ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 284, 2022-06-23 10:00

מיכאל ביטון: בוקר טוב.

מיכאל ביטון: ועדת הכלכלה מתכנסת ביום חמישי לאור חשיבות הדיונים והחקיקה שאנחנו רוצים להשלים.

מיכאל ביטון: יש לנו יום ארוך כדי לעגן בנוסח חוק את ההסכמות בחקלאות, פה ספציפית בפרק של ענף ההטלה.

מיכאל ביטון: הוועדה בשנה האחרונה ידעה ימים מורכבים ואי הסכמות ומתחים ואני שמח שהיום זה יום שבו אנחנו מביאים נוסח שמעגן את ענף ההטלה בחקיקה ראשית ומסודרת והוא הוסכם ותואם גם על ידי שר החקלאות ומנכ"לית משרד החקלאות וגם על ידי כלל הארגונים היציגים של ענף החקלאות, המושבים, הלול וההטלה.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים לתת תוקף להסכם.

מיכאל ביטון: אני חושב שזה שיעור גדול כמה אפשר להתקדם כשעושים הסכמות מול מצב שאנחנו כמעט שנה שלמה בווכחנות.

מיכאל ביטון: ההסכמות, יש להן חולשה אחת בניגוד למלחמות, במלחמות אתה מדמיין שתשיג הכול ואתה אף פעם לא תשיג הכול ובהסכמות אתה לא תקבל את כל מה שרצית.

מיכאל ביטון: אם יש הסכמות שמישהו קיבל את כל מה שהוא רצה כנראה מישהו אחר בהסכמות האלה נפגע.

מיכאל ביטון: אבל ההסכמות צריכות להיות ראויות, מכבדות, עם אופק ותקווה ועם גמישות ויכולת לשינוי עתידי, כי העתיד לא ידוע ושוק והתפתחויות זה דבר דינמי ולכן העובדה שאנחנו מסוגלים להביא היום הסכמות עשור קדימה, פלוס אפשרות לשלוש שנים הארכה, ובעשור הזה לעצב את ענף ההטלה, לשכלל אותו טכנולוגית, סביבתית, מיקומים, תשתיות, רגולציה וכל מדיניות אחרת, שלא נראה את המחזות המבישים שבכל שנה מישהו מתחנן שתהיה תקנה לענף ההטלה ושזה הופך להיות אבן ריחיים ודאגה אדירה ללולנים.

מיכאל ביטון: לא נסתר מעינינו שיש דאגה בקרב חלק מהמגדלים וחלק מהרגולציה שתחול עליהם גם בשנים הקרובות, הצורך לצאת מתוך היישובים, הצורך לעבור ללולי חופש, הצורך לאתר מקומות, להביא השקעות, אבל ההסכמה גם מביאה מאות מיליונים מהממשלה ומביאה את זה בפריסה רב שנתית.

מיכאל ביטון: כל ההסכמות הללו לא שוות את הנייר שנכתבו אם לא יהיה יישום מלא ועיגון מלא של כל מה שמחייב חקיקה, נהלים, תקנות וצווים.

מיכאל ביטון: אם לא נגבה את ההסכם במעשים, ביישום ובחקיקה מלאה אנחנו נידונים לפגוש פה בעתיד ויכוחים ומשברים.

מיכאל ביטון: לכן אנחנו בחרנו את כל היום הזה להקדיש לענף ההטלה ולנסות לסכם את הדברים ולהצביע כדי שלפחות זה יעבור בוועדת כלכלה ואם אפשר אפילו בכנסת לפני שהיא מתפזרת.

מיכאל ביטון: גם בנושא הזה יש קונצנזוס של אופוזיציה וקואליציה ואני חושב שגם סיעות האופוזיציה יתמכו בהסכם שמקובל על נציגי המגדלים.

מיכאל ביטון: אני אתן למנכ"לית משרד החקלאות לפתוח ולהציג בתמצית את ההסכמות, עוד כמה התייחסויות ואנחנו נלך לעבודה שחורה של הקראה סעיף סעיף והתקדמות.

מיכאל ביטון: בבקשה, נעמה.

נעמה קאופמן-פס: קודם כל תודה ליושב ראש ותודה גדולה גם ליועץ המשפטי לוועדה שעזר לנו, כי באמת גם הדיון הזה נקבע יחסית מהר אחרי ההסכם וכולנו עושים כאן מאמץ להגיע לסיכומים ויכול להיות שיהיה לנו עוד ככה צורך בהפסקה קטנה של הוועדה כדי לחדד כמה נושאים, אבל כמו שאמרת, להגיע לסיכום זה הדבר הנכון.

נעמה קאופמן-פס: אני שמחה, אתה רואה אותנו שמחים עם הענף, מתקדמים, פותרים סוגיות.

נעמה קאופמן-פס: בעצם שתי הסוגיות המרכזיות שאנחנו צריכים לדון בהן היום כדי להתקדם בכל שאר רכיבי ההסכם, שהם המענקים והחתימה על עליית המחיר, זה הנושא של תיקון החקיקה הראשי שמדבר על הנושא התכנוני עד מתי, זאת אומרת עשר שנים פלוס שלוש שנות התכנון, והנושא של הגדרת מכסות דור ב', על כל המשתמע מכך, ששניהם צריכים להיות בחקיקה ראשית.

נעמה קאופמן-פס: בהחלט יהיו עוד תיקונים שיבואו בתקנות מסוימות לוועדה, אבל זה בעצם מה שעובר בחקיקה ראשית בגדול.

נעמה קאופמן-פס: יש לזה כמובן ניואנסים והעברת החקיקה הזאת היא גם מכוננת, גם יש לה משמעות מאוד חשובה של גם מתן אופק ובהירות וגם היא תוכל לשחרר את הרכיבים האחרים שכולנו מאוד רוצים לשחרר.

נעמה קאופמן-פס: פתחנו דף יפה וחדש עם הענף, כבר פתרנו מאז עוד סוגיות ועוד מענקים שניתנו, אפילו רק אתמול בטיפול בפסולת, ואני אומרת לכם שיש לי עוד מהלכים בקנה ואני חושבת שטובת הענף וטובת מדינת ישראל ואזרחי מדינת ישראל מהנושא הזה תהיה מוכחת בהקדם האפשרי.

מיכאל ביטון: כן, חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: בקצרה, אני רוצה קודם כל להתייחס לדברים שלך.

אורי מקלב: אתה אמנם הקטנת את עצמך בעניין הזה, אתה אמרת שהסכמות זה דבר טוב, אבל צריך לזכור שההסכמות האלה במקרה הזה הגיעו לאחר מלחמות.

אורי מקלב: היה כאן מתחילת הקדנציה, הנושאים האלה של הרפורמה בחקלאות נבלמו בוועדה הזו, אתה כיושב ראש ואנחנו כחברי ועדה חשבנו שזה היה דרקוני, זה היה דורסני באופן הזה והרפורמה הייתה חשובה אולי כדי להוזיל את המחיר, אבל לא לקחנו בחשבון ולא הסתכלנו על המצוקות ועל ההשלכות כלפי החקלאים.

אורי מקלב: היום אנחנו רוצים לבוא לרפורמה ולהסכמות שאמורות לאזן בין הרצון מצד אחד להוריד ולהוזיל את מחיר הביצה, וזה הדבר הכי חשוב לנגד עינינו, אבל בסוף של כל הדיונים האלה בחקיקה שבסופו של דבר האזרח יוכל לקבל את המוצר טוב, אבל גם זול עם תחרות כמו שהיה מקובל בכל השווקים, גם בשוק החקלאות, כדי להוזיל את המחירים.

אורי מקלב: זה עדיין ענף שיש לנו הרבה מה לעשות בו ואנחנו רוצים לעשות בו וזה אחד הדברים שמייקרים את יוקר המחיה.

אורי מקלב: זה לנגד עינינו, אבל הכול צריך לעשות בשיתוף פעולה, השמירה על הפרנסה של אנשים, על מסורת של עבודה, על השקעות של אנשים, היא גם חשובה ולא פחות חשובה.

אורי מקלב: במסגרת האיזון הזה זה הדבר שאנחנו רוצים לראות שנעשה.

אורי מקלב: אנחנו שותפים, מבחינתי כאופוזיציה בוועדה, למהלך הזה, אבל אנחנו עוד נתאם איתך את המהלכים האלה, כאופוזיציה במסגרת של הסתייגויות או לא הסתייגויות, את זה נדע במשך היום.

אורי מקלב: אנחנו שותפים, אבל אנחנו אומרים דבר אחד, הוזלת המחיר, רפורמה, זה דבר חשוב, אבל עם שמירה על החקלאי, עם שמירה על המשק הזה שהוא יהיה אצלנו.

אורי מקלב: אנחנו רוצים את כל ענף החקלאות, כולל ענף ההטלה, להשאיר אצלנו בבית, שהוא יהיה מתאים למה שאנחנו רוצים, אבל שיהיה אצלנו בבית, לא הכול להסתמך על להביא דברים מבחוץ.

אורי מקלב: אנחנו חייבים לשמור על ענף החקלאות שיהיה אצלנו בבית.

מיכאל ביטון: תודה, חבר הכנסת מקלב, ואני גם רוצה דרכך ובעזרתך שתפנה גם ליושב ראש האופוזיציה וגם למרכז האופוזיציה, שנביא את החוק הזה ספציפית, נקי, בלי הסתייגויות, כי זה ממש צו השעה והוא טופל על ידי כולם.

מיכאל ביטון: כשהיו פה דיונים על חקלאות כולם היו כאן, ליכוד, ש"ס, יהדות התורה, כולם פעלו בעניין ורצו להביא את זה, ואם אנחנו יכולים לתת ודאות - - -

אורי מקלב: בדרך לפה, בהפסקה שהייתה בין הדיון הראשון לדיון הזה, היו לי שיחות עכשיו עם חבר הכנסת רוטמן ועם מנהלת הסיעה אצלנו, גב' גלבשטיין, אנחנו בודקים את העניין ואנחנו נראה איך העניין הזה יקודם.

אורי מקלב: יש הסתייגויות לחלק.

אורי מקלב: אני עוד כמה דקות אצא כדי לראות מה נעשה.

מיכאל ביטון: תודה, תעשה את ההשתדלות, יש לנו עוד כמה שעות טובות על הדבר הזה.

מיכאל ביטון: החוק שאנחנו דנים בו הונח כבר בספטמבר ופוצל מחוק ההסדרים.

מיכאל ביטון: החוק הזה בשמו הרשמי, פרק י"ב, מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום מדיניות כלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022), התשפ"א-2021 לתקנון הכנסת, וכעת על גבי הנוסח המקורי שהונח כבר בספטמבר אנחנו משלבים את ההסכמות.

מיכאל ביטון: אני רואה שיש כמה דוברים שביקשו לדבר ויש הקראה שבה נעסוק בסוגיות ספציפיות שלחלק מהדוברים מפריעות.

מיכאל ביטון: אז מי שרוצה להגיד משפט כללי יקבל שתי דקות עכשיו, מי שירצה על סעיף ספציפי לנמק, להסביר, לרצות לשים לב לאיזה ניואנס או איזה בעיה, זה נעשה סעיף סעיף ויש לנו פה עבודה יסודית.

מיכאל ביטון: עכשיו אני נותן אפשרות להערות כלליות של שתי דקות בלבד.

מיכאל ביטון: בהקראה, אחרי כל שניים-שלושה סעיפים שאנחנו מקריאים אנחנו מאפשרים הערות ממוקדות לדבר.

מיכאל ביטון: מוטי אלקבץ, בבקשה, ארגון מגדלי העופות.

מרדכי אלקבץ: בוקר טוב, תודה לך, כבוד היושב ראש, על כינוס הוועדה הזאת היום.

מרדכי אלקבץ: אני רוצה דווקא לפתוח בנושא אחר, אני רוצה להודות לנעמה בנוגע לטיפול שלה במשבר בפטן בימים האחרונים, משבר שנמשך כשבועיים, מול בעיה שהייתה עלולה לסכן את המשך קיום המגדלים בצפון בנוגע לאיכות הסביבה.

מרדכי אלקבץ: נעמה, אני רוצה להודות לך בשמי ובשמם, גם על העמדת התקציב המיוחד של הטיפול בפגרי עופות ועל זה תודה.

מרדכי אלקבץ: גם תודה צריכים להגיד.

מרדכי אלקבץ: בכללי, אנחנו נמצאים כאן היום, אני מקווה, בישורת האחרונה לפני שאנחנו מביאים איזה שהוא מרגוע לענף שמתנהל במטוטלת מזה שנים רבות.

מרדכי אלקבץ: אנחנו נדרשים להיאבק כל שנה על המשך התכנון ואנחנו עומדים תחת איומים שהחמירו מאוד בשנה האחרונה, איומים שהביאו לכך שלולים במשק המשפחתי בעיקר, ורק במשק המשפחתי, נסגרו על פי הוראת השירותים הווטרינריים.

מרדכי אלקבץ: אני מאוד מקווה שההסכם שהושג לאחר משאים ומתנים ארוכים ומתישים ועם עליות וירידות, שהוא לא מגלם בו את כל השאיפות שלנו, אבל הוא נותן לנו הבטחה שלא נצטרך להגיע לכאן בסופו של יום כל דצמבר בכל שנה כדי להמשיך ולהבטיח את המשך התכנון, לפחות לא בעשר עד 13 השנים הקרובות.

מרדכי אלקבץ: ויחד עם זאת, כפי שאמרת, הוא מעמיד תקציב משמעותי שאנחנו מקווים שעם השנים, אם נידרש לעוד, נמצא אוזן קשבת להגדלתו ותוך התייחסות גם לשכבת גיל שלא תוכל להמשיך ולשרוד, וגם שם אני מקווה שהתקציב יימצא כדי לאפשר להתייחס גם אליהם.

מרדכי אלקבץ: אין ספק שאנחנו נמצאים כאן היום בשלב הראשון כדי לקיים את ההסכם וקיומו תלוי בהליך שיתקיים כאן היום ולאחר מכן במליאת הכנסת.

מרדכי אלקבץ: אז אני מודה לכם ואני מקווה שאנחנו באמת נגיע היום להסכמות שיפתחו את הדרך ואת המסלול כדי לקיים את ההסכם.

מיכאל ביטון: תודה רבה, מוטי.

מיכאל ביטון: לאה יוגב, נציגת מגדלים.

מיכאל ביטון: כל אחד שתי דקות, בבקשה.

לאה יוגב: אדוני היושב ראש, חברי הוועדה.

לאה יוגב: שלום, אני ממושב שומרה שבגבול הצפון.

לאה יוגב: אני קראתי את המסמך שמוגש פה ואני רוצה להגיד לכם שישנם מגדלים שהם משק משפחתי שהם מקום המדינה עד היום, מרביתם הם בין הגילים 70-60 ומעלה.

לאה יוגב: העלויות שנדרשות מהם הן מבחינת היתכנות כלכלית בלתי ישימות, המשמעות של זה היא שהם יופרשו מהענף.

לאה יוגב: קראתי פה שכתוב פורשים, מי שפורש הוא פורש מרצון, פה הם יופרשו, סליחה על הביטוי, מאונס מהענף והם יישארו ללא פרנסה.

לאה יוגב: בהמשך ראיתי שייתנו פיצוי של 100 מיליון לסך הכול הפורשים, אז אני חושבת שחסרים פה נתונים של כמה מגדלים יש שלא יעמדו בזה.

מיכאל ביטון: בגלל זה אמרתי, לאה, שכשנגיע לפרטים אז נדבר.

מיכאל ביטון: אני לא אתן לך תשובה עכשיו, העובדה הזאת שאת מדברת עליה נידונה עמוקות, ההסכם הזה לא יתקדם בלי שמצאנו תשובות ראויות ואדם שמגדל בתוך יישוב וצריך להזיז את זה, דרשנו השקעות, דרשנו פיצויים, דרשנו יכולת להזיז את המכסה זמנית ללולים אחרים ועוד הרבה פתרונות לאנשים האלה כולל שנים לטיפול, כולל התניות שאם לא מתקיימות לא באים אליו בטענות.

מיכאל ביטון: אז את הפרטים של הדברים אנחנו נעשה סעיף סעיף.

מיכאל ביטון: את צודקת שזה הסיפור הכי כואב, ובגלל זה גם לא חתמנו על ההסכם, רצינו שלחוליה הפגיעה ביותר, הוותיקים, האלמנות, המבוגרים, יהיה איזה אופק בשנים הקרובות לטפל בהם, לא באבחה.

מיכאל ביטון: הרי אם לא היינו עושים את ההסכם הזה הלולים האלה היו נסגרים מיידית בצו צער בעלי חיים או בכל הוראה אחרת של הווטרינר.

מיכאל ביטון: האיגרת בעצם סגרה את הלולים הללו מיידית, אנחנו פתחנו אותם שלוש שנים קדימה, אבל הבאנו כסף להשקעות ודרשנו דרישות.

מיכאל ביטון: נלך איתך פרט פרט וננסה גם להניח את דעתך שהוועדה הזאת, כל עוד אני בכנסת ובממשלה אני אלווה את ההסכם הזה יום יום שעה שעה.

מיכאל ביטון: אנחנו לא נביא את כל התשובות היום, אבל את העיגון של הדרישות והכיוונים, זה מה שנעשה.

מיכאל ביטון: עם עוד קצת סבלנות ותהיי איתנו כל היום נגיע לסעיפים האלה, תרצי לדבר על כל סעיף תהיה לך זכות דיבור שם.

מיכאל ביטון: בסדר?

לאה יוגב: אוקיי.

לאה יוגב: רק משפט אחד נוסף, אנחנו המשקים המשפחתיים נמצאים בעלטה, אנחנו לא רואים, לא אופק, לא בהירות, אנחנו לא יודעים מה קורה, האם אנחנו נמשיך לגדל, לא נמשיך לגדל.

לאה יוגב: השירות הווטרינרי - - -

מיכאל ביטון: ניתן תשובות.

מיכאל ביטון: אנחנו ניתן פה היום תשובות, לאה.

מיכאל ביטון: נגיע לדברים וניתן תשובות.

לאה יוגב: אוקיי, תודה.

מיכאל ביטון: המנכ"לית הציעה הצעה נכונה.

מיכאל ביטון: מתוך העומסים והלחץ עם פיזור הכנסת לעמוד בהסכמות היא לא ישבה עם מגדלים וסקרה בפניהם לאן הדברים הולכים ושתרגישו שגם נציגי המדינה הסבירו לכם ופירטו.

מיכאל ביטון: אנחנו נעבוד היום, נעשה את העבודה המשפטית והחקיקתית, אבל יכול להיות שנעשה איזה שהיא הפסקה ואתם תשבו איתה חצי שעה או כמה שצריך לשמוע מכלי ראשון לאן זה הולך ואת המחויבות שלהם ואולי זה טיפה ירגיע חלק מהדאגות שהצגתְּ.

מיכאל ביטון: צחי בן עיון, בבקשה.

צחי בן עיון: תודה, אדוני.

צחי בן עיון: ראשית כל, אדוני, אנחנו מגיעים לכאן היום לדיון בוועדת הכלכלה כאשר ביום שני כבר המצב של המגדלים הקטנים, שהם כולם עצמאים קטנים, בעלי עסקים קטנים, אנחנו מגיעים לכאן כבר חבולים.

צחי בן עיון: זאת אומרת אם אנחנו קיבלנו רק שלוש שנים ברוטו להמשיך לגדל בלולים הקטנים שלנו, המגדלים הגדולים קיבלו 15 שנה ברוטו.

צחי בן עיון: זאת נקודת מוצא לא טובה, מפלה, פוגענית, ואם היינו חלשים לפני כן אז היום אנחנו כבר על סף קריסה.

