה נוי: אני חוקר במרכז המחקר והמידע של הכנסת.

אפרת רייטן: רק נגיד שפנינו אליכם וזה פרסמתם את זה ביוני.

אפרת רייטן: עובדים על זה מספר חודשים.

אפרת רייטן: זה פורסם ממש לאחרונה, בתחילת יוני 2022 וביקשנו שתיתן סקירה על כלבי שירות, ההסדרה בישראל וכמובן בהשוואה בין-לאומית.

מיכה נוי: נכון.

מיכה נוי: אני עסקתי בעיקר בחלק של ההסדרה בישראל ואלירן בעוד רגע יציג את מה שקורה בחוץ לארץ.

מיכה נוי: לגבי מה שקורה בישראל, דגש אחד מרכזי לגבי התקנות, החקיקה וההסדרה שקיימת לגבי חיות שירות, אני יכול לומר שהיא מפוזרת בתוך הרבה מאוד תקנות, כל מיני שרבובים של משפטים ולאו דווקא דברים מאוד מסודרים ומאוד מובנים.

אפרת רייטן: כבר היה לזה ביטוי במסגרת כזו ואחרת במספר נושאים של חקיקה.

מיכה נוי: כן, אבל זה לא מושלם.

מיכה נוי: יש הרבה מאוד חוסרים.

מיכה נוי: כל העניין של הזיהוי.

אפרת רייטן: החוק הזה נותן הסבר ומעטפת.

מיכה נוי: במידה מסוימת אני מניח שכן.

מיכה נוי: אלירן יציג את הנושא הבין-לאומי.

אלירן זרד: תודה רבה.

אלירן זרד: בחלק של המסמך של השוואה בין-לאומית באמת התייחסנו ל-24 מדינות ב-OECD שלגביהן היה לנו מידע יחסי כי לא פשוט למצוא את המידע הזה, חלקו הוא מ-2018 אבל חלקו יחסית חדש.

אלירן זרד: אני אציג את עיקר הממצאים.

אלירן זרד: הכול מסוכם בסוף למי שרוצה להסתכל וכמובן הכול מפורט במסמך.

אפרת רייטן: כן.

אפרת רייטן: כמובן יש את זה באתר.

אלירן זרד: כמעט בכל המדינות שאנחנו ראינו – שוב, 24 מדינות מה-OECD – יש איזושהי הסדרה של הנושא לפחות ברמה הבסיסית.

אלירן זרד: זאת אומרת, ברגע שיש הגדרה של חיית שירות בחוק, כבר צריך לראות בזה הסדרה, כמו שקיים בישראל יש הסדרה ברמה הזאת של הסדרה אבל אין מנגנון רשמי שאומר איך מסמיכים חיית שירות, במי מכירים, מי מכשיר וכולי.

אלירן זרד: זה קיים בארצות הברית, בבריטניה, בפינלנד, בישראל.

אלירן זרד: בארצות הברית אפילו מאוד מגבילים את האפשרות לבדוק את החיה, לשאול שאלות את בעל הכלב או לבקש מסמכים.

אלירן זרד: מאוד מגבילים את זה.

אלירן זרד: ברגע שהוא אומר שזאת חיית שירות, זאת חיית שירות.

אפרת רייטן: זהו?

אפרת רייטן: ולא צריך מעבר לזה עוד איזה שהם אישורים?

אלירן זרד: לפי החוק האמריקאי אסור לשאול.

אלירן זרד: יש שתי שאלות שמותר לך לשאול והן האם זאת חיית שירות ומה היא מוכשרת לעשות.

אלירן זרד: ממש לפי משהו של משרד המשפטים שם, מסמך שיצא לאחרונה, הנחיות שאסור לשאול שאלות.

אפרת רייטן: כלומר, בעל הכלב אומר שזה כלב שירות ובזה זה נגמר.

אפרת רייטן: הוא לא צריך להציג אפילו תעודה.

אלירן זרד: לא.

אלירן זרד: אין תעודה.

אלירן זרד: אני מדבר על מדינות שיש בהן הסדרה של מהי חיית שירות ברמה הכי כללית ואין שום מנגנון של יצירת תעודות או אשרות רשמיות או דברים כאלה.

אלירן זרד: זה לגבי חלק מהמדינות.

אלירן זרד: עדיין ברוב המדינות שנבדקו, יש הסדרה שהיא כוללת גם מנגנון הכרה רשמי, בעצם כמו הניסיון שנעשה כאן.

אלירן זרד: אנחנו ניסינו לסווג אמצעים שונים של איך יוצרים את המנגנון הזה כאשר בכל מדינה יש איזשהו תמהיל שונה של האמצעים האלה.

אלירן זרד: כמובן בדרך כלל יש איזה גוף ממשלתי שמאסדר, כל מיני סוגים של משרדים – באוסטריה , גרמניה, לוכסמבורג, ניו זילנד, קנדה ועוד מדינות.

אלירן זרד: יש מדינות בהן הלכו על הסמכה של מכון מקצועי מומחה.

אלירן זרד: למשל באוסטריה יש מכון אוניברסיטאי שהסמיכו אותו לעשות את המבחן לכלבים.

אלירן זרד: בגרמניה גוף מקצועי שאמור להיות מוקם, חקיקה ממש לאחרונה מ-2021 לפיה אמור לקום גוף שיכיר בבתי ספר.

אלירן זרד: בפורטוגל יש את המכון הלאומי לשיקום, גוף שהוא בתוך משרד ממשלתי שהכירו בו - הוא רשות עצמאית אבל הוא בתוך משרד ממשלתי – כגוף שאחראי לזה.

אלירן זרד: עוד אמצעי שמשתמשים בו זה הסתמכות על ארגון גג בין-לאומי.

אלירן זרד: אומרים שמי שיש לו את האישור של הארגונים האלה והאלה - - -

אפרת רייטן: ספר על הארגונים האלה.

אלירן זרד: אנחנו מצאנו בעיקר את ADI ואת IGDF.

אלירן זרד: הם מוזכרים במפורש בחקיקה.

אלירן זרד: יש מדינות בהם פשוט אומרים שארגון שהוכר על ידי הארגונים האלה, מבחינתן התעודה שלו מוסמכת.

אלירן זרד: יש כאלה שאומרים רק תציג את התעודה של הארגון עצמו ואתה יכול להיכנס לכל מקום.

אלירן זרד: יש כאלה שאומרים שאם אתה חבר, המדינה תכיר בכך במשהו יותר רשמי.

אלירן זרד: בגדול מכירים בהם.

אלירן זרד: ראינו שבשום מקום זה לא בלעדי.

אלירן זרד: צריך לדעת שלגבי ה-ADI למשל – ותכף אני אומר עליו כמה מילים, על ארגונים בין-לאומיים בנושא – הוא מכיר רק בארגונים ולא ביחידים ורק במלכ"רים ולא לארגונים לשם מטרות רווח.

אלירן זרד: יכול להיות שזה יוצר בעיה למדינות לומר רק הם.

אלירן זרד: בשום מקום זה לא קריטריון בלעדי אבל יש מדינות שאומרות שאם אתה שם, אוטומטית אתה מוכר ואם לא – אז לצורך העניין נגיד יהיה מבחן הסמכה רשמי, תעבור את המבחן ותקבל את האסמכתא.

אפרת רייטן: אני רואה שיש מבחנים, צריך להוכיח שפעלת באופן מוצלח במשך שנה וכמובן תשלום שנתי.

אפרת רייטן: יש סטנדרטים.

אלירן זרד: כן.

אלירן זרד: יש מדינות שפשוט מכירות באופן ישיר בבתי הספר, לפעמים ממש בחוק או בצו ממשלתי.

אלירן זרד: אומרים שאלה בתי הספר שאנחנו מכירים בהם ויש איזה שהם מבחנים שאפשר לעמוד בהם ולבקש בקשה ואתה יכול להיות מוכר על ידי המדינה כבית ספר.

אלירן זרד: יש מדינות בהן יש מבחן כשירות רשמי, לפעמים הוא אופציונאלי כעוד מסלול שמאפשר הסמכה.

אפרת רייטן: אני רואה שבאוסטרליה יש מבחן שירות רשמי, בקנדה זה אופציונאלי, באוסטריה אפילו דו שלבי.

אלירן זרד: כן, בכמה מקומות זה דו שלבי.

אלירן זרד: באוסטריה ואני חושב שבעוד מדינה אבל זה מקובל.

אלירן זרד: עושים קודם כל מבחן לכלב עצמו שהוא מוכשר להיות במקום ציבורי ולאחר מכן לכלב לאדם שמקבל אותו לראות שבאמת הם מצליחים לעבוד ביחד ושזה מסתדר.

אלירן זרד: סקרנו בהרחבה כמה מדינות ספציפיות, שלוש מדינות – בקנדה, בהונגריה ובאוסטרליה.

אלירן זרד: צריך לומר שבקנדה סקרנו רק שלוש פרובינציות ובאוסטרליה בעיקר התייחסנו לקווינס לנד ולא לכל אוסטרליה כי יש הבדל בין מדינות פדרטיביות.

אלירן זרד: בקנדה יש נושא שאולי כדאי לעקוב אחריו.

אלירן זרד: נעשה ניסיון לגבי סטנדרט לאומי להכשרת כלבי שירות.

אלירן זרד: זאת אומרת, ברמת הממשל הפדרלי שיהיה סטנדרט מקובל.

אלירן זרד: יש שם משרד לענייני וטרנים שפנה למכון התקנים הקנדי ואמר לו הוא רוצה שהוא יוציא להם תקן האומר מה זה כלב שירות או מה זה בית ספר ומה זה מאמן.

אלירן זרד: זה נכנס לדיונים מ-2015 וב-2018 זה פשוט נפסק כי לא הצליחו להגיע להסכמה לגבי התקן של כלב שירות וההסמכה שלו.

אלירן זרד: ממש בימים אלה עדיין ממשיכים דיונים.

אלירן זרד: יש ועדה של בית הנבחרים לענייני וטרנים שבוחנים את הנושא הזה שוב, למה מכון התקנים לא הצליח, מה אפשר לעשות, איך אפשר לקדם את הנושא הזה וליצור תקן לאומי לקנדה.

אלירן זרד: בהונגריה יש איזה מנגנון ייחודי - אבל לא ניכנס אליו – כאשר שם יש משרד ממשלתי שבוחר גוף מבין הגופים שמעורבים בנושא, הוא בוחר גוף לחמש שנים שהוא מתאם את כל הנושא.

אלירן זרד: עשו שם מנגנון ייחודי לתאם את הנושא הזה.

אלירן זרד: אני אומר משהו על יוזמות.

אלירן זרד: התייחסנו גם במסמך לארגונים בין-לאומיים ויוזמות בין-לאומיות.

אלירן זרד: כמובן ה-ADI – אסיסטנט דוגס אינטרנשיונל – זו התאגדות הפדרציה הבין-לאומית הוותיקה ביותר בתחום.

אלירן זרד: צריך לומר שכלבי סיוע – וכאן יש עניין עם ההגדרות שהן לא תמיד תואמות בכל המדינות.

אלירן זרד: אסיסטנט דוגס, מבחינת ה-ADI זו ההגדרה הכוללת יותר.

אלירן זרד: כלבי סיוע כולל כלבי נחיה, כלבי שמע או איתות וכלבי שירות למיניהם.

אלירן זרד: בכלבי שירות יש המון סוגים.

אלירן זרד: ראינו שבארץ ובארצות הברית, ההגדרות הן קצת שונות, מתייחסים לחיית שירות והיא כוללת בתוכה את כלבי הסיוע, את כלבי הנחייה.

אלירן זרד: ברוב המקומות שראינו, אלה הגדרות של ה-ADI כאשר כלב סיוע הוא הקטגוריה הרחבה ביותר וכלב שירות הוא קטגוריה יותר ספציפית.

אלירן זרד: ה-ADI מתעסק בעיקר ביצירת סטנדרטים ועל סמך הסטנדרטים האלה הוא מסמיך ארגונים.

אלירן זרד: יש בו 130 ומשהו ארגונים שחברים בו.

אלירן זרד: זאת בעצם פדרציה של ארגונים.

אלירן זרד: מפיקים גם מבחן ציבורי.

אלירן זרד: יש להם תהליכים של קבלה על בסיס שיפוט עמיתים.

אלירן זרד: זאת אומרת, הארגונים בוחנים את עצמם ומקבלים על סמך הסטנדרטים ארגונים נוספים לתוך הפדרציה.

אלירן זרד: מלבד ה-ADI שהיא הפדרציה הגדולה והוותיקה ביותר, יש עוד שתי יוזמות שהתייחסנו אליהן.

אלירן זרד: יש שתי יוזמות אירופאיות – אחת של ועדת התקינה של האיחוד האירופי שמנסה ליצור תקן בנושא הזה אבל כנראה שייקח לה, לפי מה שאנחנו מבינים, עוד כמה שנים טובות להגיע לתקן הזה.

אלירן זרד: יש עוד יוזמה שראינו בשם "ליד" באירופה שכדאי לעקוב אחריה ליצירת סטנדרט משותף, שזו יוזמה יותר של הארגונים עצמם.

אלירן זרד: בקנדה יש ארגון בשם MSIR שמקיים תוכנית הכשרה בין-לאומית לכלבים ומאמנים שגם הם הפיקו סטנדרט בין-לאומי.

אלירן זרד: לפי הנתונים שקיבלנו מהם, הכשירו 80 ומשהו מאמנים בכמה מדינות בעולם והם אומרים שיש 173 ארגונים או קבלנים שהוסמכו על ידם או עובדים על פי הסטנדרטים שקבעו.

אלירן זרד: אלה הנתונים שקיבלנו מהם.

אלירן זרד: לא הצלחנו לקבל מידע מפורט לגבי הארגונים.

אלירן זרד: MSIR הוא בעצם הארגון שהסמיך את "דוגס קול" בישראל.

אלירן זרד: לפי האתר שלהם זה הארגון הגדול ביותר שלהם שהוסמך על ידם.

אלירן זרד: ושוב, לא מצאנו עוד ארגונים שמוסמכים, לא הצלחנו לקבל מידע נוסף לגבי ארגונים שמוסמכים על ידם.

אלירן זרד: הם כן הוכרו גם על ידי משרד הביטחון הקנדי וגם על ידי משרד הביטחון הישראלי במסגרת רפורמת נפש אחת אבל לא מצאנו עוד מדינות שהרגולציה מזכירה את הארגון הזה באופן מפורש.

נעה בן שבת: לגבי כלבי תמיכה רגשית.

נעה בן שבת: הם לא נחשבים ככלבי שירות?

אלירן זרד: על פי ה-ADI - ורוב המדינות מקבלות את הנוסחה הזאת – כלבי תמיכה רגשית לא מוכרים ככלבי סיוע.

אלירן זרד: זאת קטגוריה נפרדת.

אפרת רייטן: תודה רבה.

אפרת רייטן: בוקר טוב.

שמחה רוטמן: בוקר טוב.

שמחה רוטמן: רק באתי לברך.

שמחה רוטמן: אני מתאר לעצמי שהרבה אנשים היו רוצים לבוא לכאן היום אבל בגלל המליאה שנסתיימה אתמול מאוחר לא באו.

אפרת רייטן: אבל אתה מייצג אם את אופיר סופר.

שמחה רוטמן: הצעת חוק גם של אופיר וגם של כל חברי הוועדה.

שמחה רוטמן: אני יכול להעיד שאתמול – לא משנה כמה שעות נשארו – אפרת רק חשבה איך היא פותחת את הדיון הבקר הכי טוב.

שמחה רוטמן: באתי לתמוך ולחזק ולאחל בהצלחה.

אפרת רייטן: תודה רבה.

אפרת רייטן: מאוד מאוד מעריכה.

אפרת רייטן: תודה רבה.

אפרת רייטן: גם מוסי רז כאן.

אפרת רייטן: אתה רוצה לומר משהו על החוק?

מוסי רז: לא.

מוסי רז: אמרתי בסיבוב הקודם.

מוסי רז: אני חושב שזה חוק חשוב מאוד שפותר בעיה של הרבה אנשים.

מוסי רז: אף אחד לא משלם מחיר ואני מקווה שנצליח להעביר אותו ביום שני או מתי שזה יקרה בקריאה שנייה ושלישית.

אפרת רייטן: מתי שנצליח.

אפרת רייטן: תודה אני מציעה להתחיל לקרוא.

אפרת רייטן: האמת היא שיש רק נושא אחד שאני מרגישה מחויבות להעלות אותו כאן לדיון אף על פי שחבר הכנסת אבוטבול לא נמצא כאן אבל הוא ביקש ממני איזושהי התייחסות לגבי הכניסה של הכלבים למקומות קדושים, לבתי כנסת וכדומה, בגלל הרגישות המתבקשת.

אפרת רייטן: אני מרגישה חובה כן להעלות את הסוגייה הזאת ולתת לה איזושהי התייחסות.

אפרת רייטן: הנציבות, משרד המשפטים, אני אשמח לשמוע אתכם.

הדס אגמון: נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

הדס אגמון: אני אומר שני דברים.

הדס אגמון: ראשית, כאשר הכניסה של חיית השירות אסורה לפי חוק במקומות מסוימים, זה כנראה גובר.

הדס אגמון: שנית, אנחנו מכירים חוות דעת דתיות שאומרות שכלב – כלב נחייה אבל כאן זה כלב שירות – כאשר הוא דרוש לאדם, יש לאפשר לו כניסה גם לבית הכנסת למשל.

הדס אגמון: אני חושבת שזה גם מופיע במסמך מרכז המחקר והמידע ואולי הם יוכלו להתייחס לזה.

מיכה נוי: התייחסנו לזה בקצרה.

מיכה נוי: לא נכנסנו לזה מאוד לעומק אבל ממה שראינו, קודם כל יש חוות דעת שהנציבות ביקשה משייח' דוקטור אחמד שריף על איזשהו מקרה של אדם עם עיוורון שרצה להיכנס עם כלב נחייה למסעדה ולא נתנו לו.

מיכה נוי: במהלך המשפט שהתנהל ביקשו את חוות דעתו והוא אמר שבאופן עקרוני אין בעיה להשתמש בכלב נחייה ולהיעזר בו ולהיכנס איתו למקומות קדושים לאיסלאם.

מיכה נוי: בהקשר היהודי יש איזשהו מסמך שיצא על ידי הרב דוקטור בני לאו ובו הוא מתייחס לסוגיה ומתייחס לדעות השונות.

מיכה נוי: אין שם פסיקה חד משמעית לכאן או לכאן אבל הוא אומר שבאופן עקרוני אפשר להסתמך על מי שאומר שניתן להיכנס עם כלב נחייה.

מיכה נוי: כלומר, זו לא איזו דעה שולית או משהו בסגנון.

מיכה נוי: גם לגבי הכותל.

מיכה נוי: הוא אומר שאם אפשר, אולי כדאי להסדיר איזושהי כניסה מיוחדת לאנשים עם כלבי נחייה, כלבי שירות, ואז זה ימנע את המצב.

מוסי רז: יש כבר ניסיון ואנשים הולכים עם כלבי נחייה.

מוסי רז: השאלה אם אנחנו יודעים על מקרים בהם נמנעה כניסתם לבתי כנסת, למסגדים, לכנסיות, לכותל, להר הבית.

חאלד מחאמיד: תנו לי לענות על זה בבקשה.

חאלד מחאמיד: אני ממטה מאבק הנכים, מאום אל פאחם.

חאלד מחאמיד: במסגדים עד עכשיו אסור לכלבים להיכנס.

חאלד מחאמיד: לא היה מקרה כזה.

חאלד מחאמיד: לשכן שלי היה כלב נחייה ואף פעם לא אפשרו לו להיכנס עם הכלב למסגד.

חאלד מחאמיד: אבל יש אפשרות לעשות משהו כמו חניה, שם אפשר לשים את הכלב והבן אדם יכול להיכנס.

חאלד מחאמיד: יש פתרון לזה.

אפרת רייטן: כלומר, אתה אומר שאתה מברך על היוזמה וצריך למצוא פתרונות.

חאלד מחאמיד: אני מברך על היוזמה הזאת וצריך למצוא פתרון.

חאלד מחאמיד: הכלב יעמוד בחוץ ויחכה.

גל רויטשטיין: רציתי להשלים קצת פרטים לגבי מה שנאמר.

גל רויטשטיין: אני נכה צה"ל מלווה בכלב שירות בעצמי ואני גם מוסמך כמאלף כלבי שירות.

גל רויטשטיין: רציתי להשלים כמה פרטים על דברי החבר'ה ממרכז המחקר והמידע שעשו עבודה מדהימה.

גל רויטשטיין: רציתי להשלים כמה פרטים לגבי ארצות הברית וגם לענות לחאלד על מה שאמר.

גל רויטשטיין: לגבי ארצות הברית, לא רק שהנושא של תעודות מוסדר אלא הוא גם מוסדר ברמת חיית המחמד.

גל רויטשטיין: יש את ה-הום אונר אסוסייאשן בארצות הברית שבא לפתור את הבעיה של השכרת דירות לאנשים בעלי כלבים, חיות מחמד, והוא ייצר מבחן בארצות הברית שנקרא גוט סיטי סנט והוא מפוקח על ידי ה-AKC שזאת המקבילה של ההתאחדות הישראלית לכלבנות בארצות הברית.

גל רויטשטיין: כל בעל כלב יכול להגיש את המבחן שלו למאלפי כלבים כי בארצות הברית גם תחום אילוף הכלבים מוסדר.

גל רויטשטיין: כאן בארץ, אם אתה רוצה תעודה, לי יש תעודה של משרד התעשייה והמסחר, חתומה של מאלף כלבים כי עשיתי קורס משולב עם עוזר וטרינר, אבל מאלף כלבים בישראל הוא לא מקצוע מוכר וזאת עוד אחת מהבדיחות איתה אנחנו מתמודדים בחוק הזה.

גל רויטשטיין: בפועל היום בארצות הברית, לא רק שאתה יכול להראות תעודה שיש לך כלב חיית מחמד שעבר מבחן.

גל רויטשטיין: יש, כמו שציינו כאן, מבחן מקומות ציבוריים מסודר ותעודה לכלב השירות.

גל רויטשטיין: המקום לא לשאול אנשים, הגיע באמת מתוך עולם הווטרנים כי רוב הכלבים שמסתובבים בארצות הברית במרחב הציבורי היום אלה באמת כלבי ליווי לפוסט טראומה וכדי לא להעלות את הטריגר לאותו מתמודד פוסט טראומה, ברגע שהוא אומר אני וטרן, כלב שירות, הנה התעודה – אף אחד לא יתעסק איתו.

גל רויטשטיין: בארצות הברית המנטליות היא אחרת אבל גם שם יש סימנים אחידים על כל הווסטים כאשר כאן בארץ כל ארגון נותן את הווסט שלו אבל משרד הביטחון למשל לא שם את החותמת שלו ואז אנחנו מגיעים למצב שיש לנו אנשים בשיא תהליך השיקום שלהם - הנה, עכשיו הייתה לנו דוגמה של צוריאל פרידמן שטס לחוץ לארץ, בילה את הטיסה מחוסר הכרה על הרצפה של המטוס כי לקחו לו את הכלב.

גל רויטשטיין: לגבי מה שחאמד אמר כאן ואני מאוד מעריך את הרצון שלך לעזור אבל זאת תשובה של בן אדם שלא יודע מה זה להיות מלווה על ידי כלב.

גל רויטשטיין: יש כרגע פנייה לרב הכותל, אני אחד מאלה שנחסמה בפניו הגישה לכותל עם הכלב שלו, אני לא משאיר את הכלב שלי בשום מקום.

גל רויטשטיין: אם אני אהיה 20 מטרים מהכלב שלי, לא יהיה מי שיתריע לי שאני הולך לאבד הכרה.

גל רויטשטיין: היינו כאן לפני יומיים בפגישה עם שירלי פינטו וגם הנושא הזה עלה ושירלי פינטו ראתה בעצמה אחרי שיצאנו מהחדר איך הכלב שלי בא, מסמן עלי והיא תפסה אותי לפני שאני התרסקתי על הרצפה.

גל רויטשטיין: בשביל ללכת לשים פתק אני לא צריך לסכן את החיים שלי.

אפרת רייטן: איך אתה מתמודד לכבד גם את התחושות של האנשים – גם תחושות וגם אולי פחדים של אנשים – כלפי כלבים?

גל רויטשטיין: אני חושב שבמציאות של היום, כאשר אנחנו כבר יותר מחמש שנים נמצאים בתוך מערך החינוך במקומות הכי קשים – בני ברק, מאה שערים, בכל המקומות האלה יש כלבים בתוך מערכת החינוך – ואם כלבים יכולים לשרת את הילדים עם צרכים מיוחדים של האוכלוסייה החרדית ולעזור להם להשתקם, אין שום בעיה.

אפרת רייטן: בכל זאת, לאט לאט.

אפרת רייטן: אני רוצה לכבד אנשים אם יש להם פחדים וחרדות מכלבים.

גל רויטשטיין: הכלב שלי הוא לא כלב שהולך עכשיו עם רצועה נמתחת.

גל רויטשטיין: הכלב שלי מחובר פיזית אלי לגוף ואף פעם לא נמצא יותר מ-10 סנטימטרים מהרגל שלי.

גל רויטשטיין: הוא מחונך להתעלם מכל הסביבה, הוא מסומן עם וסט, רשום עליו בגדול לא ללטף, יש לו הלטי, כך שאני שולט גם בראש שלו.

גל רויטשטיין: הוא מתעלם מכולם.

גל רויטשטיין: אני מגיע לכותל, אני עומד את שתי הדקות שלי והוא ישכב ב-ארצה מאחוריי.

גל רויטשטיין: אני אסיים, הוא יבוא איתי החוצה.

גל רויטשטיין: הוא לא מתייחס לאף אחד, הוא לא פוגע באף אחד.

גל רויטשטיין: כמו שצריך לכבד בן אדם עם כיסא גלגלים ולאפשר לו גישה עם כיסא גלגלים לכל מקום, גם כאן.

גל רויטשטיין: אנחנו נמצאים כאן במקום כאשר אנחנו באים לעשות משהו שיש כאן המון גופים במדינה מאוד מאוד בירוקרטית, גופים שמתערבבים לתוך חוק אחד.

גל רויטשטיין: אני אעשה את ההשוואה הכי פשוטה.

גל רויטשטיין: בואו נעשה השוואה לאוכל.

גל רויטשטיין: אם אנחנו עכשיו רוצים לנסות מתכון מאוד מאוד מסובך, בפעם הראשונה אנחנו לא מאלתרים אלא אנחנו נצמדים למתכון המקורי.

גל רויטשטיין: זה קלסר של ה-ADI, רשום כאן בצורה מאוד פשוטה – אינסטרקטור מנואל.

גל רויטשטיין: מחולק, כל שלב אחרי שלב, מהשאלה הכי פשוטה, כל מבחן שהכלב צריך לעבור.

גל רויטשטיין: יש חוקים, יש תקנות בי-לאומיות, יושבים היום אנשים בארץ שתומכים בארגונים בחוץ לארץ אבל כאן בארץ לא מקבים את ההכרה מהמדינה.

אפרת רייטן: אני מקבלת את הדברים שאתה אומר וגם את הביקורת ובכל זאת אנחנו לא ארצות הברית.

גל רויטשטיין: זאת לא ארצות הברית.

גל רויטשטיין: זה כל העולם.

גל רויטשטיין: כמו שמרכז המחקר והמידע הציגו כאן היום, יש בעולם תקן.

אפרת רייטן: בוא ננהל את השיחה הזאת ולא את הנאום.

גל רויטשטיין: משפט אחד אחרון בבקשה.

גל רויטשטיין: לפני יומיים, וכך קורה כל שלושה ימים, הייתה כתבה בחדשות על כביכול ספק של כלבי שירות.

גל רויטשטיין: אותו ספק שהיה לפני יומיים בכתבה בערוץ הראשון, יש מכתב שלו במשרד הביטחון היום תחת הרפורמה שהוא רשם במו ידיו: אני לא מוסמך לכלבי שירות, כי הוא לא רוצה לעבור עם משרד הביטחון.

גל רויטשטיין: אבל הוא יכול להציג את עצמו לציבור ולמכור לנכי צה"ל כלבים ב-50-40 אלף שקלים כשאין להם שקל לחיות.

גל רויטשטיין: החוק הזה בא לשמור עלינו.

גל רויטשטיין: ואת זה אני צריך שתבינו.

גל רויטשטיין: לי יש היום חברים שעבדו עליהם, מכרו להם כלבים מזויפים.

אפרת רייטן: אנחנו יכולים לקיים דיון מאוד מאוד ארוך ואני בטוחה שיש לך עוד הרבה מה לומר.

אפרת רייטן: אני בעד לעשות דברים בצורה זהירה.

אפרת רייטן: יש כאן רגישויות.

אפרת רייטן: כמו שיש לך, יש גם לאחרים ואנחנו מחפשים את המתכון שבו אנחנו עושים צעד אחד גדול קדימה, מה שלא היה הרבה שנים.

אפרת רייטן: מוסי, מתי הגשת את החוק?

מוסי רז: דווקא לא מזמן.

מוסי רז: בכנסת הזאת.

מוסי רז: זה חוק שהגישו לפני חברת הכנסת תמר זנדברג וחבר הכנסת אילן גילאון.

מוסי רז: לפי זיכרוני ההצעה היא מהכנסת ה-20, משנת 2015.

אפרת רייטן: אני אומרת שלטעמי יש כאן

אפרת רייטן: עכשיו הזדמנות - בגלל הרכב הוועדה והרכב הקואליציה - לקדם את החוק הזה, גם אם עדיין הוא יגשים את כל הפתרונות והדברים שאתה מחזיק בידך ואתה אומר, הנה, זה המניואל ואנחנו צריכים לעשות את זה בצורה מדויקת.

אפרת רייטן: השאלה אם אנחנו עושים את המעשה הנכון והראוי ומתקדמים את הצעדים האלה קדימה ועושים כאן איזושהי הסדרה.

אפרת רייטן: באמת עמלנו כל המשרדים ואנשי המקצוע השונים בברכה מאוד גדולה גם שלכם ושל כולם אבל יש כאן דברים צריך לתת עליהם את הדעת ואני הייתי שמחה לעשות אותם בסוג של אחריות כדי גם לא לפגוע ברגשות של אחרים.

אפרת רייטן: כפי שאני רוצה בטובתך, אני לא רוצה לדרוך או אני לא רוצה לפגוע גם ברגשותיו של אדם אחר.

אפרת רייטן: לכן אני מחפשת את נקודת האיזון.

אילן פרומקין: המרכז להכשרות כלבי שירות.

אילן פרומקין: תודה על הדיון.

אילן פרומקין: זה חוק שאנחנו מלווים אותו מ-2016 או אפילו מ-2015, גם כאן במשכן.

מוסי רז: אולי טעיתי בין 2016 ל-2015.

מוסי רז: אני לא מתחייב.

אילן פרומקין: יתכן שגם אני טעיתי.

אילן פרומקין: עושים כאן עבודה מדהימה.

אילן פרומקין: מצחיק אולי אבל בעולם מסתכלים עלינו, על מה שאנחנו עושים כאן עכשיו.

אפרת רייטן: נכון.

אילן פרומקין: החבר'ה מפגשו עם ADI.

אילן פרומקין: אני אתמול קיבלתי מהם אימייל בו הם מבקשים שאעדכן אותם ואתן להם פולו-אפ.

אילן פרומקין: לגופו של עניין.

אילן פרומקין: לעניין המקומות הקדושים, נקודה סופר רגישה.

אילן פרומקין: ראשית, זאת רגישות.

אילן פרומקין: בחוק יש התייחסות לעניין הסימון והזיהוי.

אילן פרומקין: אני חושב שאם אנחנו נוסיף לעניין הסימון והזיהוי חובת הכלב להיות מולך קשור לנוהג שלו ברצועה, זיהוי וסט ורצועה, אם אני עכשיו נכנס לכותל, אני מפריע לרדיוס של מטר סביבי.