צחי בן עיון: הנושא של האיגרת, ופניתי לאדוני ואדוני יודע, האיגרת הווטרינרית גם היום, אחרי אישור התקנות בוועדת החינוך, האיגרת הווטרינרית עדיין חלה ותקפה.

צחי בן עיון: מאות משקים קטנים סגורים, אין שום סעיף בהסכם שמדבר על אותם משקים סגורים, שיפתחו אותם לאלתר עכשיו, שייתנו להם אכלוס.

צחי בן עיון: כלוב זה כלוב, אדוני.

צחי בן עיון: זה בהיבט הזה.

צחי בן עיון: דבר שני, אדוני, אם לא הייתה מופיעה המילה ביטול התכנון הרי מה קורה פה?

צחי בן עיון: יש פה דבר והיפוכו, יש פה מקל וגזר.

צחי בן עיון: אם המילה ביטול התכנון לא הייתה מופיעה בכלל ואומרים לנו: חברים, יש לכם עוד עשר שנים תכנון, יש לכם עוד 13 שנים תכנון, לא תצטרכו לבוא לוועדת הכלכלה, לא תצטרכו לבוא למדינה, ניחא, אבל כשאומרים לנו במעלה הדרך שכל זה מתבצע לאור ביטול תכנון, ביטול תכנון, אדוני, משנה סדרי עולם בענף ההטלה, החלשים, במקום לגדל את המטילות שלהם יודעים שאין להם מקום עוד להשקיע, אין להם אופק להשקיע, והם לא ישקיעו ואז כל הלולים הקטנים, אדוני, הולכים לגדולים.

צחי בן עיון: לכן הייתי מבקש מכבודו, ואדוני יודע ודואג לחלשים, המילה ביטול תכנון שבהסכם לטעמנו היא מילה שצריכה לרדת מסדר היום.

צחי בן עיון: אפשר להסכים שהתכנון הוא עד עשר שנים, הוא עד 13 שנים, אבל המילה ביטול היא הרת גורל.

מיכאל ביטון: מה ההבדל בין להגיד שתכנון הוא עד עשר שנים לבין להגיד ביטול תכנון?

צחי בן עיון: תודה, אדוני, על השאלה.

צחי בן עיון: יש הבדל גדול, אדוני, כי עד עכשיו כל שנה הגענו לוועדת הכלכלה והגענו לוועדת הכלכלה מכוח האינרציה ומכוח השנים של 70 שנה ולבוא להגיד בחקיקה ראשית, שזה לא היה קיים עד היום, בחוק מועצת הלול, אפשר לבוא כל שנה לוועדת הכלכלה, לבוא להגיד שאנחנו מבטלים לכם, אדוני, כשאומרים מבטלים לכם ישר פוגעים בקטנים כי לקטנים אין כסף להשקיע מיליונים, והתקציבים פה, נדבר עליהם בפרטים בהמשך.

צחי בן עיון: אדוני, אני מבקש מהכנסת את המילים 'ביטול תכנון' לבטל.

מיכאל ביטון: צחי, אני רק רוצה להבהיר לך כבר בשלב הזה, עמדת הממשלה הייתה לבטל את התכנון מיידית, זה היה חוק ההסדרים, ועמדת הממשלה הייתה לא להביא אפילו תקנה ל-2022.

מיכאל ביטון: זה המצב שהיית בו.

מיכאל ביטון: אתה מאלה שכתבו לי שנדאג שתהיה תקנה לענף הלול, אבל הסמכות להביא תקנה מתחדשת כל שנה והיא של שר החקלאות, אז אתה היית באי ודאות.

מיכאל ביטון: הם רצו לבטל תכנון מיידית, ואחרי זה היו מספרים, חמש שנים, שבע שנים, והחבר'ה שלך רצו 20 שנה ו-30 שנה, הם לא התחילו בעשר ועוד שלוש.

מיכאל ביטון: הפשרה הזאת של עשור ועוד שלוש תלמד את כולם מה הולך להיות בענף הזה.

מיכאל ביטון: יכול להיות שאחרי שבע שנים הממשלה תגיד שהענף הזה יציב, סביר, יעיל, אין מה להתעסק בביטול תכנון.

מיכאל ביטון: לא תגיע לכאן כל שנה כדי לקבל תקנה.

מיכאל ביטון: מי שמגדל ביצים לא יגיע כל שנה.

מיכאל ביטון: מרגע שהחוק הזה בתוקף - זהו, העסק עובד, לא כל שנה תקנה.

מיכאל ביטון: זו בשורה אדירה לעשור הקרוב.

מיכאל ביטון: אז מי שלא רואה גם את ההישג של היציבות והשקט בעשור הקרוב פלוס אופק של עוד שלוש שנים, פלוס בחינה לשנים האלה ושינויים, בעשר שנים המדינה משנה את פניה, אז אתה צריך לדעת להסתכל גם על הכוס המלאה.

מיכאל ביטון: וכן, יש פה אסכולות, יש כאלה אומרים לא תכנון ויש כאלה אומרים כן תכנון עד הסוף.

מיכאל ביטון: אתה אומר הכול תכנון ועולם כמנהגו נוהג, רק בעמדה שלך זה לא הביא תוצאה כל כך טובה למגדלים כי כל שנה הם עמדו פה כעניים בפתח, מתחננים ובוכים וחזרו לצפון עם דמעות מוועדת כלכלה והתביישנו שהם חזרו בוכים.

מיכאל ביטון: אז אנחנו נותנים לענף הזה איזונים בין עמדה מסוימת כלכלית שאומרת ביטול תכנון לעמדה אחרת שאומרת לעולם לא יהיה ביטול תכנון ונותנים עשר ועוד שלוש שזה 13 שנה לבדוק את המהלך והכול יכול להשתנות בעשור הקרוב.

צחי בן עיון: אדוני, רק ברשותך להגיב למה שאמרת במילה אחת.

צחי בן עיון: כל זה היה יכול להיות נכון לולא היינו בוועדת החינוך ושם נגזר גורלנו, שלוש שנים לעומת 15 - - -

מיכאל ביטון: צחי, זה לא נכון.

צחי בן עיון: אדוני, מאות משקים סגורים, אני אומר שזאת עובדה.

מיכאל ביטון: רגע, תקשיב עד הסוף.

מיכאל ביטון: מה שהגיע לוועדת חינוך לא הגיע על דעתנו והוא גם בוצע חד צדדית, אבל משקיבל ההסכם תוקף גם הצו של צער בעלי חיים שהגיע לוועדת חינוך קיבל התייחסות ונכלל בהסכם ועבר שינוי.

מיכאל ביטון: האיגרת וענייני צער בעלי חיים לא נולדו עכשיו בדיונים על הסכמות.

מיכאל ביטון: זה ריחף כחרב על צוואר הלולנים בשנים האחרונות.

צחי בן עיון: אדוני, הדבר הכי בסיסי היה סעיף ראשון בהסכם, לבטל את הגזרה הזאת שיש מאות משקים, פניתי לאדוני לפני פסח, משקים שלמים, למה הם, מי שמייצג את הקטנים, לא מצא לנכון לפתור את הבעיה של הקטנים?

צחי בן עיון: למה אני עכשיו צריך לדבר בשם הקטנים ולבוא להגיד שאין להם מה לאכול, אדוני?

צחי בן עיון: זה לא סיסמה, אין מה לאכול.

צחי בן עיון: אתה לא דאגת לקטנים, נקודה.

מיכאל ביטון: צחי, אני נתתי לך להגיד את דברך יותר משתי דקות.

מרדכי אלקבץ: מישהו כאן עושה פוליטיקה פסולה מאוד.

מיכאל ביטון: אלקבץ, סליחה, אתה לא יכול לדבר עכשיו.

מיכאל ביטון: אתה קיבלת יותר משתי דקות להביע עמדה, אני שומע את הדאגה.

מיכאל ביטון: אני שמעתי את הדאגה ואנחנו עוד נעמיק בדברים הספציפיים שהעלית במעלה הקראת החוק.

מיכאל ביטון: אלעד מלכא, 'האינטרס שלנו'.

אלעד מלכא: תודה רבה, אדוני יושב הראש.

אלעד מלכא: אני אתייחס לחקיקה ולהסכם לא בהכרח כמקשה אחת מסיבה אחת פשוטה, החקיקה שמובאת לוועדה כאן מייצגת אינטרסים של צד אחד בלבד, כלומר הצרכן לא עומד להרגיש שום הקלה בכיס כתוצאה מהחקיקה המובאת לכאן.

אלעד מלכא: ללא הפחתה של המכסים, שאני מבין שדובר על זה בהסכם, אבל זה לא מעוגן בחקיקה, ללא הפחתה של המכסים באופן מיידי וגם עיגון של זה להמשך הצרכן לא יראה שום תוחלת במחיר הביצה בסופו של דבר כתוצאה מהחקיקה הזאת, מה גם שהיא מדברת על עשר עד 13 שנה שבהן יכולים לקרות המון המון דברים כמו ביטול החוק הנוכחי.

אלעד מלכא: לכן כל עוד אין עיגון של הורדת המכסים, גם עכשיו וגם להמשך כבר בחקיקה הזאת, אנחנו חושבים שזה מייצג אך ורק אינטרס של צד אחד במפה ולא דואג לציבור הרחב כולו ולציבור הצרכנים.

מיכאל ביטון: אתה בחור שיש לו רקע יהודי, נכון?

מיכאל ביטון: כתוב בתלמוד, פשרה עושה קניין.

מיכאל ביטון: מי שלא מבין, אתה מאלה שאוחזים שצריך לבטל את התכנון בישראל, נכון?

אלעד מלכא: נכון.

מיכאל ביטון: וקיבלת את הדבר הזה בחוק, אז לא קיבלת את זה מיידית, אז שמח, בני, בחלקך.

אלעד מלכא: אבל זו לא ההערה, אדוני היושב ראש.

אלעד מלכא: ההערה הייתה אחרת.

מיכאל ביטון: לא, ההערה שלך אומרת שהתכוונת שיקרה פה משהו אחר וזה לא קרה כמו שרצית.

אלעד מלכא: זו לא הייתה ההערה, אדוני יושב הראש.

אלעד מלכא: אני אולי לא הייתי מובן, אני אסביר את עצמי שוב.

מיכאל ביטון: אתה דווקא יש לך דיאלוג עם משרד החקלאות, אולי תברך אותם על קידום המדיניות שרצית.

אלעד מלכא: אם אתה שואל את דעתי אני חושב שעשר שנים ועוד שלוש זה המון המון זמן שהציבור ימשיך להיאנק.

אלעד מלכא: אני מבין שנעשתה פשרה ולכן אני נועל את פי ביחס לפרק הזמן הזה.

אלעד מלכא: אני כן אומר, אני מבין שביחס להסכם כן דובר שם על הפחתת מכסים, הדבר הזה לא מעוגן בחקיקה ואנחנו יכולים להיות במצב שהדבר הזה מעוגן בחקיקה והמכס לא יופחת.

מיכאל ביטון: מכסים לא קשורים לפה, המכסים הם בסמכות שר האוצר ואתה יודע שהוא בעד הפחתת מכסים, הוא עשה כמה פעולות כאלה לאחרונה.

מיכאל ביטון: דוד עגיל, משום כבודך שאתה פה, קצר ולעניין.

דוד עגיל: אני רוצה לדבר קודם כל על מהות ההסכם.

דוד עגיל: מהות ההסכם היא לא על דעתם של המשקים הפעילים, ונדגיש פעילים.

דוד עגיל: מה שנעשה, זה לא סוד, אדוני, זה מול המשקים הגדולים, הטייקונים, תקרא להם כך או שלא תקרא להם, לא יודע איך.

דוד עגיל: מכל מקום הנציגים שלנו, עם כל הכבוד, לא קיבלו את האישור לייצג אותנו ולא הביאו בפנינו שום דבר לאישור, מה גם שאתם לא החתמתם אותם שאין להם ניגוד עניינים.

דוד עגיל: אז כל ההסכם הזה לא כופה עלינו כלום.

דוד עגיל: אנחנו המגדלים הפעילים, למעשה איתנו יש לכם את העסק ולא עם אלה שעושים כל מיני עסקים על חשבון הגב שלנו.

דוד עגיל: זה דבר אחד.

דוד עגיל: דבר שני, אני רוצה לדבר על יוקר המחיה.

דוד עגיל: אנחנו מדברים על מחיר מפוקח על ידי משרד החקלאות, שבשנה האחרונה הכול בוזבז ופורק, ואם יורידו לנו, נגיד נגיד, ארבע אגורות לביצה, כשמשפחה צורכת 60 ביצים בחודש, כפול ארבע, 2.5 שקל זה לא יוקר מחיה.

דוד עגיל: אתם תלכו למי שמייקר ברשתות, ולא לבוא על הגב שלנו.

דוד עגיל: אנחנו כבר חמישה חודשים עובדים בהפסד.

דוד עגיל: וכל אחד פה, מי שלא תיכנס לו משכורת בראשון בחודש הוא יעשה מעשה.

דוד עגיל: אז, אדוני, קודם כל יוקר המחיה בלייקר את מחיר הביצה, אנחנו מפסידים חודש חודש, אדוני, ואנשים לאט לאט קורסים.

דוד עגיל: כל אחד לפי היכולות שלו, אבל בסוף כולם יקרסו.

דוד עגיל: מכל מקום, לגבי ההסכם, אני שוב פעם חוזר, יש עוד קבוצה, יש מגדלים פעילים ויש טייקונים ואנחנו מבקשים להיפרד מהם, כי הנציגים האלה, עם כל הכבוד, הם לא מייצגים אותנו.

מיכאל ביטון: אני מניח שיש לכם דרך דמוקרטית למנות את נציגיכם אחת לכמה שנים.

מיכאל ביטון: הדמוקרטיה הפנימית שלכם, אנחנו לא נתעסק בה עכשיו, אבל מבחינת המדינה ועל פי חוק אלה הארגונים היציגים ואם אתם רוצים לשנות את המייצגים שלכם תפעלו בכלים הדמוקרטיים והחוקיים שעומדים לרשותכם.

דוד עגיל: אנחנו באים עכשיו, אדוני, להגיד לך שיש לנו קבוצה שלנו המגדלים וצחי בן עיון מייצג - - -

מיכאל ביטון: בטוח, תשמע, אני לא ראיתי ארגון שיש בו מאה אחוז הסכמות, תמיד יש אופוזיציה וקואליציה, גם בארגונים וגם בכנסת.

מיכאל ביטון: אבל תודה, דוד.

דוד עגיל: הערה אחרונה.

דוד עגיל: אדוני, דרושים שני צדדים להסכם.

מיכאל ביטון: בסדר, אבל לא עושים הסכם עם כל חקלאי, עושים עם הארגונים היציגים שלו ואלה הארגונים.

דוד עגיל: נציגים עד גבול מסוים.

דוד עגיל: הם לא מייצגים אותנו.

מיכאל ביטון: אז תחליף אותם.

מיכאל ביטון: בבחירות הבאות.

דוד עגיל: הנה אני בא להגיד, הם לא מייצגים אותנו.

מיכאל ביטון: לא, אתה לא מחליף אותם בהקמת עמותה, תחליף אותם בקלפי, תצביע נגדם.

מיכאל ביטון: יש לך זכות הצבעה שם.

מיכאל ביטון: לכל מי שיש מכסה הוא יכול להצביע בארגון ולהחליף אותם.

מיכאל ביטון: כן, עמית, בבקשה, קצר, כי אנחנו רוצים לעבוד, בינתיים זה היה כללי.

עמית יפרח: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

עמית יפרח: קודם כל אני גם מצטרף לדברים של יושב ראש ארגון המגדלים על החשיבות של ההגעה ליום הזה שבו אנחנו מיישמים ומחוקקים את ההסכמות בין הענף לבין המדינה.

עמית יפרח: עברנו שנה מאוד מאוד לא פשוטה עם עליות ומורדות כאשר המטרה שלנו הייתה בסופו של דבר בראש ובראשונה להשאיר את הענף הזה במשק המשפחתי, לאפשר לענף הזה לשדרג את עצמו, לייעל את עצמו, להכניס את עצמו להשקעות שייטיבו עם המגדלים, גם הקטנים וגם הגדולים, ובעצם לייצר לו איזה שהוא אופק תכנוני.

עמית יפרח: דובר פה על 13 שנה, אני מעריך שלאורך השנים הקרובות, כאשר הענף הזה יתאים את עצמו למציאות המשתנה ויעשה את השדרוגים וההתייעלות גם המדינה תבין שבסופו של דבר התכנון מייצר גם עבורה יתרון גדול מאוד שיבטיח למדינת ישראל רציפות של ביצים ישראליות לאורך זמן במחיר סביר.

עמית יפרח: אגב, גם לצרכן יש פה בשורה, יש פה הורדת מכס שניתנה על ידי הענף לטובת הורדת יוקר המחיה ולכן בסופו של דבר, אדוני היושב ראש, ההסכם הזה, גם אם הוא לא מושלם ואף אחד לא קיבל את כל מה שהוא רצה, בסופו של דבר במרבית הדברים שרצינו להשיג השגנו בו, בעיקר את השארתו כענף למשק המשפחתי.

עמית יפרח: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב ראש, תודה רבה על השנה האחרונה שהשקעת את כל כולך בצורך להגן על הענף הזה ובלמת את הניסיונות לאורך השנה האחרונה לפגוע ולבטל את התכנון באופן מיידי ולולא אתה אין ספק שהיינו במקום אחר הרבה פחות טוב.

עמית יפרח: כינו אותך אדריכל ההסכם, ואני מסכים לחלוטין עם ההגדרה הזאת.

עמית יפרח: ואני רוצה בהזדמנות הזאת להגיד לך תודה ולחברי הכנסת שהיו פה לאורך השנה האחרונה, גם של הלובי החקלאי וגם חברי הוועדה, גם לאדוני, למקלב כמובן, חבר הכנסת, תודה רבה על הכתף ועל העזרה ובסופו של דבר גם לשר החקלאות וגם למנכ"לית אני רוצה להודות שבישורת האחרונה של הקדנציה הזאת ידעו להגיע להסכמה הזאת שהיא הסכמה ארוכת טווח וגם לחבר'ה של האוצר שנמצאים פה, ואני מקווה שבאמת היום הזה יוציא את הענף הזה ואת המגדלים לדרך חדשה שתביא בשורה גם לענף וגם לצרכן הישראלי.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: פורום קהלת, אריאל ארליך.

אריאל ארליך: שלום.

אריאל ארליך: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

אריאל ארליך: כפי שכבר הבענו את דעתנו כמה פעמים, אנחנו תומכים בביטול התכנון, אנחנו חושבים שהוא מזיק מאוד לצרכן הישראלי בעיקר, לכן לא תופתע שאני מתנגד לחקיקה הזו.

אריאל ארליך: אנחנו חושבים שהצעת החוק היא לא טובה והפשרה שהגיעו אליה היא פשרה לא נכונה, כי בראש ובראשונה היא סותרת את החלטת הממשלה הזו מאוגוסט 2021, שדיברה על ביטול התכנון, כי בפועל אין פה ביטול התכנון, יש פה איזה שהיא הצהרת כוונות למה יקרה בעוד עשר או 13 שנים, ולצערנו הרב המשמעות של דחיית הביטול לעוד 13 שנים כמוה כאי ביטול התכנון.

אריאל ארליך: בנוסף לכך הותרת ועדת המכסות בידי המגדלים, כמו שהחוק הזה קובע באופן מאוד מאוד יוצא דופן, אין עוד דבר כזה למיטב ידיעתנו בחקיקה הישראלית שהוועדה שמחלקת את הרישיונות או את ההיתרים מצויה בידי הענף עצמו.

אריאל ארליך: זה חייב להשתנות וגם אם החוק הזה יעבור חייבים להכניס לפחות את שינוי החוק הזה שוועדת המכסות תהיה בידי משרד החקלאות, שאם לא כן גם כשתידרש הגדלה של המכסות, כמו שהחוק הזה מאפשר, כמו שהצעת החוק מאפשרת, זה לא יתאפשר כמו שלצערנו חווינו בחצי השנה האחרונה.

אריאל ארליך: באופן כללי אני רוצה לומר שאם צריך לפצות מגדלים ותיקים שהולכים לפרוש מהענף אז צריך לפצות, אנחנו לא מתנגדים לזה, חס וחלילה.

מיכאל ביטון: לממשלה כרגע יש רק 100 מיליון לפצות.

מיכאל ביטון: כדי לפצות את הענף הזה תכפיל 3,000 מגדלים כפול מיליון וחצי ותקבל כמה מיליארדים.

מיכאל ביטון: אז להגיד סיסמאות שלממשלה יש – אתה רוצה לחסוך לממשלה הוצאה ומציע להוציא עכשיו ארבעה מיליארד שקל כדי שיבטלו את הענף, וזו התייעלות אנרגטית מבחינתך.

אריאל ארליך: אפילו אם נוציא ארבעה מיליארד שקל זה יהיה פחות ממה שזה הולך לעלות לאזרחי ישראל בעשור הקרוב.

מיכאל ביטון: אם יש לך ארבעה מיליארד שקל תקנה ביצים עשר שנים חינם לאזרחי ישראל.

מיכאל ביטון: תעשה להם יוקר המחיה.

מיכאל ביטון: לא הבנתי.

אריאל ארליך: אדוני, תדע לך, אני רק אשלים את הנקודה הזאת, משפחה ישראלית חלשה, עם נאמר חמישה ילדים, משלמת כ-200 שקל בחודש על ביצים במקום 130-120 שמשלמים לפי הממוצע ב-OECD.

אריאל ארליך: אין סיבה שזה יהיה - - -

מיכאל ביטון: ונניח שהוזלת את הענף ב-5% או 10%, שזה בניגוד לכל תחום בישראל, כי הכול עולה, בית, חשמל, דיור, מים, מזון, אז נניח הוזלת את זה בעשרה שקלים, ב-5% הוזלה, אתה הצלחת להוריד למישהו את הבית, או את שכר הדירה או את עמידר שלו, את אלפי השקלים?

מיכאל ביטון: אתה מתעסק בחמישה שקלים של הבן אדם?

מיכאל ביטון: לא שמענו אתכם בתחבורה הציבורית, שאנשים ישלמו מאות שקלים פתאום, כשלקחו לאנשים כסף מהכיס בערך צבור.

מיכאל ביטון: לא שמענו אתכם דואגים על 500 שקל אובדן הכנסה של משפחה.

מיכאל ביטון: אתה רוצה להוזיל בחמישה שקלים?

מיכאל ביטון: בשביל זה להשאיר 3,000 בתי אב בלי פרנסה?

מיכאל ביטון: אלה הפרופורציות שלך?

מיכאל ביטון: זה החיסכון הכי גבוה ביוקר המחיה בישראל, חמישה או עשרה שקלים לחודש למשפחה?

מיכאל ביטון: לא ראיתי אותך ביוקר המחיה בתחבורה הציבורית, לא ראיתי אותך בהעלאת מחירים לדיור ציבורי, לא ראיתי אותך בבתים כשאין לאף אחד דיור בר השגה וזה עלה ב-30% בשנים האחרונות.

מיכאל ביטון: לא שמעתי אותך שם.

אריאל ארליך: אני רק אשיב, ברשותך.

מיכאל ביטון: כן, זו הייתה הזדמנות פשוט להגיד לך מה אני חושב על סיסמאות של בוא נפצה 3,000 חקלאים.

מיכאל ביטון: תביא ארבעה מיליארד מחר אנחנו סוגרים את הענף.

מיכאל ביטון: תביא.

מיכאל ביטון: אל תדבר, תביא ארבעה מיליארד.

אריאל ארליך: ברשותך אני אשיב.

אריאל ארליך: קודם כל לגבי שאר התחומים שאדוני היושב ראש דיברת עליהם, לפורום קהלת יש הרבה מאוד פרסומים וניירות עמדה בשלל תחומים, כולם מוזמנים לראות אותם.

אריאל ארליך: לא לכל התחומים, להרבה מאוד תחומים, אבל אני חושב שזה לא הנושא של הדיון הזה.

אריאל ארליך: ברשותך אני אומר, לא מדובר על חמישה שקלים, מדובר על מאות רבות של שקלים מדי חודש לכל משפחה.

מיכאל ביטון: אתה קודם כל לא הצגת את הנתונים האמיתיים, הנתונים שהוצגו פה לוועדה זה שמשפחה משתמשת ב-50 ביצים או משהו כזה בחודש או בממוצע כזה, לפי גודל משפחה כמובן.

מיכאל ביטון: אם זה 50 ביצים והם עולים 50 שקלים ואתה הוזלת אותם ב-10% אז הוזלת למשפחה חמישה שקלים.

מיכאל ביטון: הנסיעה המקומית בדימונה עלתה ב-200%, מ-2.4 ל-5.5, שתי נסיעות והלכו הביצים.

מיכאל ביטון: נסיעה אחת והלכו הביצים.

מיכאל ביטון: לא שמעתי אותך מתעסק בזה.

אריאל ארליך: השכבות החלשות - - -

מיכאל ביטון: לא שמעתי אותך מתעסק בדבר הזה.

אריאל ארליך: אדוני, אני אשיב.

מיכאל ביטון: לא שמעתי אותך עולה לשידור בוועדה ארבע פעמים על ההתייקרות בתחבורה הציבורית, על מאות שקלים שהלכו מהכיס של משפחות עניות, אם אתה כל כך דואג ליוקר המחיה.

אריאל ארליך: אדוני, משפחה חלשה שיש לה חמישה-שישה ילדים זה לא 50 שקל בחודש, זה יותר לכיוון ה-300 שקלים בחודש, ואם תחתוך ב - - -

מיכאל ביטון: ממש לא, אתה מזייף מספרים.

מיכאל ביטון: זה לא הנתונים, לא של משרד החקלאות ולא של אף אחד.

אורי מקלב: אתה אמרת 70 שקלים.

אורי מקלב: הוא אמר מקודם, במקום 130 זה 200.

מיכאל ביטון: זה לא נכון, זה סתם, זה המצאה, זה לא חיסכון של 300 שקל.

אריאל ארליך: זה בהחלט - - -

מיכאל ביטון: גם אם מישהו צרך 300 ביצים והוזילו את הסל הזה ב-5%, אז זה 15 שקל הוזלה, אל תזרוק פה מספרים.

אריאל ארליך: מדובר, אדוני, על הוזלה, כפי שאמרתי קודם, לעומת ממוצע ה-OECD של בין 30% ל-40%, גם אם - - -

מיכאל ביטון: אגב, יש עוד נתון שאתה לא יודע, למרות שהענף הזה היה מתוכנן ב-2018 הוזלו מחירי הביצים.

מיכאל ביטון: גם את זה אתה לא יודע, הענף הזה גם יודע להוזיל, לא רק לייקר.

אריאל ארליך: מדובר על חיסכון של מיליארדים במשך שנים לכלל אזרחי ישראל.

מיכאל ביטון: אני עוד לא ראיתי פה חיסכון.

אריאל ארליך: זה לא כל יוקר המחיה, אנחנו מדברים כרגע רק על ביצים ולכן אני מתייחס לביצים.

קריאה: מיליארדים.

מיכאל ביטון: חבר'ה, שקט, תנו לאריאל להשלים.

מיכאל ביטון: אני התפרצתי, אבל הוא צריך להשלים את דברו.

אריאל ארליך: תודה רבה.

אריאל ארליך: כשמדובר על חיסכון לכלל אזרחי ישראל ובפרט השכבות החלשות במאות שקלים בשנה, בסך הכול במיליארדים על פני שנים, מה שהתחלתי לומר זה שבהחלט עדיף שיינתן פיצוי למי שפורש מהענף מאשר להמשיך להחיות אותו - - -

מיכאל ביטון: תגיד, למה לא באת לעזור לי בתחבורה הציבורית, ארליך?

מיכאל ביטון: למה השארת אותי לבד?

מיכאל ביטון: גם שם הייתה התייקרות.

מיכאל ביטון: קיבלת את הנתונים על התחבורה הציבורית?

מיכאל ביטון: ראית את המספרים?

אריאל ארליך: תודה, אדוני, אני אקח לתשומת לב ונעזור לך גם - - -

מיכאל ביטון: תסתכל על התחבורה הציבורית, תראה מה זה באבחה אחת בוועדת מחירים איך מכפילים נסיעה מקומית ב-270%, 200%, לא שמעתי על יוקר המחיה שם כלום.

מיכאל ביטון: סתם, כי זה עניים וחרדים, פריפריה, סתם כי זה קרית שמונה, בית שאן, מצפה רמון, אופקים ואיזה שתי ערים חרדיות, אלה נושאים לא מעניינים.

אורי מקלב: אני מניח שגם אתה קיבלת מה שאני קיבלתי אתמול, שמשפחה עם חמש נפשות בחודש - - -

אריאל ארליך: לא, זה נושא מאוד מעניין, אדוני, אני לחלוטין דוחה את זה.

מיכאל ביטון: אז תעזור לנו, ארליך.

מיכאל ביטון: אני באמת לא אומר את זה בציניות, תיכנס לדבר הזה.

אריאל ארליך: אני אשמח לעזור לכם גם - - -

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת מקלב רוצה לתת לך נתון.

אריאל ארליך: אני פונה בעיקר לאנשי משרד החקלאות - - -

מיכאל ביטון: ארליך, תשמע את מקלב, הוא רוצה לתת לך נתון.

אריאל ארליך: תודה רבה.

מיכאל ביטון: רגע, תשמע את מקלב.

אורי מקלב: קודם כל אתה אמרת בעצמך שבמקום 130 זה עולה 200, אלה הפערים כשאתה דיברת על משפחה של חמישה ילדים, שבע נפשות, אתה אמרת את זה מקודם בנושא הביצים.

אריאל ארליך: לחודש סדר גודל.

אורי מקלב: אלה המספרים שאתה אמרת.

מרדכי אלקבץ: אלה מספרים מומצאים.

אורי מקלב: אני רק אומר שאנחנו קיבלנו נייר, אני מניח שגם היושב ראש קיבל את הנייר שאנחנו קיבלנו, לאור דבריה של שרת התחבורה אתמול בשאילתה על מחירי התחבורה הציבורית לאור הרפורמה החדשה, שהיא אמרה שזה רק מוזיל, אז קיבלנו ממוצע של משפחה עם חמישה-שישה ילדים שנמצאת בערי הפריפריה, או אפילו בערים שהן לא בפריפריה כמו מודיעין עלית וביתר עלית, זה כמעט 500, 470 או 480 שקל לחודש תוספת.

אורי מקלב: תוספת לא כאילו, ממשית.

אורי מקלב: גם אם נשים מעט זה מה שיהיה להם, כשנשים הרבה זה יכול להשתנות.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על פעמיים בחודש שהם יוצאים מהעיר שלהם, זה כבר מגיע ל-500 שקל פער?

אורי מקלב: זה מהותי.

אורי מקלב: זה גם לפי הנתונים, OECD או לא, אלה פערים גדולים מאוד, זה עלות.

אורי מקלב: ביצה אולי לפעמים אתה יכול לאכול או לא לאכול, אולי יש תחליף, אבל נסיעה אתה לא יכול, אתה לא יכול להגיע למקום הלימודים, אתה לא יכול להגיע לעבודה, אתה לא יכול ללכת לקופת חולים.

אורי מקלב: לא מדברים כאן על אקסטרות ואלה הפערים ואלה דברים חשובים שזה באמת מציק מאוד.

אורי מקלב: הנושא של הביצים, דיברנו מקודם, יש כאן גם משפחות שמתפרנסות מזה, זה ענף שלם, צריך לתת את מערכת האיזון.

אורי מקלב: להסתמך רק על יבוא מחוץ לארץ?

אורי מקלב: זה מה שאנחנו רוצים לעשות?

אורי מקלב: אנחנו יודעים, תראה מה שקורה עכשיו באוקראינה, ישראל לא יכולה להרשות לעצמה מה ששווייץ יכולה להרשות לעצמה, לישראל יש את הצרכים שלה, את החששות שלה, את המצב שהיא נמצאת.

אורי מקלב: יש כאן מגוון של שיקולים שצריך לקחת בחשבון.

מיכאל ביטון: תודה רבה, אנחנו סיימנו דיון כללי, מתחילים את ההקראה ולעבודה.

מיכאל ביטון: בבקשה, מקריאים שניים-שלושה סעיפים, הסבר, הערות ומצביעים.

מיכאל ביטון: אם זה סעיף ארוך נעשה אחד, אבל אם זה קצרים נעשה –

אורי מקלב: אם בכל אופן מחליטים להגיש את ההסתייגויות, אם אתה מצביע על סעיפים איך אתה רוצה שנעשה את זה?

מיכאל ביטון: אנחנו נרשום את ההסתייגויות שלך ונצביע עליהן.

איתי עצמון: אלה הסתייגויות מהותיות?

מיכאל ביטון: אני רציתי שלא יהיו הסתייגויות.

אורי מקלב: גם אם יהיו, במשא ומתן שאני חושב שנוכל להגיע אליו אפשר למשוך אותן.

אורי מקלב: זה לוקח עשר שניות.

מיכאל ביטון: בסדר, תביא אותן, נכיר בהן, נצביע עליהן, נדחה אותן, יהיה זמן נאומים, אבל אני מעדיף שזה יהיה בלי הסתייגויות.

אורי מקלב: זה עכשיו במשא ומתן.

מיכאל ביטון: אז תבדקו, אנחנו פה, יש לנו שעות עבודה פה.

מיכאל ביטון: מתחילים.

איתי עצמון: אני מבקש רק להקדים משפט לפני תחילת ההקראה.

איתי עצמון: הנוסח שמונח כרגע על שולחן הוועדה זה נוסח שהופץ אתמול, נוסח מעודכן, מטעמנו, מטעם הייעוץ המשפטי של הוועדה, שכולל שינויים משפטיים, תיקונים משפטיים על גבי הנוסח שהפיצו משרדי החקלאות והאוצר.

איתי עצמון: ככל שיהיה צורך אני אסביר מה בדיוק טיב השינוי שאנחנו הצענו.

מיכאל ביטון: בסדר גמור.

מיכאל ביטון: מתחילים, חבר'ה, קדימה.

עמיהוד שמלצר: הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021-2022), התשפ"א-2021, פרק י"ב: חקלאות סעיף 66, תיקון חוק המועצה לענף הלול, ייצור ושיווק, התשכ"ד-1963.

עמיהוד שמלצר: אדוני, אנחנו מדברים כאן על הוראת הקבע ואני מקריא.

עמיהוד שמלצר: אני כאן מכניס עוד סעיף, את ה-53.

איתי עצמון: על מה מדובר?

איתי עצמון: תסביר.

עמיהוד שמלצר: אני אקריא את זה ואז אנחנו נסביר פסקה פסקה.

עמיהוד שמלצר: זה לא מופיע עכשיו בנוסח המעודכן, אבל אני קופץ להמשך העמוד, בעמוד השני, זה היה בהצעת החוק הממשלתית.

איתי עצמון: בפסקה (5) שמחוקה שם?

איתי עצמון: 53.

עמיהוד שמלצר: כל פסקה (5) בסעיף 53, נכון.

עמיהוד שמלצר: נסביר אחר כך כמו שאמרתי פרט פרט, פסקה פסקה.

עמיהוד שמלצר: בזה סיימנו את סעיף 66 ואני אסביר.

עמיהוד שמלצר: אנחנו עכשיו מיישמים פה את ביטול התכנון כהוראת הקבע, הסעיף הבא מדבר על הוראת המעבר שתיכנס לתוקפה בעוד עשר שנים, ולשר החקלאות בהסכמה תהיה אפשרות להאריך.

עמיהוד שמלצר: הפרט הראשון זה סעיף (3) פסקה (1), פה מדובר על סמכות של המועצה לתכנון את ענף ההטלה בהתאם להנחיות שר החקלאות.

עמיהוד שמלצר: מאחר שמבטלים את התכנון כבר אין צורך להשאיר את הסמכות הזאת של המועצה.

איתי עצמון: אני רק רגע עוצר אותך.

איתי עצמון: הסעיף היום קובע לתכנן את היקפו של גידול העופות להטלה, לפיטום ולהדגרה.

איתי עצמון: אז למעשה כל הפסקה הזאת בהסדר הקבע תימחק.

עמיהוד שמלצר: נכון, כולל הפיטום שכבר לא קיים וההדגרה שכבר לא קיים, אז כאילו זה גם אפילו מצב קיים, אנחנו מתקנים מצב שהוא קיים.

עמיהוד שמלצר: סעיפים 31 עד 37 זה הפרק השלישי לחוק, זה התוכן העיקרי של ביטול התכנון.

עמיהוד שמלצר: הפרק השלישי של החוק עניינו תכנון בענף ההטלה.

עמיהוד שמלצר: סעיף 31 זה הסמכות של שר החקלאות לקבוע את המכסה הארצית, מה יהיה היקף גודל הביצים בכל שנה וכיצד היא תחולק.

עמיהוד שמלצר: הסמכות הזאת תבוטל.

עמיהוד שמלצר: סעיף 32 מדבר על סמכות של ועדת המכסות של המועצה לבצע את חלוקת המכסות בהתאם לתקנות שקובע שר החקלאות.

עמיהוד שמלצר: גם זה, כאשר התכנון מבוטל אין צורך להותיר את הסמכות.

עמיהוד שמלצר: סעיף 33 קובע סמכות לוועדת ערר על החלטה של ועדת המכסות לעניין קביעת המכסות.

עמיהוד שמלצר: גם הוא יבוטל.

עמיהוד שמלצר: סעיפים 34 ו-35 מדברים בנוגע להעברת מכסות בין בעלי מכסות וזכות לקבלת פיצוי.

עמיהוד שמלצר: משאין מכסות גם אין צורך להתעסק בסוגיה הזאת.

עמיהוד שמלצר: וסעיף 37 מדבר על סמכות להסדיר הדגרת ביצים במדגרות שלאחר ביטול התכנון בענף - - -

מיכאל ביטון: תן לי שנייה לעשות דברים פשוטים.

מיכאל ביטון: בעצם מה שאתה מסביר עכשיו זה המצב העתידי שאין תכנון.

מיכאל ביטון: כיוון שאין תכנון כל מיני מצבים מתבטלים.

מיכאל ביטון: זה יקרה או בעוד עשר שנים או בעוד 13 שנה, אבל ברגע שזה קורה אלה ההשפעות של ביטול התכנון פלוס הסעיף שאתה תסביר תיכף, שיש גם פיצוי.

מיכאל ביטון: כדי לבטל צריך לפצות את בעלי המכסות, לפחות בעלי המכסות עד היום.

עמיהוד שמלצר: אז מה שהקראתי עד עכשיו זה הצעד של ביטול התכנון, ביטול החקיקה, ועכשיו אנחנו מוסיפים סעיף שקובע פיצוי לאותם מגדלים בעלי מכסות בגין ביטול התכנון בענף.

עמיהוד שמלצר: הפיצוי יינתן למגדלים בשני תנאים, פעם אחת, שיש להם מכסה אישית לייצור ביצי מאכל עד ליום פרסומו של החוק הזה.

איתי עצמון: זאת אומרת מכסה שנקבעה לפי סעיף 31 כנוסחו ערב התיקון הזה.

עמיהוד שמלצר: נכון.

איתי עצמון: צריך אולי להוסיף את זה.

עמיהוד שמלצר: מגדל שיש לו היום מכסה –

מיכאל ביטון: בעלי מכסות היום אם הענף יבוטל יקבלו פיצויים.