אילן פרומקין: אם אתה תהיה יותר ממטר ממני, אני לא אפריע לך.

אפרת רייטן: אבל אתה הולך בדרך ולכן קח את המטר הזה סביבך למשך מאות מטרים.

אפרת רייטן: אתה פוגש בדרך הרבה מאוד אנשים.

אילן פרומקין: את צודקת.

אילן פרומקין: בסוף תמיד תהיה רגישות.

אילן פרומקין: אין תחליף.

אפרת רייטן: אני אומרת שיש אנשים שאנחנו באים לעזור להם, והנה, עכשיו דיבר גל, שהוא פוסט טראומתי, גם על אחרים.

אפרת רייטן: גם להם יש רגישות ואני רוצה לסייע להם, אבל יש אנשים שהרגישות שלהם היא בלחץ מחיות או חרדה מחיות או כל דבר אחר.

אפרת רייטן: או אפילו יותר מזה, אפילו האמונה הדתית שאפשר להסכים איתה או לא אבל היא קיימת ואני רוצה גם לכבד את הדת.

אילן פרומקין: מה שאת אומרת, זה נכון וזאת חובה.

אילן פרומקין: ההבדל היחיד בחוק בו אנחנו עוסקים עכשיו, אולי מעט שונה מחוק כלבי נחייה שהתמודדנו איתו עד עכשיו, אדם שמתמודד עם עיוורון, בסופו של דבר באמת יכול להניח את הכלב במקום בטוח ומי שהוא גבאי בית הכנסת או כל אדם אחר יכול ללוות אותו להיכן שהוא צריך.

אפרת רייטן: ברור.

אפרת רייטן: אנחנו צריכים למצוא לזה תשובה.

אפרת רייטן: אני לא בטוחה שיש לנו תשובה ממש ממש טובה.

חאלד מחאמיד: אני רוצה לענות למה שנאמר.

חאלד מחאמיד: אני אמרתי שמברכים על היוזמה וזו יוזמה טובה אבל יש כאן דבר רגיש מאוד, כפי שאמרה היושבת ראש.

חאלד מחאמיד: באיסלם – אני לא יודע אם חבר הכנסת אוסאמה סעדי שותף לחוק, אבל בטח הוא אמר את הדברים – אם כלב פוגש בן אדם שהולך להתפלל ונוגע בו, אותו אדם לא יכול להתפלל.

חאלד מחאמיד: עובדה.

אפרת רייטן: נכון, וצריך להתייחס לזה.

אפרת רייטן: אני רוצה להביא בחשבון את הדברים האלה.

אסתר קרמר: קואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.

אסתר קרמר: רבי משה פיינשטיין שהוא מגדולי הפוסקים של הדור הקודם התיר להכניס כלב נחייה לתוך בית הכנסת מפני כבוד המתפלל שהוא עיוור.

אסתר קרמר: לכן אני לא חושבת שאנחנו אמורים להיות יותר צדיקים מרב כל כך גדול.

נעה בן שבת: הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס'...), התשפ"ב-2022

נעה בן שבת: בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998 (להלן – החוק העיקרי), אחרי סעיף 19ו יבוא: "19ו1.

נעה בן שבת: היעזרות בחיית שירות

נעה בן שבת: "אומן לחיית סיוע" – מי שמגדל בעל חיים המיועד לשמש חיית סיוע לפי הדרכה של מאמן חיית שירות או של מרכז הכשרה והדרכה, ובידו תעודה ממרכז הכשרה והדרכה המעידה על כך.

נעה בן שבת: אנחנו קצת הסתבכנו כאן.

נעה בן שבת: יש לנו גם את מרכז ההכשרה וגם את המאמן, אבל האומן צריך לקבל איזושהי תעודה ממרכז הכשרה והדרכה אליו הוא קשור.

נעה בן שבת: המבנה כאן אומר שיש מרכז הכשרה והדרכה, הוא מוכר על ידי אותו ארגון גג והמאמנים צריכים להיות קשורים לאותו מרכז הכשרה, המאמנים שיש להם תפקיד כאן.

נעה בן שבת: "ארגון גג" – ארגון שהוכר כאמור בסעיף קטן (ג1).

נעה בן שבת: "חוק איסור הפליית אנשים עם עיוורון" – חוק איסור הפליית אנשים עם עיוורון המלווים בכלבי נחייה, התשנ"ג-1993.

נעה בן שבת: "חיית שירות" – כלב נחייה כהגדרתו בחוק איסור הפליית אנשים עם עיוורון, או חיית סיוע.

אפרת רייטן: מי רצה להגיב?

דגנית בן דב: השירותים הווטרינריים, משרד החקלאות.

דגנית בן דב: בהגדרה הראשונה של "אומן לחיית סיוע", כמו שזה מנוסח כרגע, לא ברור אם התעודה נדרשת לאומן או למאמן.

דגנית בן דב: לדעתי לשניהם אלא שהניסוח כאן הוא לא מספיק חד.

נעה בן שבת: אנחנו התכוונו כאן לתעודה לאומן כי נמסר ממשרד הרווחה שאין למאמן תעודה.

נעה בן שבת: המאמן אינו מחזיק בתעודה.

נועם פליק: הלשכה המשפטית, משרד הרווחה.

נועם פליק: זה לפי המסמך של מרכז המחקר.

נועם פליק: מדברים כאן על תעודה לאומן כי המאמנים, כפי שהבנו מהמסמך שהוצג על ידי מרכז המחקר והמידע, לא מקבלים תעודה מארגון הגג.

קריאה: הם מקבלים.

נועם פליק: המאמנים?

גל רויטשטיין: יש היום מאלפי כלבים בישראל עם תעודה של ADI וארגונים שנמצאים בתהליך אקרדיטציה.

גל רויטשטיין: ADI קיים כאן בארץ והוא גם עושה כרגע קורס של מאלפי כלבים בארץ.

דגנית בן דב: אולי כדאי קודם להסביר מה ההבדל בין אומן למאמן כי אני לא בטוחה שכל היושבים מסביב לשולחן הזה מבדילים.

אילן פרומקין: במשפט קצר.

אילן פרומקין: אומן יכול להיות כל אחד מאיתנו לצורך העניין שעוזר לאחד הארגונים, לאחד המאמנים - לא ניכנס להגדרות - לגדל את הכלב במהלך שנתו הראשונה.

אילן פרומקין: זה לא חייב להיות איש מקצוע.

אילן פרומקין: מאמן זה מי שעושה את עבודת האימון, מלמד את הכלב את ההתנהגויות הספציפיות ולאחר מכן תומך באנשים.

אילן פרומקין: זה צריך להיות איש מקצוע מוסמך.

נעה בן שבת: אנחנו משאירים את זה כך.

נעה בן שבת: אני לא חושבת שיש כאן כפל משמעות אבל אנחנו נבדוק את זה.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה להבין.

שירלי פינטו קדוש: רשום הגדרה לתעודה למאמן או לא?

נעה בן שבת: אנחנו כרגע כותבים לגבי האומן, תעודה ממרכז ההכשרה ולא מארגון הגג.

נעה בן שבת: כאשר נגיע למאמן, נטפל גם בתעודה שלו.

נעה בן שבת: רציתי להדגיש שלגבי חיית שירות, הפרדנו בין חיית שירות וחיית סיוע.

נעה בן שבת: חיית שירות כולל גם כלב נחייה וחיית הסיוע, יש את ההתייחסות אליה בסעיף.

נעה בן שבת: "חיית סיוע" – חיה מהסוגים המפורטים בתוספת השביעית שמרכז הכשרה והדרכה הנפיק לגביה תעודת חיית סיוע לאחר שעמדה במבחן כשירות במרחב הציבורי שערך ובלבד שמצא כי הושלם לגביה תהליך הכשרה לחיית סיוע.

נעה בן שבת: זאת אומרת, יש לנו כאן חובה לעבור את מבחן הכשירות ואחרי שבודקים שהחיה עברה את תהליך ההכשרה.

נעה בן שבת: תהליך ההכשרה יכול להיות מנותק והוא לא חייב להיות באותו מרכז הכשרה והדרכה.

נעה בן שבת: הוא גם לא חייב להיות בהכרח במרכז ההכשרה אבל צריך לוודא שהיא עברה את הליך ההכשרה והמרכז עורך לה את מבחן הכשירות ומנפיק לה תעודה.

אילן פרומקין: אני חושב שנכון לגבי חיית הסיוע להבטיח איזה שהם סטנדרטים בריאותיים ספציפית לגבי חיית הסיוע.

אילן פרומקין: לדוגמה, חיה החל מגיל 18 חודשים שעברה מבדק בריאותי ותיעוד, לחייב שיהיה תיעוד וידאו של המבחן.

נעה בן שבת: אנחנו לא יכולים כרגע בחקיקה ראשית להיכנס לכל הפרטים.

אפרת רייטן: זה בדרך כלל נכנס בתקנות ובנהלים.

נעה בן שבת: האם הדברים האלה לא קבועים בסטנדרטים של ADI?

נעה בן שבת: כל הדרישות האלה?

אילן פרומקין: הם כן.

אפרת רייטן: אם הם קבועים שם, הם הרי מנפיקים את האישורים כך שזה בסדר.

אפרת רייטן: זה לפי ההנחיות.

נעה בן שבת: "מאמן חיית שירות" – מי שמאמן חיה לשם הכשרתה כחיית שירות ומדריך אחרים לעניין הכשרתה, ובכלל לזה אומנים לחיות שירות ואדם עם מוגבלות שהותאמה לסייע לו, מטעם מרכז הכשרה והדרכה.

נעה בן שבת: כתבנו שהמאמן מטעם מרכז הכשרה והדרכה.

נעה בן שבת: אתם אומרים שיש לו גם תעודה מארגון הגג הבין-לאומי.

נעה בן שבת: הוא בהכרח מקבל או שיכול להיות מאמן אצלכם במרכז שלמאמן אין תעודה כזאת?

אילן פרומקין: אני חושב שהדרך לפתור את זה היא שהמאמן יעבוד תחת מרכז הכשרה מוכר או תחת ארגון גג בין-לאומי ואז זה גם יאפשר לעוד אנשים.

אילן פרומקין: המאמן צריך להיות תחת השגחה של ארגון מוכר או מרכז שיכול לפקח עליו.

דגנית בן דב: ה-AEDI לא מכיר במאמנים פרטניים.

דגנית בן דב: הוא מכיר בארגון גג.

אילן פרומקין: הוא מכיר בארגון גג.

דגנית בן דב: בארגון הכשרה.

אילן פרומקין: הוא מכיר בארגוני גג.

דגנית בן דב: במרכז הכשרה, כפי שזה מנוסח כאן.

אילן פרומקין: כן.

דגנית בן דב: לא במאמנים.

דגנית בן דב: מרכז ההכשרה מכיר במאמנים.

אילן פרומקין: הכוונה היא שמאמן הוא לא סטנד אלון.

אפרת רייטן: הוא חייב להיות תחת מרכז ההכשרה, כמו שאומרת דגנית.

גל רויטשטיין: אין מאלף כלבים שיכול להכין כלב שירות לבד.

גל רויטשטיין: חשוב שזה יהיה מובן.

גל רויטשטיין: המרכז בא לתת מענה.

גל רויטשטיין: תחשבו שכדי להכין לי כלב, מכניסים אותי להתקף.

גל רויטשטיין: אם לא יהיה שם עובד סוציאלי, פסיכולוג, פסיכיאטר, איש מקצוע שיעזור לי בהתמודדות בתהליך כשאני בהתקף בתוך כלבייה - זה חייב להיות משהו מוסדר ומסודר לפי תקנות.

גל רויטשטיין: שוב, אנחנו לא באים להמציא את הגלגל.

אפרת רייטן: אתה צודק אבל אנחנו מסתכלים על המקומות שעלולים להיות בעייתיים דווקא.

אפרת רייטן: הדברים שעובדים בטוב גם לא צריכים את החוק.

אילן פרומקין: הם מוסדרים היו ם ב-ADI בדיוק בשביל זה כי הם למדו בדרך הקשה.

אפרת רייטן: אנחנו רוצים להסדיר את זה.

אפרת רייטן: יש הרי מקרים אחרים שהם לא של התקפים.

אפרת רייטן: הכלבים האלה, כלבי שירות, הם גם לאנשים אחרים.

גל רויטשטיין: יש מכל העולמות.

גל רויטשטיין: אנחנו מדברים גם על כלבי שמיעה.

גל רויטשטיין: יש סטנדרט מסוים שבה להגן גם על הכלב וגם על לקויי שמיעה.

אפרת רייטן: לגבי המדריך העיקרון ברור.

נעה בן שבת: "מבחן כשירות במרחב הציבורי" – מבחן המומלץ בידי ארגון גג לבחינת יכולת חיית השירות למלא את תפקידיה והתאמתה לכך, ואת אופן תפקודה במרחב הציבורי.

נעה בן שבת: שאלנו האם מדובר במבחן אחד או שאלה שני מבחנים, כאשר האחד הוא כללי להכרת הכלב והשני הוא כאשר הכלב כבר מותאם לאדם עם מוגבלות.

נעה בן שבת: דוקטור בן דב רצתה להתייחס לזה.

דגנית בן דב: כן, מדובר בשני מבחנים.

דגנית בן דב: החלוקה שהוזכרה קודם על ידי החבר'ה ממרכז המחקר היא קודם בדיקה של הכלב ואחר כך בדיקה של התאמת הכלב לאדם.

דגנית בן דב: אבל אני חושבת שכאן הכוונה הייתה לשני מבחנים אחרים, למבחן של יכולת הכלב למלא את התפקיד ומבחן התנהגות במרחב הציבורי.

אפרת רייטן: כן.

אפרת רייטן: יש בזה חשיבות גדולה.

דגנית בן דב: כאן הכוונה היא לשני מבחנים - האחד, היכולת של הכלב למלא את התפקיד מול האדם המסוים ואחד תפקוד במרחב ציבורי וזה חשוב במיוחד למקרים בהם מרכז ההכשרה יצטרך לבחון כלב שהוכשר במקום אחר.

דגנית בן דב: למשל כלב שהגיע מחוץ לארץ או בתקופת הביניים כלבים שהוכשרו בעבר ברמות כאלה או אחרות של התאמה לתפקיד.

נעה בן שבת: אתם מציעים שאנחנו נכתוב כאן שהמבחן הזה הוא גם מבחן להתנהגות במרחב הציבורי.

דגנית בן דב: אני חושבת שהניסוח הוא בסדר.

אילן פרומקין: אני חושב שזה יכול להיות מבחן אחד שבוחן את שני דברים.

אילן פרומקין: חבל לסרבל.

אילן פרומקין: זה גם מה שבדרך כלל נהוג.

אפרת רייטן: כמו שכתבתם, מבחן דו שלבי.

אפרת רייטן: זה כתוב במקום אחר וברור שהמבחן כולל את ההתאמה שלו לסייע לאדם עם מוגבלות, כמו שאת כתבת, ואת התפקוד שלו במרחב הציבורי.

נעה בן שבת: "מרכז הכשרה והדרכה" – מרכז שהוכר לפי סעיף קטן (ג2).

נעה בן שבת: "תהליך ההכשרה של חיית סיוע" – תהליך שמבצע מרכז הכשרה והדרכה או מאמן חיית שירות או שמבצע מחוץ לישראל גוף שהוכר על ידי ארגון גג וכולל את כל אלה: אני רק אומרת שאם מאמן חיית שירות הוא ממילא בתוך המרכז, יכול להיות שאנחנו צריכים להוריד אותו מכאן.

נעה בן שבת: חוץ מהוראות המעבר.

אפרת רייטן: אנחנו מדברים על תהליך הכשרה של חיית סיוע.

אפרת רייטן: תקראי שוב.

נעה בן שבת: "תהליך הכשרה של חיית סיוע" – תהליך שמבצע מרכז הכשרה או שמבצע מחוץ לישראל גוף שהוכר על ידי ארגון גג וכולל את כל אלה:

נעה בן שבת: אומנה של חיית סיוע.