מיכאל ביטון: כשאתה נותן הסבר אל תקריא את הנוסח המשפטי.

נעמה קאופמן-פס: עד לתאריך - - -

מיכאל ביטון: עד תאריך מסוים שלאנשים יש מכסות.

מיכאל ביטון: אם בעוד עשר שנים יבוטל הענף הם יקבלו פיצויים.

עמיהוד שמלצר: גם כשיש לו מכסה וגם כשהוא ימשיך לייצר.

איתי עצמון: לייצר בעצם עד המועד שבו אמור להתבטל משטר התכנון.

מיכאל ביטון: לייצר זה לא הוא בעצמו, זה גם כשמישהו מייצר את המכסה שלו.

עמיהוד שמלצר: בהתאם למצב הקיים.

עמיהוד שמלצר: ואנחנו מדברים גם על המכסות שקיימות לו עד עכשיו, לא על תוספת מכסות.

מרדכי אלקבץ: עד דצמבר 21'.

עמיהוד שמלצר: עד להיום, לא עד - - -

גלעד קריב: התאריך המדויק של המכסות, יש פה דיון משפטי, האם זה עד - - -

מרדכי אלקבץ: מה שנקרא דור א'.

גלעד קריב: בדיוק, החלוקה בין דור א' לדור ב'.

מרדכי אלקבץ: 31 בדצמבר

גלעד קריב: יש סוגיה משפטית לגבי האם זה ב-31 בדצמבר או עד המכסות שחולקו היום.

גלעד קריב: נתייחס לזה בהמשך.

איתי עצמון: לא הבנתי את ההערה.

נעמה קאופמן-פס: מה התאריך הקובע בדיוק, בגלל שלמשרד המשפטים יש הערה לגבי זה, מה יהיה התאריך בדיוק, האם זה יהיה 1 בינואר או –

איתי עצמון: לא, אבל צריך עכשיו - - -

מיכאל ביטון: אנחנו נסדיר את זה.

איתי עצמון: לא, אבל זה בסעיף הזה או בסעיפים שלאחר מכן?

איתי עצמון: כי בסעיפים שלאחר מכן זה תיקון שאנחנו הוספנו.

איתי עצמון: אז זה לא בסעיף הזה.

עמיהוד שמלצר: אבל עוד פעם אני מחדד, כמו שאמרו פה, זה דור א', זה בעלי מכסה לגבי מכסה שקיימת להם היום או עד ליום פרסום החוק הזה.

עמיהוד שמלצר: יום לאחר פרסום החוק ואותו מגדל היה מקבל עוד מכסה, בגינה לא יינתן פיצוי.

מיכאל ביטון: לא מחויבת בתוספת הזאת.

עמיהוד שמלצר: זה סעיף 37א.

עמיהוד שמלצר: שר החקלאות ושר האוצר יקבעו את גובה הפיצוי, כמה זכאים, בגין מה ואיך משלמים.

נעמה קאופמן-פס: כמובן ובלבד שהוא מפסיק לייצר.

מיכאל ביטון: לא, שהוא ממשיך.

נעמה קאופמן-פס: לא.

נעמה קאופמן-פס: אם מישהו ממשיך לייצר אחרי ביטול התכנון ברור שהוא לא צריך פיצוי.

נעמה קאופמן-פס: זה מי שמפסיק לייצר בעקבות ביטול התכנון.

נעמה קאופמן-פס: זה חידוד חשוב.

אפרת ורד: יהיה לנו למעשה שני שלבים.

מיכאל ביטון: האדם שיוצא מהענף.

מיכאל ביטון: אם יהיה ביטול תכנון ואדם אומר שבתנאים כאלה הוא לא רוצה יותר לגדל ביצים, אז הוא זכאי לפיצויים.

מיכאל ביטון: אם הוא ממשיך לגדל ביצים הוא לא זכאי לפיצויים.

אפרת ורד: מאוד נכון.

עמיהוד שמלצר: אז צריך לחדד את זה בנוסח.

אפרת ורד: אני אחדד.

אפרת ורד: למעשה יש לנו שני פיצויים שהנוסח הזה מסדיר.

אפרת ורד: יש פיצוי שהוא פדיון, שהוא בשלב המוקדם יותר, המיידי.

איתי עצמון: בתקופת הביניים.

מיכאל ביטון: בזמן התכנון, במשך תקופת התכנון.

אפרת ורד: בזמן התכנון, בהתאם לסיכום עם המגדלים ועד הסכום שנקבע בסיכום, מגדלים שירצו לפרוש, יהיו תקנות שיסדירו את הפיצוי.

אפרת ורד: בסוף התכנון, ברגע שיבוטל התכנון מגדלים שלא קיבלו פיצוי על פדיון והמשיכו לייצר את מכסתם הם יהיו זכאים לפיצוי.

מיכאל ביטון: אם הם מחליטים להפסיק לייצר, או לא משנה?

אפרת ורד: זה לא כתוב בהסכם, צריך לחדד את זה.

מיכאל ביטון: אז לא חייבים לחדד, תשאירו את זה פתוח.

אפרת ורד: לא, אבל אני כן אגיד משהו בהקשר הזה.

אפרת ורד: לדעתי יש בזה היגיון כי בעצם למעשה זה מי שנאלץ להפסיק לייצר.

מיכאל ביטון: כן, זה ההיגיון.

אפרת ורד: הרי גם התקציב הזה בסופו של דבר הוא תקציב מוגבל, לכן סביר שכך יחולק.

מיכאל ביטון: את רוצה לחדד את זה?

איתי עצמון: בדיוק.

איתי עצמון: השאלה אם אנחנו נכתוב את זה בנוסח, מכיוון שאת אמרת דברים מאוד ברורים לגבי התחולה של ההסדר הזה, כלומר התקנות האלה יחולו רק על מי שיצא מהענף, כלומר לא עוסק יותר בגידול.

אפרת ורד: נכון, אנחנו נכתוב, אם הוא הפסיק לייצר.

איתי עצמון: הפסיק.

מיכאל ביטון: לאחר סיום התכנון.

מיכאל ביטון: אבל לדעתי צריך לתת שם איזה שנה, כי נניח אומרים שעכשיו ביוני אין תכנון, בן אדם ביולי-אוגוסט כן ייצר.

אסף לוי: אני מציע כן לתת זמן היערכות מביטול התכנון, לתת תקופה.

מיכאל ביטון: עד שנה, אני חושב.

אסף לוי: אפילו יותר, כי אנשים צריכים להחליט.

מיכאל ביטון: יותר, עוד יותר טוב, שנתיים.

אסף לוי: אני לא יודע, יגידו האוצר והמנכ"לית, אבל צריך לתת זמן.

מיכאל ביטון: שנה או שנתיים?

מיכאל ביטון: כי זה באמת עניין – שנתיים מיום ביטול - - -

אסף לוי: כי בן אדם, כשיבטלו את התכנון - - -

מיכאל ביטון: כי הוא יתחיל להתגלגל חצי שנה, שנה, יראה לא משתלם לו, סגר, אז יקבל.

מיכאל ביטון: לא סגר, ממשיך להתפרנס.

מיכאל ביטון: אז שנה או שנתיים?

נעמה קאופמן-פס: למה?

נעמה קאופמן-פס: כי תקנות הפיצוי שצריך להעביר אותן בוועדה, לא צריך להעביר תקנות פיצוי?

מיכאל ביטון: את רוצה להחזיר לנו?

מיכאל ביטון: אני לא רציתי לריב איתך על זה, כי יש פה כל כך הרבה מורכבות.

מיכאל ביטון: אני ממליץ שזה יהיה אצלנו, אבל לשיקולך.

נעמה קאופמן-פס: אני שואלת.

נעמה קאופמן-פס: אם תקנות - - -

אסף לוי: לא יודע, אם הוא רוצה - - - מכריחים לקחת ממנו את הביצה?

אסף לוי: פתאום לא מכריחים?

מיכאל ביטון: אסף, אלה לא דיונים שהיו צריכים להיות פה.

נעמה קאופמן-פס: אם התכנון הוא ל-X שנים וצריך להיערך לזה תקציבית, המדינה תצטרך לשים כסף בפיצוי הזה והוא משמעותי, אז אתה לא חושב ש - - -

מיכאל ביטון: אז עוד יותר, כי יש לך שנתיים ליציאה.

מיכאל ביטון: לא, מה שקורה, נניח שאת אומרת לי שבוטל התכנון, עוד עשר שנים, ואני עכשיו לא יודע אם בא לי או אם אני יכול לגדל ולהיות כלכלי, שלושה חודשים אני מגדל, אבל סוגר אחרי שלושה חודשים.

נעמה קאופמן-פס: בתוך שנה לסגור?

מיכאל ביטון: בתוך שנה או שנתיים מיום ביטול התכנון, מי שיפסיק לייצר יקבל את אותם פיצויים.

עודד פורר: אהלן.

מיכאל ביטון: ברוך הבא לשר החקלאות, אנחנו עברנו להקראה.

מיכאל ביטון: אם אתה רוצה להגיד משהו כללי, אחר כך נכניס אותך לגוב העניינים.

עודד פורר: אני אגיד אחרי שזה יעבור, לא באמצע.

מיכאל ביטון: אני אוהב את זה, אתה רוצה לברך על המוגמר.

מיכאל ביטון: אז הסוגיה פה הייתה, יש פה את הסעיף שאומר שבמצב של סוף תכנון יש מרכיב של פיצוי לבעלי המכסות הוותיקות ממועד שייקבע.

מיכאל ביטון: אם היא מסבירה לך אתה מבין, אם אני מסביר אתה לא מבין?

עודד פורר: בסוף אני אסביר.

מיכאל ביטון: שר החקלאות, אם בעוד עשר שנים נגמר התכנון, הסעיף הפותח פה מה קורה כשנגמר התכנון ומסדיר כל מיני, ביטול סמכויות, ביטול תכנון.

מיכאל ביטון: בתוכו יש פיצוי למי שיפסיק לגדל ביצים, אבל אנחנו לא יודעים אם הוא יפסיק אחרי חודש, חודשיים, שלושה, כי אנשים ירגישו את השוק.

מיכאל ביטון: אנחנו אומרים בוא ניתן להם שנתיים לצאת מהגידול, אם הם הפסיקו לגדל ביצים אחרי שנתיים מיום סוף התכנון הם לא יקבלו פיצויים, כי הם מגדלים, הם ממשיכים, מתפרנסים.

מיכאל ביטון: אם הם יצאו מהגידול במשך אותן שנתיים - - -

מרדכי אלקבץ: לא, זה לא בהסכם.

מרדכי אלקבץ: לא, לא, לא.

מיכאל ביטון: מה בהסכם?

שמעון ביטון: הפיצוי לפי ההסכם, בתום תקופת ההסכם, תקופת התכנון, יש פיצוי בצורה גורפת לכלל המגדלים.

שמעון ביטון: מי שירצה להמשיך לגדל ימשיך לגדל.

שמעון ביטון: אין תכנון, כל אחד - - -

עודד פורר: אדוני היושב ראש, אני רוצה לתת לך עצה.

מיכאל ביטון: זה לא היה בחוק, אנחנו זיהינו פה איזה אי ודאות.

מיכאל ביטון: אולי תשאירו את זה ככה.

עודד פורר: אני אתן לך עצה.

עודד פורר: אני חושב שבעניין הזה לא נכון יהיה לקבל הכרעות - - -

מיכאל ביטון: לא עכשיו, נשאיר את החוק כמו שהוא.

עודד פורר: אף אחד לא יודע איך ייראה בסוף השוק בעוד עשר שנים, מי יהיו האנשים שנשארו, מי יהיו האנשים שלא נשארו.

עודד פורר: בסופו של יום ברור לחלוטין, אין לי פה את הנוסח מולי – איפה הנוסח הרלוונטי של סיום התכנון?

מרדכי אלקבץ: שיישאר ככה, זה בסדר.

מרדכי אלקבץ: כבוד היושב ראש, שיישאר ככה.

מיכאל ביטון: בסדר, בוא נראה רגע.

נעמה קאופמן-פס: גם בפיצוי שעכשיו אנחנו אומרים שיהיה פדיון של מי שיוצא מהענף הוא חייב לצאת מהענף.

מיכאל ביטון: אתם יודעים מה גם אפשר לעשות, אפשר להגיד - - -

עודד פורר: כתוב שייקבעו תקנות ואני מניח שלקראת המועד הזה יגידו גם מה הוראות המעבר ומה התקנות ומי כן ומי לא ועל מה זכאי לפיצוי ולא זכאי, ואם הוא כן יוצא מהענף, לא יוצא.

עודד פורר: יש פה כל כך הרבה סוגיות, ואם יש לו לול גדול והוא החליט שהוא מוכר אותו למישהו חדש.

מיכאל ביטון: אז זה יהיה בתקנות.

עודד פורר: כתוב שזה יוסדר בתקנות.

מיכאל ביטון: בסדר.

מיכאל ביטון: יוסדר בתקנות.

איתי עצמון: רגע, יש כאן נקודה מהותית שצריך לחדד כי אחרת יהיו בעיות פרשניות.

איתי עצמון: ברגע שלא קובעים שמדובר על פיצוי שניתן למגדלים שיצאו או שלא יצאו מהענף זה יעורר שאלות וקשיים ביישום.

איתי עצמון: אני חושב שכן כדאי, בטח משנאמרו פה דברים כל כך חד משמעיים, זה ישפיע על הפרשנות.

מיכאל ביטון: לא, לא נאמרו, זה היה - - -

איתי עצמון: אמרה המנכ"לית - - -

מיכאל ביטון: בסדר, אבל השר אומר משהו אחר.

עודד פורר: צריך להבין מה אומר ההיגיון של הפיצוי.

מיכאל ביטון: רגע, יש דברים אפילו יותר חשובים משר החקלאות בחדר הזה.

מיכאל ביטון: יש ילדה, קוראים לה נעם, נעם היא ביישנית אז היא באה עם נדב אלימלך לבקר בכנסת.

מיכאל ביטון: אנחנו מעודדים את עובדי הכנסת לבוא, אנחנו עושים בית ספר דמוקרטי בכנסת.

עודד פורר: בדיוק, החינוך הופך להיות חינוך במיקור חוץ.

מיכאל ביטון: היא ביישנית, אבל אנחנו נדאג לה לסוכרייה על מקל.

מיכאל ביטון: כל הילדים שבאים לכנסת מקבלים.

עודד פורר: אצלנו מקבלים פירות וירקות, לא סוכרייה על מקל.

מיכאל ביטון: עכשיו תמשיך, השר.

עודד פורר: צריך להבין, היועץ המשפטי, בואו נראה מה קורה היום, מי מקבל פיצוי היום, מי שמפסיק לגדל.

עודד פורר: מי שמפסיק לגדל מקבל פיצוי מהמדינה כי הוא הפסיק לגדל, נכון?

עודד פורר: זה התקנות.

איתי עצמון: לפי החוק בנוסחו היום, אתה מתכוון.

עודד פורר: בסופו של יום זה יהיה ההיגיון, זו המשמעות של - - -

איתי עצמון: לא, אני אומר, המצב המשפטי היום הוא שבעל מכסה שהודיע למועצה על ויתור על מכסתו יהיה זכאי לפיצוי מהמדינה, אבל אין היום גם תקנות לגבי הפיצוי.

עודד פורר: אבל גם בהסכם סוכם על מחיר פיצוי למי שפודה את מכסתו, יוצא מהענף.

נעמה קאופמן-פס: ומשפחתו לא יכולים לעסוק בענף.

נעמה קאופמן-פס: זאת אומרת זה רוח ה –

עודד פורר: כן, זה הרוח.

עודד פורר: סביב זה גם יגיעו בסוף התקופה לתקנות הפיצוי הרלוונטיות.

מיכאל ביטון: כן, לא צריך עכשיו להכניס עוד, יש לנו מספיק בעיות פה ואם מקובל על השר - - -

נעמה קאופמן-פס: אנחנו רוצים גם שבפרוטוקול הוועדה הזאת יהיה - - -

מיכאל ביטון: בפרוטוקול נאמר שצורת הפיצויים והסדר והנהלים ייקבעו בתקנות.

עודד פורר: ייקבעו בתקנות, אגב על בסיס מה שקורה גם היום.

מיכאל ביטון: ולא עכשיו נוסיף עוד בעיות.

עודד פורר: גם היום יש פרקטיקה שסוכמה לגבי פיצוי למישהו שיוצא מהענף.

עודד פורר: סוכמה.

איתי עצמון: אני רוצה רק להפנות את תשומת ליבו של השר לכך שבנוסח כתבנו: יהיה זכאי לפיצוי מהמדינה בשל ביטול התכנון בענף ההטלה.

איתי עצמון: זה גם מה שכתוב בכותרת השוליים של הסעיף וגם בגוף הסעיף.

איתי עצמון: ברגע שאומרים בשל ביטול התכנון - - -

נעמה קאופמן-פס: לא, אבל זה בשל הפסקת הגידול.

איתי עצמון: לא, רגע, שנייה.

איתי עצמון: ברגע שכותבים את התיבה הזאת לא ברור האם הפיצוי הוא על עצם ביטול התכנון, כלומר אדם יכול להמשיך לגדל במשטר אחר, כלומר לא במשטר תכנון, או הוא אכן יוצא מה - - -

עודד פורר: אם מישהו רוצה להמשיך לגדל ולהמשיך לעסוק בענף אז על מה הוא מקבל פיצוי?

עמיהוד שמלצר: איתי, אני חושב שהנוסח מאפשר את מה ש - - -

איתי עצמון: הוא מאפשר, אבל הוא לא ברור.

עמיהוד שמלצר: בגלל שהוא אומר שאפשר לקבוע גם את היקף המכסה שתקבל פיצוי.

מיכאל ביטון: בסדר, איתי, אבל יש פה תקנות שלא הופיעו ועוד יופיעו.

מיכאל ביטון: אנחנו לא נוסיף עוד ויכוחים על מה שיש לנו, יש לנו מספיק פה עוד מה לבדוק.

אור מלכי: אני רק רוצה להצטרף לדברים של היועץ המשפטי, הנוסח כמו שהוא עכשיו, אפשר אולי להשאיר את זה פתוח להכרעה עתידית, אבל הנוסח כמו שהוא עכשיו לא כל כך משאיר את זה פתוח.

אור מלכי: עלולה לעלות טענה פרשנית שכתוב שמגדל שנקבעה לו מכסה אישית יהיה זכאי לפיצוי, כלומר הזכאות לפיצוי מתגבשת על סמך זה שהיית מגדל ולא על סמך זה שיצאת מהענף.

אור מלכי: אין שום אזכור לזה בחוק.

מיכאל ביטון: טוב, אז אם זה משתמע אז מספיק.

מיכאל ביטון: תשאיר את זה כמו שזה משתמע.

מיכאל ביטון: אני אומר לכם, לא להוסיף עכשיו סעיפים להתווכח.

עודד פורר: הצעת החוק הזאת נגזרת מההסכם בינינו.

עודד פורר: ההסכם בינינו מאוד ברור, הוא אומר שהתכנון יסתיים בתוך עשר שנים ותהיה אפשרות לשר החקלאות להאריך את התכנון בשלוש שנים נוספות, וזאת בכפוף להעברת תקנות פיצוי מוסכם.

עודד פורר: תקנות פיצוי מוסכם, פיצוי הוא על מי שמפסיק לגדל, ככל שיועברו כאלה.

עודד פורר: ככל שלא יועברו לא יועברו.

עודד פורר: לא הייתי נכנס עכשיו לאופן של תקנות הפיצוי.

מיכאל ביטון: נכון, לא נצליח לחדד איך תיראה התקנה הזאת.

טומי מנור: אני מייצג את ארגון המגדלים.