דגנית בן דב: אני לא חושבת שנכון להוריד את המאמן.

דגנית בן דב: המאמן הוא זה שעושה את זה בפועל.

דגנית בן דב: אני לא חושבת שזה מפריע.

דגנית בן דב: אם קודם בהגדרת מאמן קישרנו אותו למרכז, לדעתי יותר ברור להשאיר את זה גם כאן.

דגנית בן דב: מרכז הכשרה הוא גוף שתחתיו עובדים המאמנים.

אפרת רייטן: נכון, אבל תראי איך זה כתוב.

אפרת רייטן: זה או מאמן חיית שירות.

אפרת רייטן: זה כאילו בנפרד.

דגנית בן דב: מי שמבצע בפועל, זה המאמן.

נועם פליק: הוא לא גוף עצמאי.

נועם פליק: הוא לא נפרד מהמרכז.

נועם פליק: זה יותר נכון כך.

מוסי רז: היועצת שלי מתקנת ואומרת שתחילת החוק הוא ב-2014.

אפרת רייטן: באמת לא הצלחתי להתרכז וחשבתי אם זה היה ב-2015 או ב-2016.

אפרת רייטן: כמו שאני מכירה אותך, אני יודעת שזה באמת הטריד אותך עד לרגע זה.

נועם פליק: אנחנו חושבים שזה נכון להוריד את המאמן כי אז יהיה ברור שזה תחת המרכז.

אפרת רייטן: כן.

אפרת רייטן: אני לא רוצה שתהיה כאן משמעות של מתן לגיטימציה בנפרד.

אפרת רייטן: אני מסכימה.

מוסי רז: ראיתי לפני שבועיים הצעת חוק שהוגשה ב-1972.

אפרת רייטן: מה קרה באותה שנה בה נולדתי?

אפרת רייטן: איזו הצעת חוק הוגשה?

אפרת רייטן: אני יודעת.

אפרת רייטן: ראיתי את זה.

נעה בן שבת: "תעודת חיית סיוע" – תעודה שהנפיק מרכז הכשרה והדרכה ובה פרטיו של האדם עם המוגבלות שלו הותאמה חיית הסיוע ופרטים מזהים של חיית הסיוע והמעידה על עמידה במבחן כשירות במרחב הציבורי לאחר שנמצא כי הושלם לגביה תהליך הכשרה לחיית סיוע.

נעה בן שבת: (ב) בלי לגרוע מהוראות לפי חוק זה -

נעה בן שבת: כאן אנחנו מציעים להוסיף: וחיית הסיוע מסומנת באופן שקבע השר.

אילן פרומקין: זאת נקודה מאוד חשובה כי היום יש אתרים שהולכים אליהם באון ליין בארצות הברית וקונים תעודות בסכום של בין 25 ל-250 דולר.

אילן פרומקין: זו נקודה מאוד חשובה, שתהיה כאן אחידות בנושא.

אפרת רייטן: למעשה זה תחת אחריות שר הרווחה לקבוע.

נועם פליק: השר יקבע איך תיראה התעודה ואיך ינפיקו אותה.

נעה בן שבת: ואיך ייראה הסימון.

נועם פליק: בסעיף התקנות זה "השר רשאי לקבוע סימון" וכאן זה אומר שזאת חובה.

נועם פליק: צריך לסדר את זה.

אפרת רייטן: בסדר.

אפרת רייטן: תודה על ההערה.

נעה בן שבת: הוראות בחוק איסור הפליית אנשים עם עיוורון לעניין מאמן כלב בתהליך הכשרה ואומן לכלב בתהליך הכשרה יחולו, בשינוים המחויבים, על מאמן חיית סיוע ועל אומן לחיית סיוע, בתהליך הכשרה של חיית סיוע.

נעה בן שבת: האומן הוא אומן לחיה בתהליך הכשרה.

נעה בן שבת: (ג) זכאות הניתנת לפי כל דין לגבי כלב נחייה, ובכלל זה הזכות לעניין כניסה למקום ציבורי וכן לשימוש בתחבורה ציבורית עם כלב נחייה, תחול גם על חיית סיוע, ויראו במתן יחס שונה - - -

גל רויטשטיין: יש אפשרות להוסיף גם את הנושא של שירותים וטרינריים?

גל רויטשטיין: למשל חיסון כלבת, זה משהו שאנחנו נתקעים בו קשות עכשיו.

גל רויטשטיין: דורשים ממני כמה שקלים לחסן את הכלב שלי.

נעה בן שבת: מה שאתה אומר, זה בדיוק מה שאומרת הרישה של סעיף קטן (ג), שהזכאות שניתנת לפי דין לכלב נחייה, למשל הנושא של אגרות, וטרינריה ודברים כאלה, תחול גם על כלב שירות.

הדס אגמון: לומר: כניסה ושימוש במקום ציבורי.

אפרת רייטן: נכון.

אפרת רייטן: מהחוויה שלכם יש קושי בהכנסת כלב שירות לתחבורה ציבורית?

גל רויטשטיין: לא עוצרים.

גל רויטשטיין: אפילו המוניות של משרד הביטחון שמסיעות אותי לתל השומר לסדנה של פוסט טראומתיים, אני הפסקתי להשתמש בשירות כי יש נהגי מונית שמגיעים לכניסת הרחוב, רואים אותי מחכה עם כלב, עושים פרסה ונוסעים ואז צריך לבקש שמישהו ידבר איתם ויסדר את זה.

גל רויטשטיין: אוטובוסים בכלל לא עוצרים.

גל רויטשטיין: אין סיכוי.

גל רויטשטיין: אם אתה לקוי ראייה שצריך שיפתחו לך את הרמפה, אין לו מפתח.

גל רויטשטיין: שכח מזה.

גל רויטשטיין: צריך לתאם 48 שעות מראש.

גל רויטשטיין: אם אני לא אתאם 48 שעות מראש, יש אפשרות שגם לא ייתנו לי לעלות.

אפרת רייטן: למה?

גל רויטשטיין: הם מתייחסים אלינו כמו אל כלבי נחייה.

גל רויטשטיין: יש רווח מאוד גדול ויש כלבים שלא יכולים לקפוץ את הרווח וצריך שיפתחו את הרמפה.

גל רויטשטיין: אם לא תיאמת מראש, לא יפתחו.

מוסי רז: זה כמו לכיסא גלגלים.

גל רויטשטיין: בדיוק.

מוסי רז: אבל חלק מהתחנות כבר מונגשות, לא.

גל רויטשטיין: חלק אבל גם אלה שהנגישו למשל את כפתור הלחיצה, יש כפתור שכלב לוחץ כדי לפתוח דלתות, בהתחלה הם התקינו את הכפתור בגובה 1.80 מטר.

גל רויטשטיין: גם דני ענק לא מגיע ל-1.80 מטר.

הדס אגמון: רק לדייק.

הדס אגמון: ברכבת צריך להודיע מראש כדי לקבל ליווי.

הדס אגמון: גם אם אדם מגיע, אולי הוא יצטרך לחכות יותר אבל כמובן שחובה לתת לו שירות.

הדס אגמון: גם כל המקרים הקודמים שהעליתם, הם בניגוד לחוק ואנחנו מייצגים בתביעות כאלה.

הדס אגמון: מוזמנים לפנות אלינו.

גל רויטשטיין: אני אתן לכם סתם דוגמה.

גל רויטשטיין: רשתות שלמות, כל רשת קופיקס, ניקח אותה כדוגמה, יש לה מדרגה בכניסה.

גל רויטשטיין: אנחנו לא יכולים להיכנס.

אפרת רייטן: כמויות הדיונים שעשיתי כאן על מדרגות בכניסה.

גל רויטשטיין: במציאות שלי היום יש מקומות שמבקשים ממני לא להיכנס עם הכלב כי החנות שלהם צפופה ולא מונגשת מלכתחילה לכיסא גלגלים ואני עם הכלב, כשאני עושה פרסה, הכלב עם הטוסיק ייגע במשהו.

אפרת רייטן: הנגשת מקומות גם ציבוריים וגם פרטיים נדונה כאן במשך השנה הזו ועשינו צעדים ענקיים כדי לתקן את העוול הזה.

נועם פליק: במילים "זכאות שניתנת לפי כל דין", אנחנו רוצים להבהיר כאן - הזכאות שניתנת לפי כל דין לכלבי נחייה – שלא מדובר על הצמדה.

נועם פליק: אם בכלבי נחייה המשרד עושה הצמדה של הכלב לאותו אדם עם עיוורון, זאת לא הכוונה כאן וגם לא לגבי הזכאויות לתשלום של סיוע חודשי שנותנים לכלבי נחייה.

נעה בן שבת: אבל זה לא נעשה לפי דין.

נעה בן שבת: נכון?

נועם פליק: מעמד נורמטיבי של פחות מחקיקת משנה אבל הוא עדיין תקנון, הוראות מנכ"ל.

נעה בן שבת: אבל מה זה אומר?

נעה בן שבת: מה שאתה אומר זה שאנחנו צריכים עכשיו לפרט את כל ההוראות שחלות לגבי כלב נחייה, מה בדיוק כן ומה לא.

נועם פליק: לא, אולי רק להחריג את ההצמדה והתשלום.

נעה בן שבת: למעט הוראות לפי תקנון עבודה סוציאלית?

גל רויטשטיין: למה לא מגיעה לאדם עם מוגבלות אחזקה של כלב?

גל רויטשטיין: האוכל לכלב שירות עולה בדיוק כמו לכלב נחייה.

גל רויטשטיין: אני שואל ברצינות.

גל רויטשטיין: מה ההבדל בין בן אדם בכיסא גלגלים, אפילפטי, סוכרתי, פוסט טראומתי לבין לקוי ראייה?

גל רויטשטיין: אם הוא מקבל כלב תחת גוף הרווחה או משרד הביטחון או כל גוף אחר, הכלב הזה צריך לאכול וצריך ללכת לווטרינר.

אפרת רייטן: אתה צודק אבל אנחנו כרגע במסגרת החוק הזה, זה לא חוק תקציבי שמגיע למקום הזה.

אפרת רייטן: אני מקווה שנתחיל להתגלגל ונעביר את החוק הזה ונוכל גם לתקן את זה בהמשך.

גל רויטשטיין: בביטוח לאומי לא קיימת למשל אחזקה של כלבי דושן ובקר שנתתם בעבר לילדים ואתךם משלמים להם דמי אחזקה.

גל רויטשטיין: מה ההבדל?

אסתר קרמר: לא משלמים.

גל רויטשטיין: לא?

גל רויטשטיין: אני שואל.

דן אורן: נועה, אולי אפשר לומר זכאות לפי חוק?

נעה בן שבת: זה לא תמיד לפי חוק.

נעה בן שבת: זה לפי חוק התקנות.

דגנית בן דב: לפי חוק.

דגנית בן דב: אני לא משפטנית, אבל לפי חוק, כולל תקנות עד כמה שאני מכירה.

דגנית בן דב: לכן זה יפתור את הבעיה.

אפרת רייטן: תקן את זה בהתאם.

דן אורן: כפי שאמרה גברתי היושבת ראש, לא מדובר כאן בחוק תקציבי.

דן אורן: הוא מתייחס בעיקר למה שהחוק היום קובע לעניין אנשים שמלווים בכלבי נחייה, שזה לפי החוק המיוחד הכניסה למקום ציבורי וגם העניין של מקום עבודה.

דן אורן: עצם זה שאדם מלווה בחיית סיוע כמו כלב נחייה, זאת לא סיבה לא לקבל אותו לעבודה.

אפרת רייטן: כן.

אפרת רייטן: איסור אפליה.

אפרת רייטן: באנו לתקן אפליה.

דן אורן: באנו לתקן אפליה.

דן אורן: מה שהקראנו עכשיו מרחיב אבל אני מבין שהכוונה היא לא לכל מיני זכויות לפי חוק הביטוח הלאומי וחוק הביטחון הסוציאלי כי אלה לא ניתנות מעצם זה שאדם מלווה בכלב נחייה.

דן אורן: אני ליוויתי את הצעת החוק הזאת ובאף שלב לא יצאנו מתוך הנחה שיש כאן הרחבה של זכאויות לפי הביטחון הסוציאלי .

אפרת רייטן: נכון ואני מבקשת שנשמור על ההסכמות ועל העיקרון שהתגבש.

דן אורן: אני אומר את הדברים לשם הבהרה כי איך שזה מנוסח כאשר כתוב זכאויות הניתנות לפי כל דין.

דן אורן: אולי זה צריך להיות אדם מלווה בכלב נחייה, נכון?

נעה בן שבת: אני לא בטוחה כי לפעמים זה הכלב עצמו.

נעה בן שבת: כלב הנחייה למשל זכאי לפטור מאגרה.

דן אורן: אולי זה גם וגם.

דן אורן: אי אפשר להקיש מזה - ולכן אני אומר את הדברים רק לצורך הבהרה – שזה משליך על כל מיני זכאויות שיש לאנשים עם מוגבלויות למשל לפי חוק הביטוח הלאומי או כל מיני חוקים שהביטוח הלאומי מפעיל.

דן אורן: אותם חוקים לא נותנים את הזכאות מעצם זה שאדם מלווה בכלב נחייה או חיית סיוע אלא שצריך לעמוד בתנאים לעניין אחוזי נכות.

אפרת רייטן: בסדר.

אפרת רייטן: אנחנו נסכם את הנקודה הזאת.

אפרת רייטן: ההצעה שנועה מעלה היא שאנחנו נשנה את זה לפי חיקוק, לפי נוהג.

אפרת רייטן: בהסכמה של נעם.

נעה בן שבת: (ג) זכאות הניתנת לפי חיקוק לגבי אדם עם מוגבלות המלווה בכלב נחייה, ובכלל זה הזכות לעניין כניסה ושימוש למקום ציבורי וכן לשימוש בתחבורה הציבורית עם כלב נחייה, תחול גם על חיית סיוע ויראו במתן יחס שונה לעובד או לדורש עבודה או בהגבלת כניסה למקום ציבורי או שימוש בשירות ציבורי בשל היות האדם עם מוגבלות מלווה בחיית שירות בקביעת תנאי שלא ממין העניין לעניין סעיפים 8(ב) ו-19ו(א)(2), והכול למעט בנסיבות שבהן כניסת חיית השירות נאסרה או הוגבלה לפי חוק זה או לפי דין אחר.

דן אורן: יש לי הצעה מבחינת הבהרה בהמשך לדברים שלי.

דן אורן: אני חושב שמה שיבהיר את הנושא אם נגיד שזכאות הניתנת לפי כל חיקוק לגבי כלב נחייה או לגבי אדם המלווה בכלב נחייה בשל היותו מלווה בכלב נחייה.

דן אורן: זה יבהיר שזה ממוקד לעניין הזה.

נעה בן שבת: של הכניסה והשימוש.

דן אורן: כן.

דן אורן: זה לא מרחיב מעבר לזה.

נעה בן שבת: נכון.

נעה בן שבת: זה מגדר.

שירלי פינטו קדוש: האם יש התייחסות גם לכניסה ושימוש במקום ציבורי, בתחבורה ציבורית, לכלבי נחייה שנמצאים בזמן אילוף או באומנה?

שירלי פינטו קדוש: לא רק אחרי שהכלב מגיע לאדם עם מוגבלות.

נעה בן שבת: לגבי כלבי נחייה יש הסדר כזה בחוק איסור הפליית אנשים עם עיוורון וכרגע אנחנו מחילים את אותן הוראות גם לענייננו.

נעה בן שבת: מה שהיה חשוב לנו והתוספת שהוספנו שיראו את זה כקביעת תנאי שלא ממין העניין, זה נועד כדי להחיל גם את האיסורים הפליליים במקרה שיש אפליה של אדם עם מוגבלות אבל זה חל על האדם עם המוגבלות עצמו.

אורלי בוני: משרד הבריאות.

אורלי בוני: הבהרה קטנה.

אורלי בוני: לפי חוק - זה כולל את המסמך שהוציא מנכ"ל משרד הבריאות לגבי איסור במקומות מסוימות.

אורלי בוני: זה מחוק ההתייעלות.

נעה בן שבת: כניסה חיית שירות הוגבלה לפי דין אחר.

נעה בן שבת: את שואלת האם זה כולל.

הדס אגמון: למשל בתקנות נגישות פרטנית, בחינוך, יש הוראת כניסה לחיית שירות ויש אפשרות למנכ"ל המשרד לקבוע תנאים מקבילים.

הדס אגמון: בדומה למה שעשינו בחוק ההסדרים, עת חייבנו כניסה של חיות שירות, ניתנה סמכות למנכ"ל משרד הבריאות לקבוע רשימה ספציפית של מקומות בהם אי אפשר יהיה להכניס.

הדס אגמון: שואלת אורלי האם זה נכנס בתוך הסיפה הזאת של "והכל למעט בנסיבות שכניסת חיית שירות נאסרה או הוגבלה לפי חוק זה או לפי חוק אחר".

הדס אגמון: אני מבינה את "לפי חוק זה" גם כתקנותיו.

נעה בן שבת: לפיו.

גל רויטשטיין: לפי חוק.

גל רויטשטיין: זה תקנות.

נעה בן שבת: כולל למשל תקנות נגישות פרטנית למוסדות חינוך.

גל רויטשטיין: יכול להיות שאנחנו צריכים להיות אחידים.

גל רויטשטיין: סליחה שאני מתעכב בענייני ניסוח אבל יכול להיות שאנחנו צריכים להיות אחידים בניסוח בסעיף הקודם ולומר זכאות הניתנת לפי כל חוק כי באמת לפי חוק, אלה תקנות.

אפרת רייטן: חבל להתעכב על זה.

אפרת רייטן: אני חושבת שמקסימום אחר כך בניסוחים, בפיין טיונינג, נעשה עוד איזשהו תיקון.

נעה בן שבת: אנחנו נדייק את זה.

נעה בן שבת: ההגבלות יכולות להיות גם בנהלים אבל הזכאות, אתה רוצה להדגיש שזה חוקים ותקנות.

גל רויטשטיין: כן.

גל רויטשטיין: נכון.

נעה בן שבת: בסדר.

נעה בן שבת: (ג1) שר הרווחה והביטחון החברתי רשאי להכיר בארגון כארגון לעניין סוג של חיית סיוע כמפורט בתוספת השביעית, אם נוכח כי מתקיימים בו כל אלה לפי העניין, ורשאי הוא לבטל ההכרה או להתנותה בתנאים, לאחר שנתן לארגון – (אנחנו חשבנו שאולי גם צריך לתת למרכזי ההכשרה וההדרכה המוכרים על ידו) - הזדמנות לטעון את טענותיהם.

נעה בן שבת: אם זה לא ארגון ישראלי אבל זה יכול להיות גם ארגון ישראלי.

אלה, לפחות: פעילות מרכזי הכשרה והדרכה.

אלה, לפחות: אילוף חיות סיוע לפי סוגים לשם ביצוע משימות או פעולות סיוע יום יומיות עבור אדם עם מוגבלות.

אלה, לפחות: תוכן מבחן כשירות במרחב הציבורי ואופן עריכתו.

אלה, לפחות: הליכי האילוף צריכים להתאים לאיזשהו מסמוך רפואי של האדם.

אלה, לפחות: אני מניחה שממילא המרכז עושה את זה.

אלה, לפחות: או הארגון צריך להנחות את המרכזית לעשות זאת.

אלה, לפחות: הארגון מכיר במרכזי הכשרה והדרכה על בסיס הליכי בדיקה, מנחה את המרכזים ועוקב אחר פעילותם ועמידתם באמות המידה שקבע.

אילן פרומקין: אני מבקש אם אפשר להוסיף משהו.

אילן פרומקין: מאוד חשוב להבטיח למקבלי השירות תמיכה ומעקב.

אילן פרומקין: לפי דעתי המרכז חייב לתמוך במקבלי השירות לאורך כל חיי הכלב.

אילן פרומקין: צרכים של אנשים משתנים לאורך השנים, סוכרת משתפרת וכדומה ונכון לדרוש ממרכזי ההכשרה לתמוך באנשים לאורך כל התקופה.

נעה בן שבת: אנחנו כרגע בסעיף של ארגון גג אבל מיד נגיע למרכז ונבקש ממך שוב לומר את מה שאתה אומר.

נועם פליק: יש לנו כאן שתי הערות.

נועם פליק: "שר הרווחה רשאי להכיר בארגון גג", רשום כאן "לעניין סוג של חיית הסיוע".

נועם פליק: אנחנו לא אומרים כאן שלכל חיית סיוע יהיה ארגון גג אחר.

נועם פליק: אני חושב שצריך להתאים את זה כמו ב-(ג2), "שר הרווחה כרשאי להכיר במרכז הכשרה לעניין חיית סיוע מהסוגים המפורטים".

נעה בן שבת: כן, אבל יכול להיות שיש ארגונים שונים.

נעה בן שבת: יכול להיות שארגון אחד מתמחה בכלב מסוים.

נועם פליק: אין בעיה אבל זה "לעניין חיית הסיוע מהסוגים המפורטים".

נועם פליק: צריך להתאים את (ג2).

אילן פרומקין: אני מסכים.

אילן פרומקין: זה עניין של הפרדה בין המרכז לבין ארגון הגג.

אילן פרומקין: עד כמה שאני מבין המרכז הוא הגוף המכשיר בפועל לצורך העניין.

אפרת רייטן: בהחלט.

אפרת רייטן: ארגון הגג הוא המפקח.

אילן פרומקין: נכון.

אילן פרומקין: לארגון הגג לא בהכרח יהיה קשר לכלב ולאדם שנעזר בו ביום יום.

אילן פרומקין: לכן נכון לשים את המגבלות האלה על המרכזים.

נעה בן שבת: סליחה, לא הבנתי מה שנאמר עכשיו.

נעה בן שבת: אנחנו כרגע מדברים על מה צריך לעשות הארגון.

נעה בן שבת: הוא צריך להיות ארגון גם מוכר.

אילן פרומקין: השאלה לאיזה ארגון הכוונה.

נועם פליק: אנחנו מדברים על ארגון הגג.

נעה בן שבת: בעצת משרד החקלאות אמרנו שיכול להיות שבתוך ישראל גם יקום ארגון שהוא יפעל בישראל אבל הוא לא יהיה מרכז הכשרה אחד.

נעה בן שבת: הוא יהיה ארגון הגג שקובע סטנדרטים.

אילן פרומקין: מה שאת אומרת זה מאוד נכון ונכון שכך יהיה.

אילן פרומקין: אם יוקם ארגון גג ישראלי, הוא צריך להיות כמו ADI.

אילן פרומקין: הוא לא יכול להיות גם ארגון שמכשיר.

נעה בן שבת: נכון.

נעה בן שבת: הוא לא מכשיר בעצמו.

אילן פרומקין: הוא צריך להיות ארגון גג מנחה ומפקח.

נעה בן שבת: אתה רוצה תנאי שהוא גם לא מכשיר בעצמו כלבים?

אילן פרומקין: אני חושב שאחרת זה מייצר כאן איזשהו ניגוד עניינים.

נעה בן שבת: בסדר גמור.

נעה בן שבת: הוא לא מכשיר בעצמו.

אילן פרומקין: אני רוצה להתייחס לעניין המרכז שכן מכשיר.

אילן פרומקין: מאוד חשוב לוודא שהמרכזים האלו תומכים באנשים לאורך כל הדרך.

אפרת רייטן: מה זה אומר תומכים באנשים?

אילן פרומקין: אני אשתמש בבועז שיושב לידי כדוגמה.

אילן פרומקין: סליחה.

אילן פרומקין: הצרכים שלו השתנו לאורך השנים.

אילן פרומקין: היום יש ילדים, מחר אין ילדים.

אילן פרומקין: היום הסוכרת היא תחת שליטה ולאחר מכן זה משתנה.

אילן פרומקין: הכלב מתבגר.

אילן פרומקין: כשאנחנו מכריחים את המרכז לעשות מעקב, לפגוש את בועז לפחות אחת לחצי שנה.

אילן פרומקין: מה הרזולוציה, אני מניח שהיא ברמת התקנות אבל להישאר במעקב ולתמוך במשפחות, לתמוך בכלבים, לוודא שהכלב נשאר בריא.

אפרת רייטן: זה מה שקורה היום?

אילן פרומקין: כן.

אפרת רייטן: במרכזים האלה?

אילן פרומקין: אני אומר יותר מזה.

אפרת רייטן: כאשר המרכז בארץ מקבל את האישור והוא עובד לפי הסטנדרטים של ארגון הגג הבין-לאומי, הוא לא מתחייב לעשות את מה שאתה אומר?

אפרת רייטן: גם קודם רצית להכניס דברים ואמרנו שממילא זה שם.

אילן פרומקין: את צודקת אבל כאן הנקודה שמאוד מטרידה אותנו.

אילן פרומקין: אמרנו שייתכן שיש ארגון גג בין-לאומי וייתכן ויהיה פתרון אחר.

אפרת רייטן: אתה אומר שיגיעו הארגונים החדשים, אנחנו רוצים שיחולו אותם סטנדרטים כמו שחלים.

אילן פרומקין: בדיוק.

אילן פרומקין: מה שמאוד חשוב לי זה לוודא את התמיכה גם באנשים וגם בכלבים לאורך הדרך.

נעה בן שבת: אנחנו נתייחס עת נגיע לסעיף של המרכז.

נעה בן שבת: נקרא אותו מיד.

נעה בן שבת: זה הסעיף הבא.

נועם פליק: מה לגבי מה שכתוב בסוגריים, מרכז ההכשרה והדרכה, עם זכות הטיעון?

נעה בן שבת: אנחנו חושבים שאולי כן צריך לתת למרכזי הכשרה.

נעה בן שבת: אתה רוצה לשלול מהארגון הבין-לאומי.

נעה בן שבת: אולי צריך לומר מרכזי הכשרה והדרכה מוכרים.

נועם פליק: על ידי אותו ארגון שרוצים לשלול.

נעה בן שבת: כן.

נעה בן שבת: שרוצים לשלול.

נועם פליק: יש לנו עוד הערה לגבי הנפקת תעודות חיית סיוע.

נועם פליק: ארגון הגג לא מנפיק את התעודה עצמה לחיית הסיוע.

נועם פליק: מה שנמצא כאן בפסקה (ז), זה לא ממש כך.

אילן פרומקין: אני אומר שמדינת ישראל תוכל לבחור אם להכיר בזה או לא להכיר בזה.

אילן פרומקין: ADI מוציא תעודה אחידה בין-לאומית לכל הארגונים שחברים בו.

נועם פליק: לארגונים עצמם אבל כאן רשום משהו אחר.

אילן פרומקין: לכלב.

אילן פרומקין: סליחה, לכלב.

דגנית בן דב: כאן רשום שהארגון קובע אמות מידה לגבי.

נעה בן שבת: אני עכשיו מבינה מה סיבת הבלבול.

נעה בן שבת: אנחנו אמרנו שהארגון צריך לקבוע אמות מידה.

נעה בן שבת: כל הפרטים האלה, (א) עד (ז), הם רק פרטים של אמות מידה, באיזה עניינים הארגון צריך לקבוע אמות מידה.

נעה בן שבת: הוא צריך לקבוע אמות מידה לגבי הפעילות של המרכזים, הכשרת אומנים, הנפקת תעודות, הוא לא מנפיק בעצמו.

נועם פליק: השר קובע את התקנות.

נעה בן שבת: השר קובע את צורת תעודת הסיוע.

נעה בן שבת: את הצורה.

נעה בן שבת: אבל מי שמנפיק את התעודה זה המרכז.

נעה בן שבת: אנחנו לא בסעיף של ארגון הגג.

נעה בן שבת: אנחנו לא בסעיף של המרכז.

נעה בן שבת: השאלה היא האם אנחנו מצפים מארגון הגג, מ-ADI, שיהיו לו אמות מידה או כללים או הנחיה או סטנדרטים לעניין הנפקת תעודות או שאנחנו לא מצפים ממנו.

נעה בן שבת: אנחנו מצפים.

נעה בן שבת: אני חושבת שאנחנו מצפים מהארגון, אם דיברו על תקן בקנדה, זה בעצם תקן.

נעה בן שבת: הארגון הזה קובע איזה סוג של תקן מקצועי והוא צריך להתייחס לכל השלבים עד התעודה.

נעה בן שבת: הוא לא מנפיק בעצמו.

נועם פליק: לא.

נועם פליק: הוא לא מנפיק.

נועם פליק: הוא קובע את אמות המידה.

נועם פליק: אתם אומרים שזה קיים.

אילן פרומקין: בתוך ADI, החל מינואר 2022 יש תעודה בין-לאומית.

אפרת רייטן: אני חושבת שהנקודה ברורה.

אפרת רייטן: בואו נתקדם.

נעה בן שבת: (ג2) שר הרווחה והביטחון החברתי רשאי להכיר במרכז ההכרה והדרכה לעניין חיית סיוע מהסוגים המפורטים בתוספת השביעית, כולם או חלקם, אם מצא כי מתקיימים בו כל אלה, ורשאי הוא לבטל אתה הכרה או להתנותה בתנאים לאחר שנתן למרכז הזדמנות לטעון את טענותיו.

נעה בן שבת: המרכז מיועד להכשרת חיות סיוע ולהדרכה לעניין גידולן, אילופן ואימונן.

אפרת רייטן: למה תיקנתם וכתבתם "מאפשר" במקום "מקיים"?

נורית כהן: כי הוא לא בהכרח יקיים.

נורית כהן: הוא צריך לאפשר את האפשרות הזאת.

אפרת רייטן: זאת לא חובה שהוא יעשה את זה?

נורית כהן: זאת חובה שהוא יאפשר אבל הוא לא בהכרח מקיים.

דגנית בן דב: אם לא מגיעים אליו כאלה, הוא לא יקיים את זה אבל הוא יאפשר כשיגיעו אליו.

נעה בן שבת: המרכז מקיים ביצוע מבחן כשירות במרחב הציבורי.

נעה בן שבת: קודם כל, הוא מקיים.

נעה בן שבת: הוא גם מאפשר את הביצוע גם לגבי חיית סיוע שלא הוכשרה על ידו.

נורית כהן: לזאת הכוונה.

הדס אגמון: חשוב להסביר.

הדס אגמון: זה מאוד קריטי מבחינתנו כדי לייצר מענה לאנשים שיש להם כבר היום חיות.

אפרת רייטן: צריך לתת להם את האפשרות לעשות עכשיו את מבחן ההכשרה להיכנס לסטנדרטים האלה.

אפרת רייטן: בסדר גמור.

דגנית בן דב: עלו כאן שתי הצעות.

דגנית בן דב: מאפשר קיום או עורך מבחנים.

דגנית בן דב: אני בעד מאפשר קיום ביצוע מבחנים.

אפרת רייטן: אני חושבת שזה עובד טוב.

אפרת רייטן: אני לא הייתי מסבכת את זה.

אפרת רייטן: אני חושבת שההצעה שנשמעה הייתה טובה.

נעה בן שבת: זה אומר שמי שמגיע עם תעודה מחוץ לארץ, מי שמגיע עם כלב מחוץ לארץ שעבר מבחן הכשרה בארגון גג, הוא צריך לבצע שום מבחן הכשרה או שאמרנו שלא, שהוא כבר נחשב כלב סיוע, אם יש לו תעודה מחוץ לארץ?

אילן פרומקין: אני חושב שזה צריך להיות אך ורק יש לו תעודה מחוץ לארץ שמוכרת על ידי ADI או IGDF, אחד משני הארגונים המקובלים בעולם כי אחרת נמצא את עצמנו עם כל מיני ארגוני אתרי אינטרנט למיניהם.

אודליה אסולין דגני: יכול גם להיות מצב של זמניות.

אודליה אסולין דגני: זאת אומרת, אדם שיגיע לתקופה קצרה.

אודליה אסולין דגני: יכולה להיות סיטואציה בה אדם מגיע מחוץ לארץ לישראל לתקופה קצרה עם חיית השירות, לקבל טיפול רפואי או כל דבר אחר.