טומי מנור: צריך להבין שיש הבחנה ברורה ברציונל של הפיצוי של היום והפיצוי שיהיה בסוף, משום שהפיצוי היום הוא פיצוי עבור מישהו שיוצא מהענף, כי יש מכסות ויהיו מכסות עוד עשר שנים ולכן הוא לא יכול לגדל.

טומי מנור: הפיצוי בסוף התקופה, אין יותר מכסות, אבל הפיצוי הוא עבור זה שאין יותר מכסות והמגדל חשוף כרגע למצב שאין מכסות, וכך גם נכתב בהצעת החוק.

טומי מנור: אז אם אתם עכשיו אומרים שזה יירשם בפרוטוקול הוועדה ואחר כך - - -

עודד פורר: גובה הפיצוי ייגזר מזה, זה הכול.

טומי מנור: אבל זאת הנקודה, זה לא אותו פיצוי.

מיכאל ביטון: הנוסח הקיים מקובל עליכם?

טומי מנור: כן.

מיכאל ביטון: השר, יש פה איזה ויכוח, אבל הנוסח הקיים מקובל עליהם וזה נוסח שאתם הבאתם, אני מציע להשאיר את זה ככה.

מיכאל ביטון: ואם ההיגיון הברור שחלק מפיצוי נובע מזה שאין יותר מכסות, או שנפגעה הזכאות שלך לגדל בסביבה של מכסות, אז כתוב שהשר יחליט מה גובה הפיצוי.

עודד פורר: העיקרון הוא מאוד ברור, היום יש פיצוי שנקבע בהסכמה בינינו, מהו הפיצוי המוסכם למגדל שיוצא היום, כשהוא יודע שבוודאות יש לו תכנון עשר שנים קדימה וזה גובה הפיצוי שלו.

עודד פורר: כשיסתיים התכנון אני לא יודע בדיוק לאיזה פורמט הם יגיעו, אבל יהיה ברור שיהיה רפרנס להתייחסות.

עודד פורר: זה מישהו שהפסיק לגדל, זה הפיצוי שהוא קיבל.

עודד פורר: מה יקרה בעוד עשר שנים עם מי שממשיך לגדל וכבר גידל גם עשר שנים, שהוא יודע שאחרי עשר שנים אין לו זה, סביר להניח שגם הפיצוי יהיה בהתאם.

קריאה: זה במישור הפיצוי, זה לא במישור הזכאות.

מיכאל ביטון: חברים, הנוסח מקובל עליכם.

מיכאל ביטון: השר, אני מציע להשאיר את הנוסח.

נעמה קאופמן-פס: אפשר אולי להגיד את המילים שיעור הפיצוי.

איתי עצמון: לא הבנתי מה זה אומר.

נעמה קאופמן-פס: זה בעצם אומר שמי שלמשל ממשיך לגדל, הרי מה אנחנו יוצרים פה, איזה שהוא מצב בעייתי.

נעמה קאופמן-פס: במקום להגיד מי שזה לא יקבל, אפשר להגיד שייקבע שיעור הפיצוי או סכום הפיצוי - - -

מרדכי אלקבץ: בנוגע לסעיף הזה, אני מבקש שיתווסף שזה גם ייקבע בידי שר החקלאות ושר האוצר באישור ועדת הכלכלה.

מרדכי אלקבץ: לא יודע מי יישב כאן, אבל אני חושב שזה מאסט.

מיכאל ביטון: אני אהיה באיזה יאכטה באיזה מקום.

מרדכי אלקבץ: כנראה שגם אני אהיה.

מרדכי אלקבץ: כנראה שאף אחד כאן לא יישב כאן בשולחן, אבל - - -

מיכאל ביטון: אפשר לעשות את זה?

מיכאל ביטון: שאישור הפיצויים, התקנה הזאת, באישור ועדת כלכלה.

מיכאל ביטון: נראה לי סביר, כי תהיה עוד עין שבודקת ושתהיה הוגנות בדבר הזה.

מיכאל ביטון: אני חושב שזה ייתן פה – לא נשנה את הדברים, נעשה באישור ועדת כלכלה.

מיכאל ביטון: אנחנו לא נהיה פה, אתם מבינים שאנחנו לא דואגים לעצמנו.

נעמה קאופמן-פס: איך אנחנו יודעים?

מיכאל ביטון: האמת, יכול להיות מעניין להיות עשר שנים בוועדת כלכלה.

מיכאל ביטון: רציפות והמשכיות, זה יכול להיות מעניין.

מיכאל ביטון: נראה למשל מה קרה לתחבורה הציבורית.

מיכאל ביטון: אז השר?

עודד פורר: אני סבור שדווקא באישור ועדת הכלכלה יקשה על התהליך כי היום אנחנו עושים מנגנון שהוא לא באישור ועדת כלכלה, בתוך ההסכם.

מיכאל ביטון: במקור הייתה הצעה שהרבה דברים יגיעו לאישור ועדת הכלכלה בדיונים ביניכם, ואנחנו לא מחפשים סמכויות ולא מחפשים שליטה, אבל אולי איזה נקודות יותר רגישות.

עודד פורר: זה גם לא נכנס בתוך ההסכם, אז אני לא רואה - - -

איתי עצמון: לא, בהסכם זה כתוב.

עודד פורר: באישור ועדת הכלכלה?

איתי עצמון: התקנות יוגשו לוועדת הכלכלה.

נעמה קאופמן-פס: כי ברמה הטכנית, כשהמשפטנים ראו אז הם התייחסו למצב המשפטי הקיים.

עודד פורר: לא נריב על זה.

מיכאל ביטון: לא נריב?

מיכאל ביטון: יפה, תודה רבה.

נעמה קאופמן-פס: אבל לא הבנתי מה אנחנו - - -

מיכאל ביטון: משאירים את זה ככה.

מיכאל ביטון: השר אמר שיש היגיון סביר ומה הפיצוי בפועל יהיה רפרנס למה ששולם היום, מה קרה בעתיד.

מיכאל ביטון: אנחנו לא יכולים לדעת - - -

קריאה: אולי אפשר להכניס שיקולים?

מיכאל ביטון: רגע, אני לא נתתי גם לך.

מיכאל ביטון: לאה.

לאה יוגב: אני מבקשת להתייחס לסוגיה שהעלו אותה כאן על פיצוי מיידי על חקלאים שעכשיו במסגרת התכנון יפסיקו לגדל.

לאה יוגב: מאחר שאני באה מהשטח - - -

מיכאל ביטון: זה בהמשך, יש סעיף לזה.

עודד פורר: רגע, לא, אבל, מיכאל, אנחנו רוצים כן להוסיף משפט.

עודד פורר: הרי בסוף צריך להבין שנקודת הרפרנס היא מה קורה היום.

עודד פורר: אם היום אני פודה במחיר מסוים ברור לחלוטין שזו נקודת הרפרנס.

מיכאל ביטון: בסדר, אני לא חושב שיש מחלוקת שהרפרנס היום ישפיע על העתיד.

נעמה קאופמן-פס: לא, אני אגיד לך למה, אם היה ברור - - -

איתי עצמון: אני אגיד למה יכולה להיות בעיה פרשנית.

מיכאל ביטון: אבל הוא אומר לך שהוא מסכים, למה אתה צריך להגיד למה יש בעיה?

נעמה קאופמן-פס: לא הבנתי למה הוא מסכים.

מיכאל ביטון: הוא מסכים למה שהוא אמר, השר אמר רפרנס של מה ששולם היום ישפיע על איך ישולם בעתיד.

איתי עצמון: לא, כי היום כתוב שזה רק בשל יציאה מהענף.

עודד פורר: בסדר, אז זה ברור לחלוטין שבהמשך יהיה רפרנס למי שיוצא מהענף ויהיה רפרנס למי שנשאר בענף.

נעמה קאופמן-פס: מכיוון שזה ברור אני הייתי מציעה, אדוני היושב ראש, בגלל שברור לנו ואנחנו מנסים לייצר מצב ודאי ואנחנו בסוף באים היום ואומרים שאנחנו נושאים באחריות לא להשאיר את זה לאיתי פלוס 13 או ליו"ר ועדת הכלכלה, אני מציעה שכן נחדד את הסוגיה.

נעמה קאופמן-פס: אז אני אומרת, היות שאנחנו כן נמצאים במצב שבו ברור לנו שגם תקנות הפדיון היום, שאנחנו מתכוונים לשלם היום, הם למי שיוצא מהענף וגם בני משפחתו לא עוסקים בענף, אני הייתי כן מציעה שנחדד את זה, גם בחקיקה וגם בפרוטוקול, כדי שלא יהיה מצב שבו - - -

מיכאל ביטון: אבל זה לא נידון ביניכם, זה עולה פה כאיזה אי ודאות.

מיכאל ביטון: אבל למה?

מיכאל ביטון: תשאירו את זה ככה, השר יחליט ולפי המצב בעתיד.

מיכאל ביטון: נעמה, תקשיבי לי.

מיכאל ביטון: הדיון פה הוא כזה, שתי פגיעות אפשריות באדם עם כניסת התכנון, פגיעה אחת, הוא הפסיק לייצר, פרנסתו אבדה.

מיכאל ביטון: פגיעה אחרת שעולה פה, שהיא רכה יותר, אבל לא פחות משמעותית, נלקחה ממנו הזכות לייצר על פי תכנון, שזה קניין כלכלי, אני יודע שיש ודאות, אני יודע שאני מוכר, קונה, ועכשיו שינו לי את הכללים.

מיכאל ביטון: אז באים המגדלים ואומרים: גם זה דורש פיצוי, עצם זה שהפסיקו את הזכות הקניינית שלי לייצר בסביבת תכנון.

מיכאל ביטון: אני אומר, לא דקדקתם דקדוקי עניות בדבר הזה, הבאתם נוסח מוסכם.

מיכאל ביטון: גם אם יש בו אי בהירות, יהיו תקנות פיצויים שהשר יפרסם וזה יעוגן בעתיד ותשאירו את אי הוודאות הזאת.

מיכאל ביטון: תמשיכו עשר שנים לדון.

מיכאל ביטון: מי שירצה עכשיו בהסכם הזה לתאר כל נקודה בלתי צפויה בעתיד או התפתחות שאנחנו רוצים לכסות אותה לא יהיה פה הסכם.

מיכאל ביטון: יש פה אי ודאות, יש פה פרמטרים.

מיכאל ביטון: אני אומר, הסכמתם על נוסח, לא העליתם את זה במשא ומתן תשאירו את זה כך.

מיכאל ביטון: אם זה יהיה בסיס למאבק בעתיד, תריבו עוד עשר שנים, עכשיו בואו נביא הסכם.

מיכאל ביטון: ככה אני אומר.

נעמה קאופמן-פס: אפשר להשאיר את הנוסח כפי שהוא?

מיכאל ביטון: הנוסח כפי שהוא.

גלעד קריב: אנחנו גם בעד להשאיר את הנוסח כפי שהוא.

מיכאל ביטון: תודה.

איתי עצמון: אני רוצה להגיד משהו.

מיכאל ביטון: אתה תגיד, היועץ המשפטי, אבל לפניו, כן, אדוני, תציג את עצמך.

מתן בן שאול: מתן בן שאול, יועץ משפטי של המועצה לענף הלול.

מתן בן שאול: שתי הערות לנוסח, אחת טכנית, אחת מהותית.

מיכאל ביטון: רגע, בנושא חדש?

מיכאל ביטון: חכה.

מתן בן שאול: במה שאדוני הקריא.

מיכאל ביטון: אנחנו רק גומרים פה עניין.

מיכאל ביטון: תתייחס למה שדיברנו עכשיו.

איתי עצמון: כן, אני מתייחס לסעיף 37א, שעניינו הפיצוי, אז התיקונים שהוחלט עליהם, אם אני מבין נכון, יש תיקון אחד משפטי, שמדובר על המגדלים שנקבעו להם מכסות לפי סעיף 31 כנוסחו ערב פרסום התיקון.

איתי עצמון: והתיקון השני הוא שהתקנות יהיו באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

עודד פורר: זה לא היה, אמרנו בלי.

נעמה קאופמן-פס: אמרנו בלי ועדה.

נעמה קאופמן-פס: אמרנו אם כלשונו אז כלשונו.

איתי עצמון: כלשונו בלי ועדה?

עודד פורר: אם זה כלשונו אז כלשונו.

מיכאל ביטון: אבל השר אמר שהוא לא יילך על זה ל - - -

מרדכי אלקבץ: עם הוועדה, סיכמנו שכן.

מיכאל ביטון: אתם מבלבלים אותנו, השר.

עודד פורר: אמרתי כי אמרנו שהיא מכניסה את התיקון שלה, ואז היא מכניסה – אני מקבל את הצעת היושב ראש דווקא, היה פה נוסח שהסכימו עליו כבר המשרדים, הסכימו זה, בואו נדחה את המריבה הזאת בעשר שנים.

מיכאל ביטון: לא, זה לא רק מריבה, יכולים להיות עוד ארבע-חמש שנים, נתקרב לסוף תכנון, תבוא הצעת תיקון חוק שהפיצויים יאושרו בוועדה.

מרדכי אלקבץ: זה יהיה בוועדה.

מרדכי אלקבץ: מה, זו הוועדה שלנו?

עודד פורר: בגלל זה אני אומר, לא הייתי נכנס לזה עכשיו.

קריאה: כבוד היושב ראש, גם היום הפיצוי, לפי החוק עצמו, הוא באישור הוועדה.

מיכאל ביטון: כן, הפיצוי הראשון, המיידי.

נעמה קאופמן-פס: אבל זה פיצוי אחר, זה סעיף מסמיך.

מיכאל ביטון: נו, אז השר, באמת, הלימה.

מיכאל ביטון: פעם אחת עשית תהיה עקבי.

עמיהוד שמלצר: הפיצוי הזה נשאר.

מיכאל ביטון: הפיצוי המיידי הוא כן בוועדה, אז תעשה גם את העתידי.

עודד פורר: אבל העתידי הוא פיצוי אחר.

עודד פורר: העתידי הוא פיצוי אחר, הוא לא פיצוי על פדיון מכסות, הוא פיצוי אחר.

נעמה קאופמן-פס: הוא פיצוי תקציבי.

עודד פורר: ומאחר שהוא פיצוי תקציבי זה פיצוי שיידרש עליו דיון עוד – אני לא הייתי רוצה לקבוע מסמרות עכשיו, לא לפה ולא לפה.

מיכאל ביטון: השר, אנחנו נתקענו על סעיף אחד מעל שעה.

עודד פורר: עשיתי טעות שנכנסתי.

מיכאל ביטון: לא, לא, אתה אחלה.

מיכאל ביטון: גם אם לא היית בא זה היה מורכב, זה לא היה קל יותר.

מיכאל ביטון: אנחנו על סעיף אחד תקועים שעה כבר, בוא - - -

קריאה: זה הסעיף.

קריאה: זה הסעיף.

מיכאל ביטון: רגע, חברים.

מיכאל ביטון: אנחנו לא נבקש עוד תחנות בקרה של הוועדה, אנחנו לא נבקש.

נעמה קאופמן-פס: מה הכוונה?

איתי עצמון: אל תתחייב.

מיכאל ביטון: לא להתחייב?

מיכאל ביטון: נגיד כשאתה עושה חוק אז הוועדה אומרת: המשרד ידווח, הוועדה תאשר.

גלעד קריב: הנושא של אישור הפיצוי בוועדה לא נכלל בהסכמות בינינו לבין ה - - -

עודד פורר: זה מופיע בהסכם או לא מופיע בהסכם?

גלעד קריב: לא מופיע בהסכם.

גלעד קריב: זה לא מופיע.

איתי עצמון: סעיף 6 להסכם, לא?

מיכאל ביטון: סעיף 6 להסכם.

עודד פורר: סעיף 6 מדבר על הפדיון הנוכחי.

גלעד קריב: סעיף 6 מדבר על פדיון בדומה למה שקיים היום בחוק באישור ועדה.

נעמה קאופמן-פס: זה לא אותו דבר.

מתן בן שאול: זה אותו דבר.

מתן בן שאול: צריך הלימה, אדוני היושב ראש.

קריאה: זה מי שיוצא מהענף.

מתן בן שאול: כל פדיון טעון אישור, אדוני היושב ראש.

עודד פורר: משני הצדדים מתעקש להיות צמוד להסכם, למה?

עודד פורר: כי כל אחד ירצה לעשות פה את ה – אני חושב שנכון, גם בפיצוי את מה שרציתם לפתוח, מה שהם רצו לפתוח אני לא רוצה לפתוח, ומה שאלה רוצים לפתוח - - -

נעמה קאופמן-פס: לא כתוב ועדת כלכלה בהסכם.

איתי עצמון: איפה את?

נעמה קאופמן-פס: סעיף 1(א) התכנון בענף ההטלה יסתיים בתוך עשר שנים עם אפשרות להאריך את התכנון בשלוש שנים נוספות באישור שר החקלאות, להלן המועד הקובע, וזאת בכפוף להעברת תקנות פיצוי מוסכם בגין מכסות שהיו קיימות עד 1 בינואר 2022.

עמית יפרח: תקנות עוברות בוועדה, הפיצוי יעבור בוועדה.

נעמה קאופמן-פס: אם זה נכון ואנחנו מקישים מהסעיף האחר של הפיצוי הנוכחי, שם כתוב במובהק שלא האדם ולא משפחתו עוסקים בענף ההטלה.

נעמה קאופמן-פס: אז אם לוקחים את זה לוקחים גם את זה.

נעמה קאופמן-פס: לכן אם אנחנו רוצים לגעת אז - - -

עודד פורר: אני אומר לך, מיכאל, נפתח מפה נצטרך לפתוח מפה.

מרדכי אלקבץ: אם נוגעים בהסכם - - -

עודד פורר: אנחנו לא רוצים לגעת בהסכם, זה העניין.

עודד פורר: מוטי, תראה, בגלל שאני לא רוצה לגעת בהסכם - - -

מרדכי אלקבץ: גם אנחנו לא רוצים.

עודד פורר: אנחנו נפתח עכשיו את מה שלא רשום שם, הם יגידו אז תפתח גם את מה שלא רשום פה.

מרדכי אלקבץ: אבל כתוב בהסכם שהפיצוי הוא מוסכם, זאת אומרת בין מי מוסכם?

מרדכי אלקבץ: בחוק לא כתוב שאנחנו בכלל כאן, כי אי אפשר, אני מבין שבחוק לא ניתן להכניס גורם שהוא לא ממשלתי, אז לפחות את הוועדה, הוועדה היא כן גורם ממשלתי.

טומי מנור: כבוד השר, לא יכול להיות שבאותו חוק, בסמיכות של שני סעיפים תקנות מסוימות של פיצוי - - -

עודד פורר: אז אם זה המצב נא להעתיק את מה שמופיע - - -

מיכאל ביטון: אבל אתה - - -

עודד פורר: עזוב, אני מקבל את עמדת עורך הדין של מועצת הלול - - -

מרדכי אלקבץ: של הארגון.

עודד פורר: מה שהוא אומר נוגע להכול, זאת אומרת ובלבד – איך זה מופיע פה?

נעמה קאופמן-פס: האדם וכל משפחתו מקרבה זה לא עוסק בענף הלול יותר.

מרדכי אלקבץ: לא, לא.

עודד פורר: זה מה שכתוב.

עודד פורר: אמרת שנקבל את מה שכתוב ונקיש מסעיף לסעיף.

טומי מנור: איפה זה כתוב בהסכם?

נעמה קאופמן-פס: אני אגיד לכם.

נעמה קאופמן-פס: בבקשה, זה הסעיף של הפדיון הנוכחי.

איתי עצמון: לא, אבל בהסכם זה לא כתוב.

מרדכי אלקבץ: נכון יהיה שיהיה כתוב שהנחלה של מקבל הפדיון אולי, אבל לא כל משפחתו.

מרדכי אלקבץ: הבן שלו זה נחלה אחרת, למה שהוא לא יגדל?