אודליה אסולין דגני: אז מדובר בזמניות ואני מניחה שעד שיערכו מבחן הכשרה, הוא כבר יצטרך לחזור בחזרה למדינתו.

אודליה אסולין דגני: כן צריך לחשוב על פתרון של הכרה בתעודה של ארגון גג בין-לאומי שהיא תהיה מוכרת והוא יוכל להציג אותה לפני שהוא מגיע לישראל עם חיית השירות.

נעה בן שבת: השאלה אם בהגדרת תעודת חיית סיוע - נחזור להגדרה הזאת - נגיד שזה לא רק שהנפיק מרכז הכשרה והדרכה אלא גם תעודה שהנפיק ארגון גג מחוץ לישראל לכלב סיוע.

דגנית בן דב: ארגון הגג לא מנפיק את התעודות.

אילן פרומקין: הוא כן.

אילן פרומקין: החל מ-2022 ADI נותן תעודה אבל זה לא חייב להיות שארגון הגג נותן תעודה.

דגנית בן דב: מרכז שמוכר על ידי ארגון הגג.

אילן פרומקין: בדיוק.

אילן פרומקין: מרכז שמוכר על ידי ארגון בין-לאומי.

אילן פרומקין: אם זה מישהו שמוכר ב-IGDF, ארגון כלבי נחייה, כן צריך לאפשר לאנשים.

נועם פליק: גם בלי מבחן כשירות בארץ?

אילן פרומקין: כמו שאמרו, מי שמגיע לתקופה קצרה ועכשיו הוא עבר מבחן של IGDF או ADI וכדומה, לתעודות האלה יש פג תוקף, נקרא לזה כך.

גל רויטשטיין: היה עכשיו את כנס הווטרנים בבתי הלוחם כאן בארץ והגיעו נכים מכל העולם והם הגיעו עם כלבים.

גל רויטשטיין: הכלבים שלהם מגיעים עם וסט של ADI שחברות התעופה הבין-לאומיות מכירות בו.

גל רויטשטיין: בווסטים הישראלים עוד לא מכירים ואז החבר'ה כאן בארץ שצריכים לצאת לחופשה בחוץ לארץ, לוקחים להם את הכלב אבל תיירות מחוץ לארץ עם כלבים קיימת כאן שנים.

נעה בן שבת: אנחנו מוסיפים בתעודת שירות.

נעה בן שבת: המרכז מנפיק תעודת חיית סיוע ולאדם עם המוגבלות לגבי חיית הסיוע שהותאמה לסייע לצרכיו, ומדווח על כך מתן התעודה למרכז הרישום לפי חוק להסדרת הפיקוח על כלבים, התשס"ג-2002.

נעה בן שבת: כדי שיהיה רשום גם משרד החקלאות לגבי הכלבים האלה.

נעה בן שבת: אתה ביקשת שהוא ימשיך ללוות.

אילן פרומקין: הוא חייב להמשיך ללוות ולתמוך במקבלי השירות ובכלבים.

נעה בן שבת: זאת חובה שלו לתת את השירותים או להציע אותם?

אילן פרומקין: לפי דעתי זאת צריכה להיות חובה.

אילן פרומקין: את יכולה להקביל את זה לטסט לרכב.

נעה בן שבת: נכון.

אילן פרומקין: אנחנו משאירים כאן את הפתח למשהו שלא יהיה ADI.

אפרת רייטן: הסטנדרטים האלה הרי מקובלים עלינו ואנחנו כתבנו את זה.

אפרת רייטן: יש לנו את האופציה להרחיב את זה לארגונים חדשים שיהיו ולכן צריך שם להכניס סטנדרטים שנתקבלו כאן ושחלים בארגונים האלה, והם יחולו גם על הארגונים החדשים.

אפרת רייטן: בלי להיכנס לפרט כזה או אחר.

אילן פרומקין: גם רווחת הכלב.

אפרת רייטן: יש רשימה של דברים.

אפרת רייטן: חבל עכשיו להציף אחד ולוותר על אחרים.

נעה בן שבת: אני חושבת שאנחנו צריכים כאן לומר שיש דברים שהם MUST ואנחנו חייבים לתמוך בהם ויש דברים שאנחנו רוצים לאפשר.

נעה בן שבת: יכול להיות שארגונים אחרים גם - - -

אילן פרומקין: זה MUST כי את צריכה לדאוג לכלב.

אילן פרומקין: בסוף היום הכלב בגיל 10 יפסיק לעבוד ואי אפשר שיזרקו אותו לרחוב.

אילן פרומקין: מישהו חייב להיות אחראי עליו.

אפרת רייטן: לחייב את המרכז שנותן את התעודה גם את זה.

נעה בן שבת: יכול להיות שמשרד הרווחה לא יכיר בארגון אם אין לו את התנאי הזה.

נעה בן שבת: בסופו של דבר זה שיקול הדעת של משרד הרווחה אם להכיר או לא להכיר.

נעה בן שבת: אני חושבת שזה כבר מעבר לכך שיש חיית סיוע מוכנה לטיפול.

נעה בן שבת: אנחנו לא רוצים לחסום.

נעה בן שבת: אנחנו חושבים שמבחינת חופש עיסוק או מבחינת שוק, אנחנו צריכים לאפשר את זה.

אילן פרומקין: אני לא חושב שאת חוסמת.

אילן פרומקין: אני חושב שאת מבטיחה שירות איכותי וטוב לאנשים שמקבלים את השירות.

נעה בן שבת: זה יהיה שיקול הדעת של משרד הרווחה.

אילן פרומקין: אני חושב שגם השירותים הווטרינריים צריכים לדאוג כאן לעניין של רווחת הכלבים.

אפרת רייטן: משרד הרווחה ומשרד החקלאות, אתם רוצים להתייחס בקצרה?

אפרת רייטן: לא.

הדס אגמון: האם יש למשרד סמכות להוסיף תנאים?

נעה בן שבת: לא.

נועם פליק: זאת רשימה סגורה.

נועם פליק: "אם מתקיימים בו כל אלה".

נעה בן שבת: ביקשתם לא להוסיף תנאים.

אפרת רייטן: זו רשימה סגורה.

דן אורן: השאלה היא אם יש דברים שאנחנו לא חושבים עליהם עכשיו ואולי השר בהפעלת שיקול דעת ירצה להוסיף.

נועם פליק: אפשר אולי להוסיף סעיף סל שהשר רשאי להוסיף.

נעה בן שבת: בסעיף התקנות.

נועם פליק: לא בתקנות.

נועם פליק: כאן, בסעיף זה.

נועם פליק: השר רשאי להוסיף או אם הוא ראה כי יש צורך.

נעה בן שבת: בסדר.

נועם פליק: יש לנו התייחסות לפסקה (5), לגבי הדיווח על מתן התעודה.

נועם פליק: אני רוצה לשאול את היועצת המשפטית האם הדיווח על מתן התעודה כולל גם דיווח על ביטול תעודה.

נעה בן שבת: אני חושבת שכן.

נעה בן שבת: משרד החקלאות, איך מדווחים לכם על מתן תעודה לפי התקנות?

דגנית בן דב: כל הדיווחים למאגר הארצי לרישום כלבים עוברים דרך הרופא הווטרינר העירוני.

נעה בן שבת: אולי נגיד: ידווח על התעודה ולא רק על מתן התעודה.

נעה בן שבת: זה גם הביטולים.

דגנית בן דב: אנחנו לא מכירים ביטול ולדעתי רשומים במאגר יותר כלבי נחייה ממה שיש היום בפועל.

דן אורן: אם זה מה שמתכוונים, כדאי לכתוב את זה במפורש כדי שלא יהיו כאן ספקות.

אפרת רייטן: בסדר.

אפרת רייטן: קיבלנו את זה.

אפרת רייטן: צריך גם את הביטול.

שירלי פינטו קדוש: שאלת הבהרה.

שירלי פינטו קדוש: לגבי כלב, האם הארגונים החדשים שיהיו ידאגו גם לכלב וגם לאדם לאורך החיים?

שירלי פינטו קדוש: לא הבנתי אי הכנסתם את זה.

נעה בן שבת: כרגע מדברים רק על התנאים המאוד בסיסיים כדי לדעת מי חיית סיוע בתחילת החיים שלה עם האדם עם המוגבלות.

נעה בן שבת: כרגע אנחנו לא מלווים את המשך החיים, לא בעניין המימון וגם לא בעניין המעקב אחר כך.

נעה בן שבת: הוצע כאן שיהיו תנאים נוספים שהשר יוכל לקבוע, שנקבע את זה בסעיף הזה, שאם משרד הרווחה יראה שנדרשים תנאים נוספים, הוא יוכל לדרוש אותם.

נועם פליק: חשוב לציין שנכון להיום לפי ה-ADI זה כן נכנס כסטנדרט.

אפרת רייטן: נכון.

אפרת רייטן: זה הסטנדרט.

נועם פליק: מדברים רק על גופים חדשים.

נעה בן שבת: (ד) שר הרווחה והביטחון החברתי רשאי לקבוע – אמרנו את אופן הסימון.

נעה בן שבת: חובת קביעה של אופן הסימון.

דגנית בן דב: סליחה, גם בנקודה הזאת, כרגע אופן הסימון של כלבים רבתי קבוע בחוק ובתקנות להסדרת הפיקוח על כלבים, סימון בשבב.

דגנית בן דב: לכן חשוב לעשות כאן הבחנה הבהרה שלא תהיה התנגשות בין הדברים.

נעה בן שבת: את אומרת שכדי שלא תהיה התנגשות, את רוצה שההוראות שלכם - - -

דגנית בן דב: אני חושבת שהנוסח האומר מבלי לגרוע מהוראות חוק להסדרת הפיקוח - יהיה נהדר.

אפרת רייטן: בסדר.

נעה בן שבת: הוא יקבע את אופן הסימון והוא רשאי לקבוע -

נעה בן שבת: אלה תקנות רשות.

נעה בן שבת: אמרנו גם שתהיה לו סמכות לקבוע תנאים נוספים "להכרה במרכז להכשרה, וזה יהיה בנוסף.

נעה בן שבת: הוא רשאי לקבוע הוראות לעניין הכרה בחיית סיוע שעברה תהליך הכשרה מחוץ לישראל ותעודות חיית סיוע שהונפקו מחוץ לישראל".

נעה בן שבת: (ה) שר הרווחה והביטחון החברתי רשאי, בהתייעצות עם שר החקלאות ופיתוח הכפר, בצו, לתקן את התוספת השביעית, לעניין סוגי חיות הסיוע ואם הוא עשה כן, הוא יתקן בצו את התוספת לעניין ארגוני הגג שהכיר בהם.

נעה בן שבת: את הניסוח כאן נתקן.

קריאה: זו גם תהיה התוספת השמינית.

נעה בן שבת: (ו) שר הרווחה והביטחון החברתי יפרסם באתר האינטרנט של משרדו -

נעה בן שבת: כל מרכז הכשרה והדרכה שהכיר בו, בציון ארגון הגג שמכיר במרכז, ככל שישנו.

דגנית בן דב: חייב להיות.

נעה בן שבת: כן, חייב להיות.

אפרת רייטן: אמרנו שבהמשך יכול להיות שאנחנו נעשה את זה גם בלי ארגוני הגג האלה.

אפרת רייטן: שיהיו אחרים.

נועם פליק: כרגע מרכז ההכשרה בארץ חייב להיות תחת ארגון גג.

דגנית בן דב: איזשהו ארגון גג.

נעה בן שבת: בסדר.

נעה בן שבת: אנחנו מורידים את "ככל שישנו".

נעה בן שבת: אולי גם את התעודות בחוץ לארץ.

דגנית בן דב: זה חייב.

אפרת רייטן: נעם, רצית לומר משהו.

נועם פליק: רצינו לשאול לגבי סעיף של צורת התעודה שהשר צריך לקבוע בתקנות.

נועם פליק: אנחנו היום עוברים לתעודות דיגיטליות של סריקה כמו התו הירוק שהיה.

אפרת רייטן: כן.

אפרת רייטן: עכשיו גם הביטוח הלאומי עושה את זה.

נועם פליק: האם בנוסח שכתוב כאן יש את הסמכות לקבוע את זה שזה גם דיגיטלי?

אפרת רייטן: נראה לי שכן.

נועם פליק: אנחנו רק רוצים לוודא.

אפרת רייטן: אנחנו אומרים את זה גם לפרוטוקול.

גל רויטשטיין: האם אפשר להוסיף לשר את הסמכויות לקנוס אנשים שמסתובבים עם וסטים מזויפים?

גל רויטשטיין: כך נוכל לפתור את הבעיה הזאת.

גל רויטשטיין: בעולם מוטלים קנסות בסך 5,000 דולר לזיוף.

נעה בן שבת: אנחנו דורשים כאן ללכת עם תעודה ואם מישהו מזייף תעודה, זו עבירה פלילית על זיוף.

אפרת רייטן: זה לא ברמת השר.

הדס אגמון: אני מבקשת שהצו יהיה בהיוועצות גם עם הנציבות כמו שמקובל בכל החקיקות.

אפרת רייטן: היוועצות עם הנציבות.

הדס אגמון: ועם ארגונים.

נעה בן שבת: ועם ארגונים, כמו שכתוב בחוק שוויון באופן כללי.

הדס אגמון: בחוק שוויון.

הדס אגמון: בכל התקנות.

אפרת רייטן: בסדר גמור.

נעה בן שבת: אני חושבת שאנחנו כרגע לא יכולים לקבוע עבירות פליליות.

נעה בן שבת: (ז) שר הרווחה והביטחון החברתי יסמיך מבין עובדי משרדו מפקחים שיהיו נתונות להם הסמכויות לפי סעיף זה, כולן או חלקן (בסעיף זה – מפקח).

נעה בן שבת: לשם פיקוח על ביצוע הוראות לפי סעיף זה ובכלל זה על פעילות מרכז הכשרה והדרכה כאמור בסעיף קטן (ג2), רשאי מפקח –

נעה בן שבת: לדרוש מכל אדם למסור לו את שמו ומענו ולהציג בפניו תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת המזהה אותו.

נעה בן שבת: (ז) אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראות כל דין לעניין טיפול בבעל חיים.

נעה בן שבת: הדגשנו את זה כדי להבטיח שמשרד החקלאות ממשיך לעשות את כל הבדיקות לגבי רווחת בעלי החיים וכן הלאה.

נעה בן שבת: אחרי התוספת השישית לחוק העיקרי יבוא: אמרתם שזו צריכה להיות תוספת שמינית.

הדס אגמון: כן.

הדס אגמון: זו תהיה תוספת שמינית כאשר ייכנס החוק של עיצומים כספיים.

נועם פליק: אבל אנחנו לא יודעים מה ייכנס קודם.

אורלי בוני: הערה לעניין ההוראות, לגבי הנאמר שאין לגרוע מכל דין לעניין טיפול בבעלי חיים.

אורלי בוני: צריך להיות גם פיקוח על בעלי חיים.

אורלי בוני: זאת אומרת, הוראות לעניין טיפול ופיקוח על בעלי חיים.

נעה בן שבת: בסדר.

נעה בן שבת: "תוספת שביעית (סעיף 19ו1) סוג חיית הסיוע ארגון הגג

נעה בן שבת: בתנועה (Mobility dog).

נעה בן שבת: קרישיות יתר, אלרגיות מסכנות חיים או מחלה הגורמת להתקפי עילפון או פרכוס בלתי נשלטים (Medical Alert Dog).

נעה בן שבת: ממוגבלות לאנשים עם שכלית התפתחותית או תקשורתית,

נעה בן שבת: הפרעה בתר-חבלתית או אנשים עם אוטיזם.

נעה בן שבת: לגבי הבתר-חבלתית אמרו לנו שזה לא ברור.

נעה בן שבת: זה ה-PTSD.

דגנית בן דב: מכניסים כבר את שם ארגון הגג?

דגנית בן דב: משאירים את זה פתוח?

נעה בן שבת: כן.

נעה בן שבת: משאירים את זה פתוח.

נעה בן שבת: משרד הרווחה יקבע.

נעה בן שבת: חשוב שמשרד הרווחה יקבע כי אחרת אנחנו לא יכולים להפעיל את כל הדבר הזה.