טומי מנור: היושב ראש, זה נכון שזה כתוב, אבל הסברתי מה ההבדל.

מיכאל ביטון: אתם פונים אליי, אבל אני פה רק כמו איזה מחזיק לכם את הנר.

מיכאל ביטון: כל עוד הנר דולק אפשר עוד לתקן.

מיכאל ביטון: תגיעו להסכמות.

טומי מנור: יש הבדל בין שניהם, זה לא אותו פיצוי.

עודד פורר: התקנות יציעו פדיון מכסות ליוצאים מן הענף.

עודד פורר: אז תוסיפו גם ליוצאים מן הענף.

עודד פורר: תוסיפו שהפיצוי בסעיף הזה יינתן רק ליוצאים מן הענף.

צחי בן עיון: אדוני, יש לי התייחסות, ברשותך.

מיכאל ביטון: אני אתן לך, אבל בינתיים אנחנו תקועים.

מיכאל ביטון: אתה יכול לדבר כי אני לא רואה התקדמות.

מיכאל ביטון: כן, צחי.

צחי בן עיון: אדוני, לגבי הנוסח של סעיף 37א - - -

עודד פורר: אני אומר לכם עוד פעם, אני המלצתי לא לפתוח שום דבר ממה שהיה בהסכם, לא לפתוח אותו לא לכאן ולא לכאן.

מיכאל ביטון: תשאירו את זה ככה.

מיכאל ביטון: בואו נתקדם, עזבו אתכם.

עודד פורר: זו ההמלצה שלי, כי אם נפתח מצד אחד אז ההוא ירצה לפתוח מהצד השני.

עודד פורר: זו בדיוק המהות של ההסכם.

קריאה: אין בעיה, אז מה אתה רוצה?

מיכאל ביטון: אני אומר כך, שמעון, אנחנו רוצים להצביע על סעיף ולהתקדם.

מיכאל ביטון: אנחנו גם רוצים להשאיר מקום לדיאלוג ולפתרונות עתידיים.

מיכאל ביטון: מצד אחד לא רוצים לפתוח לגמרי את הסעיף הזה, כי לכל אחד - - -

קריאות: אוקיי, בסדר, בסדר.

מיכאל ביטון: ירדתם מזה?

מיכאל ביטון: נגמר.

מיכאל ביטון: סגור.

מיכאל ביטון: עכשיו הערות.

מיכאל ביטון: חברים, עורך הדין שביקש להעיר על הסעיף הזה.

מתן בן שאול: תודה אדוני.

מתן בן שאול: שתי הערות, בסעיף 3(1) שמבוקש לבטל אותו לחלוטין, המועצה מבקשת שהוא לא יבוטל, אלא שרק החלק שמתייחס לענף ההטלה יבוטל.

מתן בן שאול: אין שום צורך לבטל את כל יתר הסעיף שמתייחס לענף הפטם ולענף ההדגרה ולפדיון ענף הרבייה.

מיכאל ביטון: אבל זה גם ככה מבוטל.

מיכאל ביטון: אמר שזה אות מתה במושגים המשפטיים, אין תכנון בפטם ואין בהדגרה, אז מה הבעיה שיבטל הכול?

מתן בן שאול: קודם כל הסעיף מתייחס לא רק לתכנון אלא גם להסדרה וזה חלק מהסמכויות של המועצה.

מיכאל ביטון: רק על תכנון כתוב שם.

איתי עצמון: ולהסדירו, להסדירו בהתאם לתכנון.

איתי עצמון: אז אם אין תכנון איזה הסדרה יש?

עמיהוד שמלצר: אין תכנון בפטם.

מיכאל ביטון: אדוני, אני מבקש מכל עורכי הדין לא לעשות לי דקדוקי עניות.

מרדכי אלקבץ: לא, אבל יש לזה משמעות.

מיכאל ביטון: מה המשמעות?

מיכאל ביטון: אין תכנון בפטם, נכון?

מיכאל ביטון: אז מה עכשיו אתם רוצים, לצאת לדיון על ענף הפטם?

מרדכי אלקבץ: לא, לא, לא.

מיכאל ביטון: אז מה אתם עכשיו?

מרדכי אלקבץ: לא, אבל זה גם ענף מרכזי.

מיכאל ביטון: אז מה אתם רוצים לעשות?

טומי מנור: נדמה לי שכבוד השר אמר שנצמדים להסכם, ההסכם עסק בענף ההטלה, הוא לא עוסק בענפים אחרים.

טומי מנור: זה נכון שאין מכסות בפטם, אחת, יכול להיות שבנקודת זמן מסוימת ירצו לעשות מכסות, שתיים, יש למשל למועצה סמכות לקנות עודפים, גם בפטם.

טומי מנור: היא לא תוכל לקנות עודפים בפטם אם אין לה את סעיף התכנון בסעיף 3.

מתן בן שאול: זה הסעיף היחיד שמתייחס לפטם.

איתי עצמון: אני חושב שהסעיף שמתייחס לקניית עודפים זה סעיף 52 לחוק, לא סעיף 3.

מתן בן שאול: אין שום סיבה למחוק מסעיף הסמכויות.

מיכאל ביטון: גלעד, אם זה אות מתה אז תתמקדו בחוק הזה רק במושג הטלה, תעזבו את הבעיות האחרות במקומות אחרים.

עמית יפרח: גם היה הסכם על ההטלה, אדוני היושב ראש.

מיכאל ביטון: עמית, תאמין לי, כל הערה עכשיו היא לא מתקדמת.

מיכאל ביטון: יש לנו יממה להביא חוק, כל דקה שעוברת אתם לא בכיוון, לא בכיוון בכלל.

מיכאל ביטון: כולם פה צריכים להיות מהר ולהתגמש ולוותר עוד ועוד.

מיכאל ביטון: לא מתקדמים.

מיכאל ביטון: הטלה, גלעד.

מיכאל ביטון: נשים את ההטלה, תריבו על פטם והדגרה במקום אחר.

מיכאל ביטון: אל תוסיפו לנו עזים או תרנגולות מסוג אחר.

גלעד קריב: אדוני היושב ראש, גם בהצעת החוק המקורית של חוק ההסדרים הסעיפים האלה בוטלו.

מיכאל ביטון: בסדר, זה לא אותו חוק, שינינו אותו.

מיכאל ביטון: מה אתה עכשיו נתלה לי באילנות גבוהים.

מיכאל ביטון: שינינו את החוק הזה ואת פניו.

מיכאל ביטון: אז תשים את המילה הטלה, על דברים אחרים תריב בשולחן אחר, תבוא לפה.

מיכאל ביטון: אין הרבה על מה לריב בהטלה והדגרה, באמת, זה שוליים.

מיכאל ביטון: אם הוא ישכנע אותם זה טוב, תתייחס בינתיים.

איתי עצמון: אני רק אסב את תשומת הלב שבסעיף 31, שהוא סעיף שמבטלים אותו בהסדר הקבוע, מבטלים גם את התכנון בהדרגה ובפיטום, כלומר מבטלים את כל הסעיף.

איתי עצמון: אז אם אנחנו משאירים שם הדגרה ופיטום זה בעצם תיבה ריקה, כלומר אין לזה שום משמעות.

עמיהוד שמלצר: זה גם נראה רע שמשאירים משהו שכבר בוטל לפני המון שנים.

עמיהוד שמלצר: אפשר אולי, לא יודע, יפרשו את זה על דרך ההסדר השלילי.

מיכאל ביטון: מה הקשר?

מיכאל ביטון: עכשיו זה חוק על הטלה.

מיכאל ביטון: לך תביא נוסח להדגרה ופטם, מה אתה מטריד אותנו עכשיו בסוגיה שלא קשורה לנושא?

מיכאל ביטון: וגם היא שולית, כי נגמר התכנון.

מיכאל ביטון: רק הטלה, גלעד?

עודד פורר: תאמין לי, צריכים להושיב אתכם באגף התקציבים ביחד וזהו, לגמור את העניינים.

מיכאל ביטון: מה נסגר, גלעד?

גלעד קריב: המגדלים שכנעו אותי.

מיכאל ביטון: מהפך.

עודד פורר: גלעד, נחלשת.

מיכאל ביטון: למה אתה מסכסך?

מיכאל ביטון: עד שבן אדם בא ברוח טובה.

שמעון ביטון: השר, יש לנו נקודת זכות אצלך בסעיף הקודם.

מיכאל ביטון: יפה.

מיכאל ביטון: זה נקודות זיכוי במס.

מתן בן שאול: אדוני, הערה אחת טכנית נוספת.

מתן בן שאול: התייחסות לסעיף 1.

מתן בן שאול: הערה טכנית נוספת, בסעיף 37א לגבי הפיצוי, נקבע מגדל שנקבעה לו מכסה אישית לייצור, מבחינה טכנית יש מקרים שבהם המכסה נקבעת רק בסוף שלב הליך אבני דרך, זאת אומרת מגדל שכבר עקרונית נקבעה לו מכסה אבל היא עדיין לא הוקצתה.

מתן בן שאול: חשוב להבהיר שגם למגדל כזה מגיע פיצוי.

מתן בן שאול: אנחנו מציעים לכתוב שמגדל שנקבעה לו זכאות למכסה אישית, למרות שהיא טרם הוקצתה בפועל.

מתן בן שאול: גם הוא זכאי לפיצוי.

נעמה קאופמן-פס: אבל התקנות של מדי שנה עדיין צריך להעביר, זה לא רלוונטי.

נעמה קאופמן-פס: פה לא עסקינן בתקנות של המכסות עצמן, יש לנו לחזור אליך לתקנות, זה לא האירוע.

נעמה קאופמן-פס: האירוע פה הוא שני נושאים.

אסף לוי: יש מגדלים שנמצאים בהליך בנייה, ההקצאה הפיזית של המכסות - - -

מיכאל ביטון: ההקצאה הסופית היא אחרי.

אסף לוי: רק אחרי שהוא מסיים את הלול.

מיכאל ביטון: אבל הוא קיבל מעין אישור מקדים.

מתן בן שאול: נכון.

מיכאל ביטון: ועל בסיסו הוא עושה את ההשקעות.

מיכאל ביטון: לא קבעו את המכסה.

איתי עצמון: קבעו, אבל לא הקצו.

מיכאל ביטון: לא, בפרוצדורה שלהם זה נקרא –

איתי עצמון: קביעה, אבל לא הקצאה.

מיכאל ביטון: קבעו, או הקצו?

מיכאל ביטון: נקבעה או הוקצתה?

איתי עצמון: הוא אומר נקבעה, אבל טרם הוקצתה.

מיכאל ביטון: אז תכניסו את המילה נקבעה או הוקצתה.

איתי עצמון: לא, זה לא מה שהוא רוצה.

מתן בן שאול: אפשר לכתוב נקבעה לו זכאות למכסה.

מיכאל ביטון: נקבעה או הוקצתה, זה מכסה את שני המקרים.

נעמה קאופמן-פס: לא, אבל למה אנחנו נכנסים לזה?

נעמה קאופמן-פס: הלוא בתוך 13 השנים האלה אני צריכה להביא לך תקנות, איך אנחנו מתנהלים בהקצאה, הרי אנחנו הולכים לקבע את המצב של הגידול הנוכחי.

מיכאל ביטון: אז מה הפתרון?

מתן בן שאול: לא, המקרה הוא נורא פשוט, אני אסביר שוב.

נעמה קאופמן-פס: תנו לי רגע להקשיב לחבר'ה המקצועיים ונציע פתרון.

מיכאל ביטון: קדימה.

מיכאל ביטון: נקבעה וטרם הוקצתה.

מיכאל ביטון: צחי, מה רצית להעיר?

צחי בן עיון: כן, אדוני, תודה.

צחי בן עיון: בנוסח רשום 'והמשיך לייצר את מכסתו עד יום', זה 28 ביוני 2032.

צחי בן עיון: כשאנחנו קוראים את ההסכם, אני שוב פעם צריך להדגיש פה, אנחנו כמובן מתנגדים להסכם, חושבים שהתיקון הזה לא צריך לקרות, שם את זה בסוגריים.

מיכאל ביטון: אדוני, אל תחזור על עצמך, אני לא אתן לך זכות דיבור.

מיכאל ביטון: תתייחס לסעיף הנדון בלבד.

צחי בן עיון: שם את זה בסוגריים.

צחי בן עיון: עכשיו, אדוני, בנוסח הזה שרשום עד 28 ביוני 2032, אם יש חקלאי שרוצה כבר עכשיו בשנה הקרובה, בשנתיים הקרובות, מטעמים כאלה ואחרים לפרוש אז שהוא יהיה זכאי לפיצוי.

איתי עצמון: זה סעיף אחר, אדוני.

מיכאל ביטון: זה סעיף אחר, חכה לסעיף הזה.

צחי בן עיון: שיהיה זכאי לפיצוי ולא יהיה לו שום קיזוז בגין התקופה.

מיכאל ביטון: חכה לסעיף הזה.

מיכאל ביטון: צחי, אל תייגע אותנו, תקרא את המילים, תראה לאן אנחנו הולכים סעיף סעיף, בסעיף הספציפי תתייחס מדויק נקודתי.

מיכאל ביטון: עוד התייחסויות?

מיכאל ביטון: רוטמן, הנה הזמן שלך לנאום.

שמחה רוטמן: לנאום?

מיכאל ביטון: אבל שלוש דקות גג.

מיכאל ביטון: אתה רוצה להגיד משהו?

שמחה רוטמן: אני אשמח.

מיכאל ביטון: על ההסתייגויות.

שמחה רוטמן: עוד לא ההסתייגויות עכשיו.

מיכאל ביטון: אבל אתה רוצה להגיד משהו?

שמחה רוטמן: אני רוצה להגיד.

מיכאל ביטון: זה הזמן, דממה באולם.

אורי מקלב: אבל, מיכאל, הגשנו כאן שש הסתייגויות, אם הוא ירצה להוסיף דברים אחרים, אתה משלב את זה בתוך הסעיפים ומצביע עליהם?

מיכאל ביטון: כן.

מיכאל ביטון: מצביע עליהם, בהיעדרך, ומשאיר לך זמן נאום במליאה ועד המליאה תחליטו אם אתם מבטלים אותם.

מיכאל ביטון: אבל ביקשתי מכם לבטל אותם במקרה הספציפי הזה, כי אין זמן.

איתי עצמון: על איזה סעיפים?

מיכאל ביטון: הוא ישלח כתוב, יש עוד זמן, אנחנו פה שעות.

מיכאל ביטון: נצביע עליהן, נבטל את ההסתייגויות, אבל יהיה לו זמן לנאום במליאה.

מיכאל ביטון: מקלב רשם לפניו שביקשתי שבמקרה הספציפי הזה נגיע לחקיקה בלי הסתייגויות.

מיכאל ביטון: אף פעם לא ביקשתי את זה, אחרי שנה כזאת והסכמות כאלה ולחץ זמן כזה זה המקרה לבוא לקראת.

מיכאל ביטון: רוטמן, בבקשה.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

שמחה רוטמן: דבר ראשון, אני הגעתי לפה היום, לא תכננתי להיות פה היום, התבטל לי משהו שהייתי צריך לעשות וקיבלתי כמה וכמה פניות לבוא היום ולדבר.

שמחה רוטמן: מאחר שיש איזה שהיא תפיסה שגויה כאילו הסכם שכזה מסייע לחקלאות, כאילו יש פה מצד אחד מי שאוהב את החקלאות ומצד שני מי שנגד החקלאות.

שמחה רוטמן: אף אחד לא ילמד אותנו, אני חושב, לא במפלגה ולא כציבור, איך דואגים לחקלאות.

מיכאל ביטון: גם אתם לא תלמדו אותנו.

שמחה רוטמן: נכון.

מיכאל ביטון: ההדדיות היא עד הסוף.

שמחה רוטמן: לא יודע מי זה אותנו, אני דיברתי - - -

מיכאל ביטון: לא, עם מה שאתה אותנו אני אותנו.

מיכאל ביטון: אתה אותנו, אני אותנו.

מיכאל ביטון: אף אחד לא ילמד אותנו, המשפט פנה אליי, אני אומר לך שגם אתם לא תלמדו אותנו.

מיכאל ביטון: אל תלמדו אותנו איך שומרים על החקלאות ודואגים לאזרחים ולגבול הצפון.

שמחה רוטמן: אדוני היושב ראש, אם אמרת שאתה נותן לי לדבר שלוש דקות ואתה לא נותן לי לדבר אפילו - - -

מיכאל ביטון: בסדר, אז אל תפנה אליי.

מיכאל ביטון: אף אחד לא ילמד אותנו, זה אני, אני הבאתי את ההסכם הזה ואתה חושב שהוא רע.

מיכאל ביטון: אז אני לא אלמד אותך ואתה לא תלמד אותי.

שמחה רוטמן: אדוני היושב ראש, יש שתי דרכים איך נעשה את זה, או שאנחנו נקיים דיון או שאתה תסתום לי את הפה.

מיכאל ביטון: לא, אתה לא תגיד ש'אף אחד לא ילמד אותנו' וזה לא יקבל תגובה, כי אתה גם לא תלמד אותנו מה נכון.

מיכאל ביטון: אני לא אלמד אותך ואתה לא תלמד אותי ואם ההסכם לא טוב אתה פנית אליי, כי אני ה'אותנו' של 'אף אחד לא ילמד אותנו'.

שמחה רוטמן: אדוני היושב ראש - - -

אורי מקלב: למי התכוונת 'אותנו'?

מיכאל ביטון: לא אותנו, אתה לא נחשב, מקלב.

מיכאל ביטון: אתה באו"ם.

שמחה רוטמן: אדוני היושב ראש, יש שתי דרכים שהדיון הזה יתקיים, או שאתה תיתן לי לדבר או שאתה לא תיתן לי לדבר.

מיכאל ביטון: אני אתן לך, אבל אם אתה פונה אליי ואומר 'אף אחד לא ילמד אותנו' אז אני אומר לך שאתה גם לא תלמד אותנו.

שמחה רוטמן: אדוני היושב ראש - - -

מיכאל ביטון: תדבר לגופו של עניין ולא לגופם של אנשים.

מיכאל ביטון: אני הם ה'אותנו' שאתה פתחת בהם.

שמחה רוטמן: אדוני היושב ראש, אני מציע - - -

מיכאל ביטון: אני גם מציע.

מיכאל ביטון: דבר לגופו של עניין ולא לגופם של אנשים.

מיכאל ביטון: אמרת 'אף אחד לא ילמד אותנו', זה לגופם של אנשים, לא לגופי תוכן.

מיכאל ביטון: דבר על התוכן ואף אחד לא יפריע לך.

שמחה רוטמן: אדוני היושב ראש, אני רק מודיע דבר אחד, יש שתי דרכים שהדיון הזה יתקיים, פעם אחרונה שצעקת עליי בדיון הזה.

מיכאל ביטון: יש רק דרך אחת שהדיון הזה יתקיים, אני מנהל אותו וזו פעם אחרונה שאתה תגיד לנו ש'אף אחד לא ילמד אותנו' ואתה המורה שלנו לחקלאות.

שמחה רוטמן: אני חושב שכל התיקון הזה הוא נושא חדש ואני מבקש להעלות טענת נושא חדש, תודה.

מיכאל ביטון: אתה יכול להעלות מה שאתה רוצה, תודה רבה לך.

שמחה רוטמן: כל התיקון הזה.

מיכאל ביטון: כן, נעשה את זה.

מיכאל ביטון: אנחנו נעשה רבע שעה הפסקה ונעדכן, תודה רבה לכולם, אני נועל את הדיון.

מיכאל ביטון: ממשיכים, חברים.

מיכאל ביטון: לפי תקנון הכנסת ברגע שחבר כנסת טוען טענה לנושא חדש הדבר אמור להיות נידון בוועדת הכנסת.