אילן פרומקין: הייתי מבקש - זה גם מופיע בסקירה של מרכז המחקר -מה שנקרא פסיליטיס סרוויס דוגס.

אילן פרומקין: אלה כלבים שעובדים במוסדות שיקום ציבור וכדומה.

אילן פרומקין: כיום כבר יש בבתי חולים כלבי שירות כאלה ושאיפה שזה משהו שילך ויגבר.

אפרת רייטן: הם מחוברים למוסד ולא לאדם?

אילן פרומקין: בדיוק.

נועם פליק: יש כלב התרעה רפואי, כלב תגובה רפואי וכלב שירות רפואי.

אילן פרומקין: טעות שלי.

אילן פרומקין: זה חלק מה-ADI.

אילן פרומקין: זה משהו שכבר קיים ואני חושב שאחר כך אנחנו נרוץ אחרי הזנב של עצמנו.

אפרת רייטן: אתה מעלה עכשיו סוגיה שאולי נצטרך להתייחס אליה בעתיד.

אפרת רייטן: למשרד הרווחה יש את האפשרות לתקן את זה.

אפרת רייטן: חשוב גם לציין שזה תיקון של תוספת כך שזה יותר מהיר מכל החקיקה וכל התהליך המייגע שאנחנו עושים.

נועם פליק: בצו.

אילן פרומקין: אם אפשר לגבי ארגון הגג, להתייחס למה שדיברנו עליו קודם, שזה יהיה ארגון גג שהוא גוף מנחה ושאינו מכשיר.

נעה בן שבת: הוספנו את זה.

אפרת רייטן: בסדר.

אפרת רייטן: בואו נתקדם.

אפרת רייטן: יש לנו עוד חצי עמוד כדי לסיים את התחילה.

נעה בן שבת: תחילה תחילתו של חוק זה – צריך לקבוע מתי הוא ייכנס לתוקף - מיום פרסומו (להלן – יום התחילה).

אפרת רייטן: אני צריכה לשמוע את הרווחה ואת החקלאות.

דן אורן: לפני שמגיעים לסעיף התחילה.

דן אורן: כעיקרון מדובר בפרק שהוא באחריות של שר המשפטים אבל מה שחוק השוויון עושה, כיוון שיש כל מיני חלקים של אותו פרק בו אנחנו נמצאים שהם בעצם באחריות מבחינת תקנות של הסדרים שונים, יש את סעיף 19סח לחוק השוויון שאומר ששר המשפטים ממונה על ביצוע פרק זה ואולם – ואז יש רשימה של סייגים לגבי אותם תחומים.

נעה בן שבת: צריך לתקן ולהוסיף בסעיף 19סח את הסמכות של שר הרווחה לעניין החוק הזה.

אפרת רייטן: בסדר גמור.

אפרת רייטן: מקובל.

אפרת רייטן: תודה, דן.

אפרת רייטן: לגבי התחילה.

אפרת רייטן: משרד החקלאות, יש לכם איזו התייחסות?

דגנית בן דב: אני חושבת שההתייחסות צריכה לקחת קודם כל בחשבון את יכולת ההיערכות של מרכזי ההכשרה שדי ברור שיוכרו, לעשות את ההכרה למגוון האוכלוסייה עם כלבי שירות שקיימת בארץ.

דגנית בן דב: לכן אני חושבת שצריך לשמוע אותם.

הדס אגמון: זה לא צריך להשליך על התחילה.

אפרת רייטן: בכל מקרה יש את הוראת המעבר.

דגנית בן דב: לגבי תעודה כתוב שישה חודשים מיום התחילה.

דגנית בן דב: אני לא חושבת שחצי שנה מספיקה.

אפרת רייטן: עוד לא הגענו לשם.

דגנית בן דב: אנחנו בתחילה אבל הוראות המעבר מחוברות לתחילה.

נעה בן שבת: הוראות המעבר נספרות מיום התחילה אבל אני חושבת שהתחילה צריכה לקחת בחשבון את הפעילות של משרד הרווחה כדי להתחיל עם הארגונים הראשוניים.

אפרת רייטן: נכון.

אפרת רייטן: מה אתם אומרים?

נועם פליק: שוב, כרגע אנחנו חושבים חצי שנה בגלל הקונסטלציה הפוליטית.

נעה בן שבת: שישה חודשים.

אפרת רייטן: כן.

דגנית בן דב: בשביל צו אתה צריך שר ולכן אני חושבת שאתה צריך יותר מחצי שנה.

נועם פליק: הצו צריך לחתום על הצו.

דגנית בן דב: זה נכון.

דגנית בן דב: צריך לקחת את זה בחשבון כשקובעים את התחילה.

נועם פליק: בואו נעשה שמונה חודשים.

אילן פרומקין: אני רק אתייחס לנושא של חיות השירות בעמוד 34 בדוח של מרכז המחקר.

נועם פליק: מסתבר שלנו יש את הטיוטה ולא את הדוח.

אילן פרומקין: כן הייתי מבקש להוסיף את זה.

נורית כהן: אנחנו לא מכירים את זה.

נורית כהן: נוסיף את זה בצו.

נועם פליק: מקסימום נוסיף את זה בצו.

נועם פליק: אנחנו לא מכירים את זה כרגע.

אילן פרומקין: בעמוד 34.

אילן פרומקין: לדעתי זה מופיע בכל הגרסאות שהיו.

אילן פרומקין: פסיליטיס דוגס.

אפרת רייטן: אני רוצה לקבוע את התחילה ואני מציעה שנכניס את זה כתאריך וזה יהיה מה-1 במאי.

אפרת רייטן: אז יהיה לכם מספיק זמן.

נעה בן שבת: 1 במאי 2023.

נעה בן שבת: אדם עם מוגבלות שערב יום התחילה קיבל כלב – אנחנו אומרים דווקא כלב ולא חיית שירות באופן כללי - למטרת ביצוע משימות או פעולות סיוע יום-יומיות עבורו או למטרת סיוע בעת מצוקה או בצרכיו התפקודיים הנובעים מהמוגבלות זכאי לקבל תעודת חיית סיוע לגביו, ובלבד שהכלב עמד במבחן כשירות במרחב הציבורי שנערך בידי מרכז הכשרה והדרכה שהובהר לפי חוק זה.

הדס אגמון: אולי לומר שמסתייע בכלב.

נועם פליק: נעזר בכלב.

נעה בן שבת: בסדר.

נעה בן שבת: בתקופה שמיום התחילה ועד תום חמש שנים מים התחילה, בסעיף 19ו1(א) לחוק העיקרי כנוסחו בחוק זה, בהגדרה "תהליך הכשרה של חיית סיוע", במקום "שמרכז הכשרה והדרכה או מאמן חיית שירות מבצע וכולל" יקראו "שכולל".

נעה בן שבת: אני אסביר מה אנחנו מבקשים לעשות כאן.

נעה בן שבת: אנחנו מבקשים כאן לאפשר גם לגורמים אחרים בתקופה הזאת לעשות את תהליך ההכשרה של חיית השירות.

נעה בן שבת: הורדנו את המאמן, אז נוריד אותו גם כאן.

מוסי רז: צריך חמש שנים בשביל זה?

נעה בן שבת: אנחנו רוצים תקופת התארגנות כי יש אנשים שהתחילו ואנחנו מבינים שלארגונים לוקח זמן לקבל הכרה על ידי ארגוני הגג.

אילן פרומקין: אני חושב גם אם נוריד את התקופה לשלוש שנים, זה בסדר.

אפרת רייטן: מאיפה בא התקופה של חמש שנים?

נעה בן שבת: הצעה שלי.

אפרת רייטן: הצעה שלנו.

אפרת רייטן: שלוש שנים?

אילן פרומקין: התהליך אמור לקחת שנתיים, אז בואו ניתן עוד שנה.

אפרת רייטן: בסדר.

אפרת רייטן: עד שזה נכנס לתוקף, זה עד מאי.

אפרת רייטן: אחר כך יש לך עוד שנתיים.

אפרת רייטן: לא צריך חמש שנים.

אפרת רייטן: שנתיים מיום התחילה.

נעה בן שבת: בתקופה שמיום התחילה ועד תום -נשאר פתוח מספר השנים - שנים מיום התחילה, יקראו בסעיף 19ו1(ג2) לחוק העיקרי כנוסחו בחוק זה, בפסקה (1), בסופה: "או שהגיש בקשה להיות מוכר על ידי ארגון כאמור ומצוי בתהליך בחינה לקראת הכרה".

נעה בן שבת: זאת אומרת, יש מרכזים בישראל שהם בדרך להיות מוכרים על ידי ארגון בין-לאומי וזה תהליך שהוא ממושך.

נעה בן שבת: כאן אנחנו רוצים לדבר על מרכז הכשרה גם אם הוא בתהליך.

דגנית בן דב: לפני שמדברים על מספר השנים, אני חושבת שיש כאן בעיה.

דגנית בן דב: לא משנה כמה שנים ייקבעו כאן, מרגע שתיגמר תקופת הביניים הזאת שום גוף חדש לא יוכל להיכנס לסיפור כי הוא לא יוכל להכשיר כלבי שירות.

דגנית בן דב: הוא לא יוכל להיות מוכר כמרכז הכשרה בלי להיות מוכר על ידי ארגון גג.

גל רויטשטיין: לא.

גל רויטשטיין: את יכולה היום להקים מלכ"ר כאן בארץ עם תעודה של מאלף ADI, לפנות ל-ADI שהוא יחבר אותך עם ארגון בארצות הברית שייתן לך חסות ויפקח עליך בחמש שנים אקרדיטציה.

גל רויטשטיין: אז את נופלת לתוך תהליך אקרדיטציה.

דגנית בן דב: זה בדיוק.

דגנית בן דב: הניסוח של 4(ד) ימנע את האפשרות הזו.

נעה בן שבת: למה הניסוח ימנע?

נעה בן שבת: את אומרת שדרישה של כמה שנים של הכשרה של כלבי שירות.

דגנית בן דב: בואי נניח שבעוד חמש שנים כבר לא יקראו את זה כ"או שהגיש בקשה".

נעה בן שבת: את בעצם אומרת צריך להכניס את זה לתוך החוק ותמיד לאפשר לארגון שנמצא בתהליך להיות מוכר?

דגנית בן דב: כן.

נעה בן שבת: שמרכז הכשרה שהוא גם בתהליך, גם הוא יכול להיות מוכר.

דגנית בן דב: אחרת לא יוכלו להיכנס למשחק שחקנים אחרים.

נועם פליק: זה אומר שהוא הגיש בקשה והוא לא מאושר על ידיה והוא לא מפוקח או מונחה על ידה.

דגנית בן דב: הוא מפוקח.

דגנית בן דב: בתהליך המועמדות הוא מפוקח.

נעה בן שבת: אני מנסה להבין את הבעיה.

נעה בן שבת: הבעיה שלך היא מבחינת הדרישה של ארגון כמו ADI שהמרכז הזה גם מכשיר כלבי שירות או את בעצם אומרת שתמיד אנחנו צריכים לאפשר גם לארגון שנמצא בתהליך להיות מרכז הכשרה בשביל שהוא יוכל להכשיר כלבי שירות ולהיות מוכר?

דגנית בן דב: נכון.

דגנית בן דב: אני אומרת שאם לא נאפשר לגוף שנמצא בתהליך האישור, לא נוכל לאפשר לו להכשיר כלבי שירות, הוא אף פעם לא יוכל לקבל.

אלירן זרד: אם אפשר להעיר משהו לגבי תהליך הקבלה ל-ADI.

אלירן זרד: זה בשני שלבים.

אלירן זרד: אתה מגיש בקשה לחברות, למועמדות, אתה מועמד במשך חמש שנים.

גל רויטשטיין: שנתיים עד חמש.

אלירן זרד: כן.

אלירן זרד: אתה יכול אחרי שנתיים, לפחות שנתיים של מועמדות, לבקש בקשה לחברות וזה לחמש שנים.

אלירן זרד: אם אחרי חמש שנים לא הצלחת לבקש בקשה לחברות, אתה גם יותר לא מועמד.

אלירן זרד: אתה צריך להיות מועמד ואחר כך אתה צריך לבקש בקשת חברות.

אלירן זרד: כדי להיות מועמד, תנאי סף הוא שכבר הכשרת חמישה כלבי שירות ושמת אותם אצל הלקוחות, אצל מי שצריך אותם.

קריאה: ועוד שנה הצלחה.

אפרת רייטן: ועובד שנה.

אלירן זרד: נכון.

אלירן זרד: עוד שנה הצלחה.

אלירן זרד: אני חושב שמה שנאמר זה איך ארגון בארץ יכול לפעול ולהכשיר חמישה כלבים בשביל להיות מועמד ל-ADI.

אפרת רייטן: כשאין לו בכלל את האפשרות לעשות את זה.

אלירן זרד: כן.

נעה בן שבת: אבל אנחנו רוצים שכלבי השירות כן יוכשרו על ידי מרכז הכשרה.

דגנית בן דב: ולכן אולי לעשות החרגה לעניין מתן התעודה.

דגנית בן דב: לעניין (ג2)(5) תהיה תקופת ביניים ואז רק מי שהוכר על ידי ארגון גג.

דגנית בן דב: לגבי עצם ההכשרה, לאפשר הכשרה גם על ידי מי שמועמד.

הדס אגמון: אבל אמרנו שיש את האפשרות להכשיר ושהמבחן יהיה במרכז הכשרה שכבר מתפקד.

הדס אגמון: זה אמור לפתור את המצב הזה.

הדס אגמון: הוא יפעל, הוא יכשיר.

נעה בן שבת: זה רק בהוראת מעבר.

נעה בן שבת: השארנו את האפשרות הזאת רק להוראת מעבר.

דגנית בן דב: כרגע הוראת המעבר מדברת על (ג2) כולו.

הדס אגמון: לא.

הדס אגמון: האפשרות לאדם להביא למשל כלב מחוץ לארץ ולהיבחן, היא לא תמידית.

דגנית בן דב: נכון.

נעה בן שבת: כן.

נעה בן שבת: להביא כלב מחוץ לארץ, זה תמידי.

דגנית בן דב: אני חושבת שצריך לנסח את זה רק לגבי (ג2)(5) כהוראת מעבר.

נעה בן שבת: אני אלך בכיוון שמציעה הדס.

נעה בן שבת: אנחנו נתקן.

נעה בן שבת: בתהליך ההכשרה של חיית הסיוע אנחנו נגיד "תהליך שמבצע מרכז הכשרה והדרכה או מרכז שמועמד להיות מוכר על ידי ארגון הגג".

הדס אגמון: זה אומר שזה עוד לפני שהוא מועמד.

הדס אגמון: זה אפילו שלב אחד לפני המועמד.

נעה בן שבת: "או מרכז שהגיש בקשה להיות מועמד".

אלירן זרד: כדי להגיש בקשה למועמדות ל-ADI הוא צריך להכשיר חמישה כלבים.

נעה בן שבת: אפילו כדי להגיש בקשה להיות חבר?

אלירן זרד: כן.

אלירן זרד: להגיש בקשה למועמדות, תנאי סף, כדי שתהיה מועמד.

גל רויטשטיין: פתרתם את זה בכך שאתם מאפשרים לבן אדם לאלף כלב ולהביא אותו למרכז למבחן.

נעה בן שבת: אני רוצה לוודא שאנחנו מאפשרים לו כי אני חושבת שאז אנחנו צריכים לתקן את ההגדרה של תהליך הכשרה של חיית סיוע ולא להגיד תהליך שמבצע מרכז ההכשרה וההדרכה.

הדס אגמון: מרכז הכשרה והדרכה אבל לא מרכז הכשרה והדרכה מוכר.

נעה בן שבת: אני צריכה להוריד את זה.

נעה בן שבת: תהליך הכשרה שמבצע כל אדם.

אילן פרומקין: אז את מייתרת הרבה מהעבודה הקשה שעשית עד עכשיו.

שירלי פינטו קדוש: לא כל אדם.

שירלי פינטו קדוש: לא.

שירלי פינטו קדוש: אי אפשר לתת לכל אדם לאלף.

אפרת רייטן: רק מרכז מוכר יוכל לתת את התעודה.

אפרת רייטן: יש כאן מלכוד בעניין הזה.

גל רויטשטיין: אם את תגבילי את זה למאלף כלבים, הרי מאלף הכלבים צריך ללמוד את המקצוע כדי להכין את חמשת הכלבים הראשונים כדי לבקש מועמדות.

נעה בן שבת: אתה הסברת לנו שאין מקצוע כזה.

גל רויטשטיין: אבל יש בארץ קורס של ADI.

גל רויטשטיין: ה-ADI מסמיך כאן מאלפים.

גל רויטשטיין: הוא הולך ולומד קורס של ADI, יש לו תעודה של מאלף של ADI ואז הוא הולך ומאלף חמישה כלבים.

גל רויטשטיין: את חמשת הכלבים האלה הוא בוחן במרכז שכן מוכר, נותן להם לעבוד שנה ואז הוא מגיש את המועמדות שלו.

גל רויטשטיין: כל עוד אנחנו עושים את זה בסדר הזה וזה כבר קיים במה שאתם כתבתם, אין לנו שום בעיה.

שירלי פינטו קדוש: צריך שהבסיס יהיה שהוא מאלף כלב.

שירלי פינטו קדוש: לא כל אדם.

גל רויטשטיין: מאלף כלבים מוסמך.

גל רויטשטיין: היום יש תעודות.

גל רויטשטיין: היום אפילו בית ספר בית דגן שהוא הסמכות, יש לו קורס.

שירלי פינטו קדוש: אולי יש מרכזי הכשרה מוכרים בישראל לאילוף כלבים.

דגנית בן דב: לא.

דגנית בן דב: אין.

אפרת רייטן: בואו נעשה כמה דקות הפסקה כדי לנסות למצוא לזה איזשהו פתרון.

אפרת רייטן: נחזור אחרי ההפסקה עם איזשהו פתרון.

אפרת רייטן: דברו עם היועצת המשפטית.

אפרת רייטן: יש כאן סוגיה שצריך להתעמק בה.

אפרת רייטן: אני מחדשת את הדיון.

אפרת רייטן: נועה, נועם ודגנית התייעצו ואני מבינה שלגבי הסוגייה הזאת נדרש יותר זמן כדי לחשוב בצורה יותר מעמיקה.

אפרת רייטן: לכן אני לא רוצה לקבל כרגע החלטה.

אפרת רייטן: אני אבקש מכם להמשיך את הפגישה שלכם ואת החשיבה המשותפת במהלך הדיון הבא אותו אני אתחיל בקרוב.

אפרת רייטן: ככל שנגיע כאן לאיזושהי הבנה נכונה, אנחנו נעשה הפסקה בדיון הבא ונשמע את הדברים.

אפרת רייטן: ככל לא, נמשיך בדיון בתחילת השבוע.

אפרת רייטן: אני מאחלת לכם בהצלחה.

אפרת רייטן: אני נועלת את הדיון הזה עד שנשמע מכם דברים אחרים.

אפרת רייטן: תודה.

אפרת רייטן: אני מחדשת את ישיבת ועדת העבודה והרווחה.

אפרת רייטן: חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 21) (היעזרות בחיית שירות), התשפ"ב-2022 של חברי חבר הכנסת מוסי רז, אני ועוד חברי כנסת נוספים.

אפרת רייטן: יצאנו כדי שתגיעו להבנה בנוגע לסעיף האחרון של החוק, לגבי הוראות המעבר, בעיקר פסקה (ד).

אילת וולברג: נועה הקריאה עד (ג) והגענו לסעיף קטן (ד) ואז העלו כאן קושי.

אילת וולברג: כיום, על פי ההצעה, מי שיוכל לבצע תהליך הכשרה של חיות שירות זה רק מרכז הכשרה שהוכר על ידי השר.

אילת וולברג: כדי להתקבל כחבר בארגון גג, אני מבינה שהמרכזים האלה צריכים להוכיח שהם העבירו תהליך הכשרה של לפחות חמישה כלבים.

אילת וולברג: לכן לכאורה לא יוכלו להיפתח מרכזים חדשים כאלה שיוכרו בהמשך על ידי ארגוני גג כי לא תהיה להם אפשרות להכשיר כלבים.

אפרת רייטן: כמו הסיפור על הביצה והתרנגולת.

אילת וולברג: בדיוק.

אילת וולברג: לכן ניסינו לנסח איזשהו חריג לעניין הזה.

אילת וולברג: אני אקריא אותו ואחר כך אני אסביר אותו.

דגנית בן דב: לפני שאת מקריאה.

דגנית בן דב: החריג הזה נכנס כאחד מהסעיפים?

דגנית בן דב: החריג לא מופיע בהוראות מעבר כי הוא יצטרך להתקיים לתמיד כי גם בעוד 20 שנים מישהו חדש ירצה להיכנס.

דגנית בן דב: לכן יש כאן גם תיקון של (ד) וגם הוראה קבועה.

נועם פליק: היא הוראה קבועה.

אילת וולברג: אני אתחיל עם ההוראה הקבועה.

אילת וולברג: מוצע להוסיף סעיף קטן (ג3) שהוא יגיע אחרי סעיף (ג2), הסעיף שמסדיר את ההכרה במרכזי ההכשרה, הסעיף הכללי, ואנחנו קובעים חריג לגבי זה שאומר: "שר הרווחה והביטחון החברתי, בהתייעצות עם שר החקלאות ופיתוח הכפר, רשאי להכיר במרכז הכשרה והדרכה בהתאם להוראות סעיף קטן (ג2) לתקופה שלא תעלה על חמש שנים וזאת כדי המרכז יוכל לפעול להכרה בו על ידי ארגון גג, אף אם אינו עומד בתנאים המנויים בסעיף קטן (ג2)(1), (3) או (5)".

אילת וולברג: אני אומר מה התנאים האלה.

אילת וולברג: בפסקה (1) התנאי הוא שהמרכז מוכר על ידי ארגון גג.

אילת וולברג: אנחנו כמובן נמצאים בשלב מקדמי.

אילת וולברג: זאת אומרת, הוא עדיין לא הוכר.

אילת וולברג: פסקה (3) אומרת שהמרכז מקיים מבחן כשירות במרחב הציבורי ותכף אני אומר גם את הסייגים, מה המרכזים האלה לא יוכלו לעשות למרות שהם מוכרים ואחד הדברים הוא שהם לא יוכלו לבצע מבחני כשירות.

אילת וולברג: הם גם לא יוכלו לתת תעודות של חיית סיוע.

אילת וולברג: זה בעצם כדי להבטיח שבאמת הכלבים שבסופו של דבר יוכשרו על ידם, יהיו מתאימים וברמה נאותה.

אילת וולברג: אני מוסיפה שני סייגים: פסקה (1) אומרת: "ובלבד שהמרכז לא יהיה רשאי לבצע מבחן כשירות במרחב הציבורי או לתת תעודת חיית סיוע".

אילת וולברג: פסקה (2) אומרת: "בתוך שנתיים מיום שהוכר יגיש המרכז בקשה להיות חבר בארגון גג".

אילת וולברג: זאת אומרת, בגלל שהמטרה של החריג הזה היא לאפשר לו להיות חבר בארגון גג, נותנים לו פרק זמן מסוים לעשות את זה ואם הוא לא עשה את זה, הוא לא יכול להמשיך להיות לעולם מרכז הכשרה מוכר.

אילת וולברג: זה החריג.

אילת וולברג: זה דורש כמה התאמות נוספות.

אילת וולברג: אם יש הבהרות או שאלות.

הדס אגמון: רק להגיד שמה שמשלים את זה, זה שמרכזי ההכשרה הוותיקים, אמרנו קודם, צריכים לאפשר לעשות מבחנים גם לכלבים מן החוץ.

הדס אגמון: כך הכלבים האלה שהם במרכזים הצעירים ייבחנו במרכזים הוותיקים ויקבלו מהמרכזים הוותיקים את התעודה.

אילן פרומקין: כמו שנאמר כאן, עדיין נשאר למרכזים הוותיקים שיקול דעת מקצועי בלבד, כן או לא, ואנחנו לא לוקחים איזושהי אחריות על הכלבים.

אילן פרומקין: המבחן הוא מקצועי.

אילן פרומקין: מבחינה מקצועית.

אפרת רייטן: בסדר גמור.

אילת וולברג: התאמות בנוסח להוספה של הסעיף הקטן הזה.

אילת וולברג: בהגדרה "מרכז הכשרה והדרכה".

אילת וולברג: עכשיו כתוב "מרכז שהוכר לפי סעיף קטן (ג2)".

אילת וולברג: אנחנו מוסיפים "מרכז שהוכר לפי סעיף קטן (ג2) או (ג3)", שזה הסעיף הקטן החדש שהוספנו.

אילת וולברג: בסעיף קטן (ה)(2) יש חובה של פרסום באינטרנט.

אילת וולברג: "שר הרווחה והביטחון החברתי יפרסם באתר האינטרנט של משרדו כל מרכז הכשרה והדרכה שהכיר בו בציון ארגון הגג שמכיר במרכז".

אילת וולברג: להחזיר את המילים שהסרנו בדיון הבוקר "ככל שישנו" כי יהיו כאן ארגונים שכנראה לא יוכרו.

אילת וולברג: בסעיף קטן (ז), פיקוח, סעיף שמסמיך את השר להסמיך מפקחים.

אילת וולברג: בסיפה שלו כתוב "לשם פיקוח על ביצוע הוראות לפי סעיף זה ובכלל זה על פעילות מרכז הכשרה והדרכה כאמור בסעיף קטן (ג2)".

אילת וולברג: אני מציעה למחוק את המילים "כאמור בסעיף קטן (ג2)".

אילת וולברג: כלומר, הפיקוח יהיה על מרכז הכשרה והדרכה.

אילת וולברג: כאשר תיקנו את ההגדרה ואמרנו שמרכז ההכשרה וההדרכה הוא גם מרכז הכשרה והדרכה שהוכר לפי הסעיף הקטן החדש.

אילת וולברג: אלה ההתאמות שנדרשות בעקבות הוספת סעיף קטן (ג3).

אילת וולברג: אני רוצה לחזור להוראות המעבר.

אילת וולברג: במקום ההוראה שמוצעת בנוסח שמונח בפניכם לסעיף קטן (ד), לסעיף 4(ד), מוצע להוסיף הוראת מעבר.

אילת וולברג: אני מבינה יש שני שלבים – ויתקנו אותי גורמי המקצוע אם אני לא מדייקת – בהכרה של ארגון גג במרכז הכשרה והדרכה.

אילת וולברג: יש את השלב המקדמי שבו בעצם מגישים בקשה.

דגנית בן דב: מתקבלים כמועמד.

אילת וולברג: מתקבלים כמועמד.

אילת וולברג: כמה זמן זה אורך?

אפרת רייטן: בין שנתיים לחמש שנים.

אילת וולברג: קודם כל מגישים בקשה להיות מועמדים.

נועם פליק: בין שנתיים לחמש שנים יש את הליווי ואת התמיכה של הגוף ואחרי חמש שנים הם מקבלים את האישור הפורמלי המלא, החברות.

אילת וולברג: ההוראה שהקראתי של סעיף קטן (ג2) מדברת על מרכזי הכשרה והדרכה שיוכרו לפי (ג3) ולא יוכלו, כמו שאמרתי, לבצע מבחני כשירות ולא יוכלו לתת תעודות.

אילת וולברג: כאן כן רוצים בתקופת המעבר לאפשר לארגון שכבר התקבל כמועמד לחברות בארגון הגג.

אילת וולברג: זאת אומרת, כבר יש עליו פיקוח, יש הנחיה וארגון הגג מלווה אותו, כן לאפשר למי שעד תחילת החוק ובתוך שנתיים היה כבר מועמד, לאפשר לו להיות מוכר לפי הוראות החוק.

אילת וולברג: זאת הוראת מעבר ששונה.

דגנית בן דב: הוא יהיה מוכר כבר גם לעניין הבחינה והוצאת הכרטיס.

אילת וולברג: כן.

דגנית בן דב: אחרת אנחנו נשארים עם שטח שלא יוכל לספק את ה-...

נועם פליק: כי יש תנאי בסיס לקבלה למועמדות.

אפרת רייטן: אתה צריך שיהיו לך מספר תנאים.

נועם פליק: בדיוק.

נועם פליק: חמישה כלבים ואחרי שנה של הסמכה.

אפרת רייטן: בסדר.

אפרת רייטן: אני חושבת שהדברים ברורים.

אפרת רייטן: אתם רוצים להוסיף משהו?

דגנית בן דב: אם אפשר להקריא את הנוסח.

אילן פרומקין: שאלה קטנה.

אילן פרומקין: בשיחות בינינו ציינתם שיהיה איזשהו ציון של ארגון תחת סעיף (ג2), יצטרכו להיות בשקיפות אל מול הארגונים או משהו כזה.

נועם פליק: זה מה שהיא אמרה בפרסום באתר האינטרנט.

אילת וולברג: "בתקופה שמיום התחילה ועד תום שנתיים השר רשאי להכיר במרכז הכשרה והדרכה שעד יום התחילה התקבל כמועמד לחברות בארגון גג ומצוי בתהליך בחינה לקראת הכרה, כמרכז הכשרה והדרכה לעניין חוק זה ויחולו לגביו הוראות חוק זה".

אפרת רייטן: בסדר גמור.

קריאה: הגעת להצבעה?

אפרת רייטן: אני שוב לבד.

אפרת רייטן: בשבוע האחרון אני לוקחת אחריות על כל החקיקה.

אפרת רייטן: אין שום בעיה.

אפרת רייטן: האמת היא שזה חוק שקידמתי כבר חודשים ארוכים ביחד עם חבריי גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה ואני חושבת שכול ישמחו לשמוע שאנחנו מגיעים להצבעה והכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אפרת רייטן: אני מצביעה.

אפרת רייטן: מי בעד אישור הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון מס' 21) (היעזרות בחיית שירות), התשפ"ב-2022?

אפרת רייטן: אושר

אפרת רייטן: הצעת החוק אושרה פה אחד.

אפרת רייטן: החוק מוכן לקריאה שנייה ושלישית במליאה.

אפרת רייטן: עד כמה שאני יודעת לא הוגשו הסתייגויות.

אפרת רייטן: לא קיבלנו הסתייגויות.

אפרת רייטן: אני מאחלת לכולנו לא רק בהצלחה רבה אלא האמת היא שרציתי, כאשר הייתה כאן כנסת תקינה, להקרין כאן עבור חברי הכנסת את המשמעות של כלבי שירות או סיוע שחידדנו בחוק עבור אנשים שונים, אם אלה הלומי הקרב ואם אלה ילדים.

אפרת רייטן: ראיתי את זה על בשרי עת הסתובבתי והראו לי תצוגות תכלית למיניהן ופגשתי את האנשים.

אפרת רייטן: כל פעם כשאני הולכת ברחוב ורואה מישהו הולך עם כלב שירות, ישר אני מבינה את המשמעות שיש בזה.

אפרת רייטן: אני ממש שמחה שהחוק עבר ואני מאוד מקווה שזה צעד שיחבר עוד ועוד אנשים לקהילה, לסביבה ולשוויוניות ויפתח להם עוד אפשרויות.

אפרת רייטן: אני מאוד מודה לכולכם.

אפרת רייטן: אני מודה לכל מי שלקח חלק בהכנה של החוק הזה על אתגריו הרבים מאוד שהיו כאן.

אפרת רייטן: זה אחד מהחוקים שעשינו כאן

אפרת רייטן: השנה עבור אנשים עם מוגבלויות שונות ופרצנו דרך.

אפרת רייטן: באמת.

אפרת רייטן: את יכולים להיות מאוד גאים בעצמכם, כל מי שלקח כאן חלק.

אפרת רייטן: באמת עשינו פריצת דרך נוספת.

אפרת רייטן: בשמי, אני מודה לכולכם על העזרה והסיוע.

אפרת רייטן: תודה רבה.

אפרת רייטן: הדיון נעול.