מיכאל ביטון: כמובן הטענה הזאת היא לא מהותית, זו הייתה טענה לעכב את עבודת הוועדה, אין פה שום נושא חדש, אבל גם כשיש טענה לנושא חדש הוועדה יכולה להמשיך את הדיון ולא להצביע.

מיכאל ביטון: אנחנו נסכם סעיפים ובסוף נצביע עליהם בזריזות, או בסוף היום אם זה ייפתר, או ביום ראשון, או שחבר הכנסת יסיר את הנושא.

מיכאל ביטון: בואו נגמור את הסעיף הזה ונסכים עליו.

מיכאל ביטון: כן, היועץ המשפטי.

טומי מנור: יש לנו הסכמה שיירשם לגבי הזכאות לפיצוי שנקבעה לו מכסה עד למועד הקובע שכתוב כאן ובתנאי שהוא התחיל בייצור מכסתו עד תום שנתיים מאותו מועד.

טומי מנור: זה בא לתת תשובה למצב שלאנשים נקבעה מכסה בתנאי שהם יקימו לול והם עדיין נמצאים בשלבי הקמה, אבל הם חייבים לסיים את שלבי ההקמה תוך שנתיים, הם לא יכולים למשוך את זה מעבר לזה.

גלעד קריב: אני לא הבנתי.

גלעד קריב: אני לא מכיר עד הסוף את הפשרה, אני מציע שנדבר על זה בינינו ובאמת נגיע להסכמות.

טומי מנור: אנחנו דיברנו.

גלעד קריב: אני אמרתי לך שאני מסכים?

טומי מנור: לא אתה.

מיכאל ביטון: אז מה?

גלעד קריב: אנחנו צריכים כמה דקות להתייעצות.

מיכאל ביטון: לא עכשיו, עוד מעט נעשה הפסקה ותטפלו בהתייעצויות.

גלעד קריב: אז אולי נעבור סעיף.

מיכאל ביטון: אני אגיד לכם איך עובדים בחקיקה שהיא מרובת סעיפים.

מיכאל ביטון: כשיש חקיקה שהיא מרובת סעיפים אומרים סעיף מוסכם ומתקדמים, מה שלא מוסכם מסמנים, נושא לא מוסכם לטיפול.

טומי מנור: אני יכול להסביר לגלעד.

מיכאל ביטון: אבל הוא לא רוצה את זה.

טומי מנור: לא רוצה הסברים אז לא.

מיכאל ביטון: הוא לא רוצה את זה עכשיו.

גלעד קריב: אני רוצה הסברים, אני רוצה שיח, אבל אני חושב שלא כדאי שזה יהיה בפורום הזה.

מיכאל ביטון: תהיה הפסקה לסידור כמה דברים ותטפלו בנושא.

מיכאל ביטון: רק תנו לי את הכותרת שנדע מה זה הדבר הזה.

מיכאל ביטון: מה הכותרת שלו?

טומי מנור: המועד הקובע לזכאות לפיצוי.

מיכאל ביטון: אז על המועד הקובע לזכאות לפיצוי יהיה דיון היום והוא יוסכם ויוצג כאן.

מיכאל ביטון: בואו נמשיך.

מיכאל ביטון: סיימנו את הסעיף?

איתי עצמון: אז זה סעיף 66 למעשה.

מיכאל ביטון: סעיף 66 סיימנו, למעט המרכיב של מועד קובע לפיצויים שיוסכם.

איתי עצמון: אני רק אגיד, כדי שניישר קו מה השינויים ככל שהיו.

מיכאל ביטון: כן, לפרוטוקול.

איתי עצמון: אז השינוי הראשון לחידוד הוא 37א, מדובר על קביעת מכסה לפי סעיף 31 כנוסחו ערב פרסומו של התיקון, זה תיקון אחד משפטי שאנחנו מכניסים.

איתי עצמון: התקנות לא יהיו באישור ועדה, כלומר הסעיף יהיה כפי שהוא.

איתי עצמון: נוסף כאן גם תיקון לסעיף 53, בפסקה (5), שרואים אותה מחוקה בנוסח.

איתי עצמון: זו פסקה שהייתה כלולה בנוסח הצעת החוק המקורית שנכללה בחוק התכנית הכלכלית, היא גם כן הוקראה.

איתי עצמון: ותיקון נוסף בסעיף 3 שעניינו תפקידי מועצה, אז רק המילה 'הטלה' תימחק.

מיכאל ביטון: כמו שסוכם כאן, תודה על ההבהרה.

מיכאל ביטון: למעט ההיבט של המועד המוסכם לפיצוי שיידון היום ויוצג כאן הסעיף הזה מוסכם.

מיכאל ביטון: נא לעבור להקראה של סעיף 67.

מיכאל ביטון: בבקשה.

איתי עצמון: אני רק מציע ברמה הטכנית שאת הנוסח של התקנות האלה שימשיכו לחול אנחנו נביא אותן בתוספת לחוק, מכיוון שמדובר בתקנות שלמעשה חלות כרגע רק בשנת התכנון 2022.

איתי עצמון: אם אנחנו עכשיו משאירים אותן בתוקף לתקופה מאוד ארוכה ראוי, גם מבחינת הנגישות של הציבור לחקיקה, שהן יהיו כתובות והנוסח שלהן יהיה בהיר ונגיש לציבור בתוספת לחוק.

עמיהוד שמלצר: טכנית רק צריך לוודא שזה באמת משתנה אם השר מתקין תקנות אחרות, כי זה כל עוד לא הותקנו תקנות.

איתי עצמון: כתוב, כל עוד לא הותקנו תקנות.

עמיהוד שמלצר: כן, אני אומר התוספת, צריך להיות ברור שזה - - -

איתי עצמון: שגם את התוספת אפשר לשנות?

עמיהוד שמלצר: שהיא משתנה כאשר - - -

אפרת ורד: לא יצטרכו לשנות את התוספת.

אפרת ורד: אם יהיו תקנות אתה לא תצטרך את התוספת.

עמיהוד שמלצר: הן מחליפות את התוספת.

מרב תורג'מן: אבל זה מה שעולה.

עמיהוד שמלצר: אחלה, רק טכנית אני רוצה לוודא.

איתי עצמון: בסדר, אנחנו נבדוק אם צריך לחדד.

לאה יוגב: אפשר הסבר על זה?

עמיהוד שמלצר: אני אקרא הכול או פסקה פסקה?

איתי עצמון: עדיף, כי מדובר כאן על כמה וכמה נושאים, נראה לי שעדיף לעצור כאן ולהסביר.

איתי עצמון: זה סעיף ליבה.

עמיהוד שמלצר: אוקיי, אז אנחנו מדברים פה על הוראת המעבר, הוראת השעה, התקופה שעד שיבוטל התכנון, עשר שנים, או 13 שנים, או עד שלוש שנים כפי שיקבע שר החקלאות.

עמיהוד שמלצר: הסעיף הזה מדבר על גודל משק הלול, אנחנו קובעים אותו כרגע על 2,500 מיליון ביצי מאכל כאשר לשר החקלאות תהיה סמכות להגדיל את היקף המכסה הארצית.

עמיהוד שמלצר: בסעיף קטן (ב) אנחנו אומרים שאנחנו שומרים לפחות על המצב הקיים, זאת אומרת מי שיש לו כיום מכסה, גודל המכסה והיקף המכסה שהוא מייצר הוא ימשיך לייצר אותה, זו תהיה מכסתו לכל הפחות במהלך תקופת המעבר.

עמיהוד שמלצר: ובסעיף קטן (ג) אנחנו נותנים סמכות לשר לקבוע בתקנות דברים שכבר כיום קיימים לו, אבל אנחנו כותבים את זה שוב, אנחנו מחדדים, א', שהוא יוכל לקבוע תקנות לאיך מחלקים את המכסות האישיות, גם למגדלים חדשים וגם למגדלים קיימים.

עמיהוד שמלצר: כמובן פה אנחנו גם מחדדים שלמגדלים קיימים נשארת המכסה שיש להם.

איתי עצמון: זה תיקון שאנחנו ביקשנו לחדד ולהבהיר בנוסח שהוגש במקור כדי באמת לוודא שאותם מגדלים קיימים אכן רשאים להמשיך ולייצר את המכסה.

איתי עצמון: כמובן שהמכסות האישיות שלאחר מכן, ככל שיהיו תקנות כאלה, המכסות האישיות האלה יהיו כפופות להיקף המכסה הארצית.

אסף לוי: לגבי סעיף (ד) אנחנו סבורים שצריך להוסיף סעיפים נוספים.

עמיהוד שמלצר: אבל שנייה, נגיד ל-(ד), אנחנו ב-(2) ו-(3).

עמיהוד שמלצר: הקראתי, רק אני מסביר את פסקאות (2) ו-(3) ואז מגיעים ל-(ד) ואז תוסיף.

עמיהוד שמלצר: פסקאות (2) ו-(3) זה גם סמכות לשר החקלאות לקבוע הגבלות ואמות מידה לשותפויות בין מגדלים, לכמה המספר, מרחק גיאוגרפי בין בעלי המכסות והיכן יגודלו המכסות האישיות.

עמיהוד שמלצר: עכשיו אנחנו ב-(ד), תגידי מה נשאר ומה אתם רוצים להוסיף.

אפרת ורד: רק איזה אמירה כללית, זה נאמר אמנם בפתיח של הדיון, אבל בעצם מה שעושה הסעיף הזה, זה מייתר את הצורך, כמו שעד היום הגענו לוועדה שנה אחרי שנה, כרגע אנחנו קובעים הוראה קבועה ורק לצורך התקנת תקנות או אם יש תוספת אז אנחנו נשנה את ההקצאה של המכסות, ולכן מה שרצינו לעשות פה, ובגלל זה דיברנו על הוראת המעבר לגבי קביעת התקנות, אנחנו נכניס לתוספת את ההוראות.

אפרת ורד: לבקשת הוועדה אסף ואני עשינו סקירה של התקנות ואמרנו לכם איזה תקנות נראות לנו שנכון שיישארו.

איתי עצמון: נכון, זה מה שכללנו בנוסח.

אפרת ורד: נכון, המשכנו לחשוב על זה ולכן אנחנו מבקשים להוסיף עוד כמה דברים, אסף יסביר את זה.

אסף לוי: אני חושב שאת סעיף ההגדרות צריך גם להשאיר, את סעיף 1, ואני מבקש גם להשאיר את סעיף 7(א) עד (ד) ו-(יא) ותקנה 8 ואלה התקנות בשנת 2022 שמאפשרות את התוספות שמעודדות את המעבר ללולים והמגדלים שנמצאים בתהליך יסתמכו על התוספות האלה, כמובן שהתוספות האלה זה תוספות דור ב'.

אסף לוי: אני לא נכנס לוויכוח הזה, אבל עד התקנת תקנות הקבע אנחנו צריכים את התקנות האלה כדי לא לפגוע במגדלים שהם בתהליך, וגם אם לא נקבע תקנות עד 2023 שנוכל לאפשר לתת את התוספות האלה.

אסף לוי: אז אני מדבר על 7(א) עד (ד), (יא) ותקנה 8.

אסף לוי: זה התוספת, ה-25,000 למי שמוותר על שטח, (יא) זה ה-100,000 ביצה וסעיף 8 זה כפל הגידול.

אסף לוי: זה שלושת הסעיפים שאני חושב שנכון שיישארו עד שנתקין את הוראות הקבע גם אם נחרוג מ-2023 להתקנה.

איתי עצמון: גם התוספת השנייה לתקנות?

איתי עצמון: כי תקנה 11 גם כלולה כאן ברשימה, המפתחות.

עמיהוד שמלצר: לא, המפתחות נשארים.

איתי עצמון: זה מה שאני שואל.

אפרת ורד: אנחנו מבקשים מהוועדה, אחר כך אנחנו נחדד את הניסוחים המדויקים כך שהם יתאימו למצב המשפטי החדש, אבל בגדול אלו ההוראות שאנחנו מבקשים.

איתי עצמון: תוכלו רק להגיד את הנושאים של התקנות כדי שכולם יהיו בתמונה?

אסף לוי: כן.

אסף לוי: תקנה 7, מה שאנחנו מבקשים להשאיר זה התוספות למי שמוותר על קרקע לטובת המתחמים.

אסף לוי: זה סעיף 7(א) עד (ד).

אסף לוי: סעיף 7(יא) זה התוספת 100,000 למי שעובר ללול מוסדר, תקנה 8 זה כפל גידול.

אסף לוי: כדי לסנכרן בין התקופות שעוברים ללול חדש זה גם נדרש בתקנות ואם נעבור את 2023 אני מבקש שלא נעצור וניתקע באכלוס כי לא יהיה לנו סעיף מסמיך.

איתי עצמון: ותוכלו לעבור גם על שאר התקנות?

אסף לוי: כמובן.

לאה יוגב: אפשר לומר משהו בעניין של הסעיף הזה?

איתי עצמון: איזה סעיף?

לאה יוגב: הסעיף שעכשיו דנו.

מיכאל ביטון: בבקשה.

לאה יוגב: דנים פה בתנאים ומעברים ללולים, ופה נכנסת הסוגיה שהתנאים להעברה ללולים חדשים על פי הכללים החדשים של השירותים הווטרינריים הם בלתי ישימים למשקים המשפחתיים בשל העלות הכספית שהיא בסך של כל לול כזה ארבעה מיליון שקל.

לאה יוגב: גם אם יש שותפים אז צריך להשיג 600,000, 700,000.

לאה יוגב: כל המגדלים הם בני 60 פלוס, אין להם מאיפה לגייס את הכסף.

לאה יוגב: מדובר פה בגזרה שהציבור של המשק המשפחתי לא יעמוד בה.

לאה יוגב: זה מחזיר אותנו למה שאמרתי קודם, שזה פשוט מפריש אותם מפרנסתם.

לאה יוגב: לכן אני חושבת שאם יש תקופות מעבר אז צריך לתת גם למשקים המשפחתיים תקופות מעבר, לאפשר את האכלוס של הלולים.

לאה יוגב: יש היום הרבה מאוד משקים שלא מאכלסים להם על אף שישנם לולים אחרים שהם במסגרת כל ההסדרים האלה ולהם כן מאפשרים אכלוס.

לאה יוגב: לכן שרירות הלב של חוסר אכלוס לולים מותיר היום משפחות, ולא מעט, עשרות משפחות - - -

קריאה: מאות.

לאה יוגב: כאשר אין להם עם מה ללכת למכולת.

לאה יוגב: מישהו פה חייב להסיר את המכשול הזה.

לאה יוגב: אם אנחנו מדברים על תקופות מעבר כל כך ארוכות אז כן לאפשר להם להמשיך להתפרנס.

לאה יוגב: אני מדברת איתכם על משפחות מבוגרים ואם והיה כאשר יבוא הבן הממשיך, ואפשר להכניס אותו, ואנחנו מדברים על 13 שנה מעבר, להגיד לו: אדוני, או שאתה עובר ללול חדש או שאתה לא תהיה מגדל.

לאה יוגב: כרגע לבוא ולחתוך ולגדוע פרנסה של כל כך הרבה משפחות, כי הם לא יכולים להשיג 600,000 שקל זו פשוט גזרה שמן הראוי שתתבטל.

מיכאל ביטון: תודה, לאה.

מיכאל ביטון: המנכ"לית תתייחס.

נעמה קאופמן-פס: הנושא של איגרת השירותים הווטרינריים שכנראה בזה עסקינן, אז אני אתייחס בשני היבטים, אחת, האיגרת ניתנה לפני כמה שנים, אנחנו לא נגענו באיגרת, לא המצאנו את האיגרת, האיגרת עומדת בתוקפה מאז מרץ האחרון.

נעמה קאופמן-פס: יחד עם זאת ההסכם הזה הוא לבקשת מוטי ושמעון ועמית, ישנו סעיף שלא קשור לחקיקה היום, שבמסגרתו יש איזה סוג של ועדה שיכולה לדון באירועים חריגים, הוועדה הזאת הוקמה בהסכם, יושב בה הווטרינר, מה שהוא יקבע מקצועית, ולכן זה נושא הסכמי ולא נושא לחקיקה.

נעמה קאופמן-פס: כמובן שברגע שתהיה הפסקה אני אסביר לכם קצת יותר לגבי ההסכם, אבל אני חושבת שאפשר להמשיך כי היום הוועדה לא תוכל לדון בעניינים שלא קשורים לחקיקה, לשני הנושאים המרכזיים שאנחנו דנים היום, אבל נעניתי לבקשה שלהם, הוקמה ועדה כזאת, היא צריכה לדון מאוד מהר ויצטרכו לדון בסוגיות האלה.

נעמה קאופמן-פס: וגם אני אשב להסביר את זה, בסדר?

אמנון קרן: אדוני, הבהרה נוספת.

אמנון קרן: דובר על התאמה של התקנות למצב המשפטי החדש, המצב הזה כולל בעצם גם את האיסור על בניית לולי כלובים חדשים, נראה לי שזה צריך להיות ברור, יש איסור על בניית לולי כלובים חדשים, נכון, זה מוסכם.

נעמה קאופמן-פס: זה גם לא רלוונטי לחקיקה הזאת.

אמנון קרן: לא, חלק מתקנות 7, למשל 7(יא), 9(ג) אלה תקנות שכשאני מדבר על כללי המכסות של 21'-22', בעצם יש שם הסדרים שמאפשרים גידול בלולי כלובים לכן צריך גם את התיקון הזה.

מרדכי אלקבץ: זה לא בנייה, זה גידול בלולים שאושרו.

אסף לוי: זה ממש לא נכון.

אסף לוי: זה ללולים הקיימים באישור המנכ"לית לאפשר את האכלוס.

אסף לוי: קודם כל הסעיף הראשי של - - -

אמנון קרן: זה 9(ג), אני חושב.

אסף לוי: זה לא 9(ג), דיברתם על 7, על התוספות.

מיכאל ביטון: חבר'ה, ההבהרה של המנכ"לית מספקת לעת עתה, בואו נמשיך.

איתי עצמון: אפשר להמשיך להקריא.

מיכאל ביטון: היועץ המשפטי של המשרד, אתה צריך להקריא ולדחוף, כי אנחנו לא נגיע.

מיכאל ביטון: אתם חייבים לדחוף את הדברים.

צחי בן עיון: אבל יש לי הערות לגבי הסעיפים.

טומי מנור: יש לנו התייחסות עוד לסעיף הזה גם.

מיכאל ביטון: אבל למה אתם לא נתתם את זה מראש?

טומי מנור: נתנו, אתמול.

מיכאל ביטון: ומה סיכמתם אתמול?

מיכאל ביטון: כל דקה שעוברת פה על דברים כאלה זה בזבוז.

מיכאל ביטון: אני אומר לך, אנחנו בסד זמנים כמעט בלתי אפשרי לגמור את החוק הזה.

מיכאל ביטון: חבל שאתם עושים את זה, חבל שאתם לא תפרתם דברים עד הסוף בכל פרט.

מיכאל ביטון: אני אומר לכם, אני פה בוקר עד לילה יום חמישי, אני קובע ליום ראשון דיונים.

קריאה: לא, יום שני אמרת.

מיכאל ביטון: ביום ראשון יש לי דיונים אחרים, אתם לא היחידים בכנסת.

מיכאל ביטון: אם לא נגיע לחקיקה זו בעיה שלכם, תדעו את זה.

מיכאל ביטון: כל ההערות היפות והטובות ודקדוקי העניות לא יביאו לכם הסכם.

מיכאל ביטון: אם אתם רוצים לנצח בקרבות ובדקדוקי עניות ולא לנצח במלחמה ולהביא סוף לדבר הזה תמשיכו להעיר הערות.

מיכאל ביטון: יש איזה שלב בדיון שאני משחרר, שאני אומר דברו חופשי, שעות, תקשקשו את עצמכם לדעת ולא תקבלו חוק.

מיכאל ביטון: עוד מעט אני הולך לעשות את זה, תקשקשו את עצמכם לדעת חופשי חופשי בוועדה, חוק לא יהיה לכם בוועדה.

מיכאל ביטון: אם אתם לא נחושים, לא זריזים, לא מהירים, לא פשוטים ולא יודעים לשחרר תקשקשו את עצמכם לדעת.

מיכאל ביטון: עכשיו מי רוצה להיות הנואם?

טומי מנור: כבוד היושב ראש, אני רק רוצה לציין שאנחנו קיבלנו את הצעת החוק המעודכנת אתמול בצהריים, קיבלנו את המקור - - -

מיכאל ביטון: אז אתמול היית צריך לחייג אליהם.

טומי מנור: אבל הערנו להם הערות.

מיכאל ביטון: לא 'הערנו', היית צריך להסכים איתם.

מיכאל ביטון: 'הערנו' זה לא תפקידך, אתה מביא הסכם פה, לא מעיר הערות, אתה היית צריך לגמור הסכמות.

מיכאל ביטון: החוכמה לא להעיר הערות, להביא לפה נוסח מוסכם.

מיכאל ביטון: או שגם אם הנוסח לא מוסכם אתה אומר:

מיכאל ביטון: דיברנו איתם לפני הישיבה וסגרנו את התיקון הזה והזה.

מיכאל ביטון: להביא את זה אלינו ולתקוע אותנו על הערה שולית באיזה סעיף שולי, הלכה שעה מהוועדה.

טומי מנור: אדוני, עד הרגע הזה לא היו הערות, לפחות לטעמי, שהיו שוליות.

טומי מנור: את כל ההערות שלנו העברנו למשרד החקלאות אתמול בצהריים, הם הועברו לוועדה ומעבר לזה לא יכולנו לעשות עוד שום דבר ולא יכולנו ל - - -

מיכאל ביטון: יכולת להגיע להסכמות, יכולת לדבר ב-12 בלילה ולהגיע להסכמות ולא להביא לי את זה לפה.

מיכאל ביטון: מה שלא סיכמתם ואנחנו דנים בו עכשיו זה הפסד שלכם, לא שלי.

מיכאל ביטון: אני רוצה להביא לכם חוק.

מרדכי אלקבץ: תן לנו הפסקה קצרה.

מיכאל ביטון: אני עוד מעט אתן לכם, אבל בינתיים אני מרגיש שהעסק לא מתקדם ואם אתם רוצים ככה על כל דבר, עורך הדין של הארגון הזה ולעורך הדין הזה יש לו שתי הערות.

מיכאל ביטון: עוד מעט אני אתן לכם חופשי לעשות הערות, אני אצפה בכם, אני לא אדחף את הדיון הזה, זה המצב שאנחנו נקלעים אליו.

מיכאל ביטון: עכשיו כל אחד יעשה את החשבון שלו.

מיכאל ביטון: עכשיו, קדימה, לחזור על הדברים.

עמיהוד שמלצר: זה תיקון טכני, בגלל שינוי מיקום התקנות של השר.

טומי מנור: אבל לא התייחסנו לסעיף 31.

מיכאל ביטון: מי רוצה להתייחס לסעיף 31?

מיכאל ביטון: בבקשה, תתייחס ל-31 כמה זמן שאתה רוצה, בלי הגבלת זמן.

מיכאל ביטון: חופשי.

מיכאל ביטון: אתה יכול להאריך.

טומי מנור: אני אשתדל לא להאריך בכל זאת.

טומי מנור: הערה ראשונה שלנו, אדוני, מתייחסת לזה שיש סמכות כאן להגדיל את המכסה הארצית.

טומי מנור: אנחנו חושבים שאין שום סיבה לתת חופש מוחלט להגדלת המכסה הארצית, אנחנו חושבים שהמכסה הארצית היא קבועה, אפשר להתאים אותה לגידול באוכלוסייה ובזה נגמר העניין.

טומי מנור: אין שום צורך שתהיה סמכות להגדיל את המכסה הארצית כאשר אנחנו קובעים היום מכסה, אנחנו קובעים מכסות.

גלעד קריב: זה נשאר המצב הקיים.

גלעד קריב: מה שונה מהמצב הקיים בחוק?

מתן בן שאול: לא, זה לא נשאר, אתם יכולים להגדיל, אתה יכול להגדיל את זה חופשי.

עמיהוד שמלצר: מה ההבדל בין המצב הקיים למה שרשום פה?

קריאה: אבל אנחנו לא רוצים להגיע למה שהיה בתקנות 22' שקבעו מכסה של - - -

צחי בן עיון: אתה רשמת פה 2,500 כאילו זה מספר סגור, 2,500.

צחי בן עיון: עד 2,500.

גלעד קריב: שאני אבין, אתה מדבר על ה-2,500 או אתה מדבר על גידול עתידי?

טומי מנור: על ה-2.5, על שני מיליארד.

גלעד קריב: 2,500 מיליון.

טומי מנור: כן.

טומי מנור: אנחנו יודעים שזאת המכסה היום.

טומי מנור: כשהאוכלוסייה תגדל תאכל עוד ביצים תגדילו את זה לפי הגידול באוכלוסייה, זה הכול.

גלעד קריב: אני לא מבין, היום יש לשר סמכות להגדיל לפי המדיניות שלו, אתה רוצה שהמצב הזה ישתנה?

טומי מנור: לא, גם היום - - -

גלעד קריב: אין הבדל בין זה לבין המצב הקיים.

טומי מנור: זה לא המצב.

טומי מנור: היום הוא יכול להגדיל לפי היצע וביקוש בדיוק כפי שכתוב היום בסעיף 31.

טומי מנור: אתה מבטל את סעיף 31 ואתה אומר שאפשר להגדיל כמה שרוצים.

גלעד קריב: אין שינוי.

גלעד קריב: זה לא נכון, לא כתוב.

גלעד קריב: כתוב שהשר רשאי לקבוע בכללים את גודל משק הלול בהיקף ארצי להטלה.

גלעד קריב: לא כתוב מה שאתה אומר.

גלעד קריב: אז אנחנו משאירים את הסמכות הזאת, לא נוגעים בה.

טומי מנור: אם אתה היום מקבע את המכסה ומקבע את המכסות לעשר שנים, אולי אתה יכול להסביר לי מדוע יהיה צורך פתאום להגדיל את המכסה נניח ב-20%?

טומי מנור: תסביר לי, אני מוכן לשמוע, מתי זה יקרה?

גלעד קריב: היום השר יכול להגדיל את המכסה לפי השיקולים שלו וגם בהצעה הזו השר יכול להגדיל את המכסה לפי השיקולים שלו.

טומי מנור: לא.

מיכאל ביטון: תעדכנו אותי כשאתם סיימתם את הדיאלוג.

קריאה: גלעד, הוא צריך להביא את זה לוועדת הכלכלה.

שמעון ביטון: התוספת עד היום הייתה מותנית בוועדת כלכלה ואם זה עבר עבר, אין צורך לפתוח צ'ק פתוח.

שמעון ביטון: זה צ'ק פתוח לעשר שנים.

שמעון ביטון: אדוני היושב ראש, אני חושב שכדאי שנצא לחצי שעה עם האוצר, נבוא אליך עם דברים מוסכמים.

שמעון ביטון: זה יהיה יותר נכון לנהל את הדיאלוג הזה יחד איתם.

מיכאל ביטון: אני הולך ככה.

מיכאל ביטון: אחת, רוורס, ברוורס כרגע מה שיש לנו פתוח זה המועד הקובע לזכאות לפיצויים.

מיכאל ביטון: יש עוד דבר פתוח אחורה?

מיכאל ביטון: כן, גברתי.

אפרת ורד: ברשותכם, אני רוצה להוסיף.

אפרת ורד: אנחנו הקראנו את סעיף קטן (ד) - - -

מיכאל ביטון: רגע, אני שאלתי שאלה.

אפרת ורד: כן, אני רק רוצה להוסיף לפרוטוקול.

מיכאל ביטון: אני שואל שאלה ואת כאילו לא איתי, תהיי איתי.

מיכאל ביטון: האם בכל מה שהקראנו עד עכשיו, למעט המועד הקובע שעוד לא סוכם, יש עוד דבר שלא סוכם, בכל ההקראה עד עכשיו?

אפרת ורד: כן, יש דבר חדש שלא הוקרא ואני מבקשת להוסיף.

מיכאל ביטון: והוא?

אפרת ורד: לגבי התוספת, מה שהיועץ המשפטי לוועדה ביקש, שההוראות יהיו בתוספת, אני מבקשת להוסיף הסמכה לשר החקלאות לשנות בצו את התוספת.

איתי עצמון: באישור ועדה.

אפרת ורד: באישור הוועדה.

מיכאל ביטון: וזה מוסכם?

מיכאל ביטון: מוסכם על הצדדים?

מיכאל ביטון: אם זה מוסכם התקדמתם, אם לא, לכו עוד תוסיפו לכם עוד עניינים להתווכח עליהם.

מרדכי אלקבץ: רגע.

מיכאל ביטון: רגע, לא, תיקחו גם את הנושא הזה להפסקה.

מיכאל ביטון: אני רואה שני נושאים לא מוסכמים, מועד קובע ואותה הסמכות של השר וועדה וכו' שהזכרת עכשיו.

מיכאל ביטון: אני חושב שהיו לכם עוד הערות למה שהוקרא עכשיו, תנסו ב-45 הדקות הללו לסגור את שלושת הנושאים שכבר עלו ותלכו קדימה עוד קצת בחוק לראות איפה יהיו – תקריאו אחד לשני את החוק ותראו איפה יהיו תקלות וב-45 דקות נסו לנקות שולחן.

מיכאל ביטון: איפה שאתם תתקשו אנחנו בוועדה ננסה לגשר, אבל איפה שאתם יכולים לחסוך זמן בוועדה על הערות תעשו את זה ביניכם עד שנחזור מההפסקה.

מיכאל ביטון: אבל שמחה רוטמן בא והוא כועס עליי ואני רוצה שהוא ידבר לפני ההפסקה.

מיכאל ביטון: אמרנו שאם כבר נושא חדש, אז מה אכפת לנו הפסקות?

מיכאל ביטון: אבל, שמחה, אני רוצה קודם כל, אם טון הדברים שלי היה תוקף ונפגעת אז אני מתנצל, אני נגד עניינים בין אישיים, אז קבל סליחתי ותגיד את הדברים אשר על ליבך, בבקשה.

שמחה רוטמן: תודה.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

שמחה רוטמן: אני אומר ואני רק רוצה לומר, כשאמרתי 'אף אחד' לא התכוונת אליך.

שמחה רוטמן: אמרתי אף אחד, אף אחד, כל העולם.

שמחה רוטמן: לא צריך לקחת את זה באופן אישי ואם כך זה הובן כמובן שלא לזה התכוונתי.

שמחה רוטמן: אני חושב שמשטר המכסות, כל מי שיודע, הצעת החוק שהגשתי בנושא, משטר המכסות כולו פוגע בחקלאות, הוא פוגע בחקלאים.

שמחה רוטמן: אני הגעתי לפה היום לא בגלל פנייה של – לא שזה רע כמובן, הלוואי שהייתי בא רק בגלל פנייה של פורום קהלת, אבל לא, באתי לפה בגלל פניות שקיבלתי מחקלאים, מאנשים שהמצב הקיים פוגע בהם.

שמחה רוטמן: אנשים שעוסקים כיום בגידול ביצים ואנשים שרוצים לעסוק בקרוב בגידול ביצים והמציאות הקיימת פוגעת בחקלאות, היא משרתת קבוצה של אנשים שנכון להיום הם בעלי מכסות.

שמחה רוטמן: אני בהחלט מוכן לומר שהאנשים שהסתמכו על המצב הקיים, אפשר לחשוב איך עוזרים להם להסתגל למצב אחר, אני בהחלט חושב וצריך, ואמרנו את זה מעל כל במה, החקלאות ושמירת השטח בוודאי באזורי גבול היא חשובה וצריך למצוא את הדרך לסבסד את המצרך שאותו אנחנו כמדינה צריכים.

שמחה רוטמן: החקלאים מספקים לנו מצרך מאוד מאוד חשוב, הם שומרים לנו על הגבולות, הם שומרים לנו על הקרקעות, על השטח הפתוח, על עתודות הקרקע, על הכול, אבל הם יעשו את זה באותה מידה אם הם יגדלו שם ביצים, חלב, לפת, זיתים.

שמחה רוטמן: השמירה על הקרקע לא תלויה בשאלה מה מגדלים בה.

שמחה רוטמן: אני לא חושב לרגע שאדם שמגדל תפוחים במטע בצפון, שאצלו אין מכסות, או שיש מכסות מסוג אחר, שומר על הקרקע פחות ממי שמגדל לול.

שמחה רוטמן: הם שומרים על קרקע והם צריכים לקבל לפי דונם, כי הם שומרים לפי דונם וזה חשוב והם צריכים לקבל את התמיכה הישירה לפי דונם ולפי אזור ולפי חשיבות, ואם זה אזור הסמוך לגבול וליד הגדר וצריך לעזור, שהערך הנוסף – ואני אפילו עוד לא התחלתי לדבר, וצריך לדבר, על הערך של ההתיישבות כערך בפני עצמו שגם הוא חשוב ולכן צריך לתמוך בהרבה מאוד הקשרים אחרים.

שמחה רוטמן: בהתיישבות אני עצמי, תאמינו או לא, גר באגודה שיתופית חקלאית, אמנם רוב האנשים אינם חקלאים, דווקא אני ספציפית, גם גידלתי עזים בעבר, גם גידלתי פטל בשטח שלי, אני דווקא מכיר את החקלאות, לא ביצים.

שמחה רוטמן: רוב השכנים שלי מגדלים ביצים, אבל לצריכה עצמית, אל תלשינו עליהם למועצת הלול.

אסף לוי: עד עשר מטילות מותר.

שמחה רוטמן: תודה.

שמחה רוטמן: לכן אני לא צריך, באמת אני לא חושב שהשיח צריך להיות במקום של התיישבות אל מול שוק חופשי, חקלאות אל מול שוק חופשי, ציונות, זה לא השיח, אלא השאלה היא מה הכי טוב לחקלאות וכשבא אליי מגדל ואומר שהוא מוכן לגדל מחר בבוקר עוד הרבה ביצים ויש לי לול מוכן והוא עומד ואני לא מקבל מכסה, לא יודע כמה זמן, בגלל שמפחדים שאני אתחרה, ואני לא חבר של האנשים הנכונים ואני לא חבר של האיש הזה והזה ואין לי את הקשרים ואני תקוע בלי מכסה וכל ההשקעה שלי בינתיים הולכת לטמיון, הלב שלי יוצא אליו.

שמחה רוטמן: הוא חקלאי בדיוק כמו החקלאים שמיוצגים במועצת הלול.

שמחה רוטמן: לכן ההצעה לביטול המועצת הכללית שלי, שאני מבין כרגע שההסכם הזה קובר אותה, היא בעיניי בכייה לדורות.

שמחה רוטמן: אני מבין את התועלת שיש בהסכם הזה, שקובעים תאריך יעד שזה כן יקרה מתי שהוא, אבל אני מבין את הנזק, שמנציחים את זה ועד עוד עשר שנים או 13 שנים, או שהפריץ ימות או שהכלב ימות או שהתרנגולת תמות או שכולנו נמות, חס ושלום.

שמחה רוטמן: לכן ההסכם כולו בעיניי הוא טעות.

שמחה רוטמן: אמרתי את זה בעבר ואני אומר את זה פה.

שמחה רוטמן: בתוך ההסכם עצמו יש נושא אחד שאני מתקשה מאוד לוותר עליו.

שמחה רוטמן: יש הרבה נושאים שהם מאוד בעייתיים, חלקם גם שמעתי שהם עלו לפני שבאתי, אני חושב שזה שהפיצוי והשריון לתקופת זמן, הכול מופיע בחקיקה, אבל הצד השני של ההסכם, שזה הורדת המכס, זה לא מופיע בחקיקה, בעיניי זו בעיה.

שמחה רוטמן: אני מבין, יכול להיות יש עם זה בעיה של אסתטיקה חקיקתית ובאוצר לא רוצים שיכבלו את שיקול הדעת של שר האוצר בלהוריד מכסים, אני מבין את הבעיה מצד אחד, מצד שני מחר יבוא שר אוצר אחר שנכון שלפי ההסכם הוא יכול להוריד את זה וזה יהיה בסדר והוא לא יהיה בהפרת הסכם, אבל הוא יתחיל לקבל הרבה טלפונים מחברי מרכז כאלה או אחרים והוא לא יוריד את המכס, ואז מה נעשה?

שמחה רוטמן: שילמנו, העלינו את מחיר הביצים ולא הורדנו את המכס.

שמחה רוטמן: ולזה אני לא מוצא מענה בחקיקה הזאת.

קריאה: זה לא נכון.

מיכאל ביטון: קודם כל לשר יש סמכויות היום.

שמחה רוטמן: סמכויות סמכויות, אבל אנחנו פה - - -

מיכאל ביטון: הבעיה היא שמכסים זה דבר שהוא דינמי לכלכלה, יש תקופות, יש היצף, יש מחסור.

מיכאל ביטון: למה נתנו לשר להשפיע על מכסים?

מיכאל ביטון: בגלל שזו תגובה בזמן אמת.

מיכאל ביטון: אם אתה תיתן את זה לחוק אתה בכלל לא מגיב לשווקים.

שמחה רוטמן: אני מבין, אבל בהסכם כן התייחסנו לזה.

שמחה רוטמן: בהסכם התייחסנו לזה, יש לזה איזה שהיא תמורה, התמורה היא שאנחנו נכון לעכשיו מאשרים העלאה של מחיר הביצה, זאת אומרת אנחנו מייקרים את הביצים לאזרחי ישראל.

שמחה רוטמן: צריך לדעת מה שעושים פה היום, אנחנו מייקרים את הביצים לאזרחי ישראל.

מרדכי אלקבץ: לא בגלל ההסכם.

לאה יוגב: אדוני, ההפרש בין המחיר לחקלאי לבין מה שאתה קונה ברשת הוא 20 שקל בפטור מלא ממכס ביבוא.

מרדכי אלקבץ: לא, זה לא בגלל ההסכם, זה בגלל עליית מחירי התשומות.

שמחה רוטמן: הכול בסדר, רק שבסופו של דבר - - -

מרדכי אלקבץ: זה לא בסדר, באירופה מחיר הביצים היום יותר גבוה מאשר בארץ.

מיכאל ביטון: חברים, רגע.

מיכאל ביטון: שמחה, אמרת את דברך בנועם, אני רוצה להשיב לך.

שמחה רוטמן: אני רק אסיים.

שמחה רוטמן: אני אומר שעליית מחירי התשומות היא מאוד מאוד ברורה ואיך שהוא מדינת ישראל היא במקום החמישי בעולם במחירי הביצים.

מרדכי אלקבץ: לא נכון, היום לא.

מיכאל ביטון: למה עכשיו?

מיכאל ביטון: אלקבץ, מה זה עוזר?

מיכאל ביטון: מה זה עוזר בשלב שאנחנו נמצאים בו לטעון טענות?

מיכאל ביטון: הדברים נשמעו, היו פה דיונים, מספיק, זהו.

שמחה רוטמן: זה דבר אחד שמפריע לי.

שמחה רוטמן: ודבר שני שמפריע לי, ועל זה אני ממש – אני עוד לא יודע מה נעשה עם זה, אבל בעיניי הסיטואציה של חלוקת המכסות, העובדה שחלוקת המכסות היא בידיים של בעלי המכסות הקיימות, בעיניי זה לא תקין.

שמחה רוטמן: אפשר לתת למשרד החקלאות, שזה ייקבע על ידי ועדה של משרד החקלאות, שיהיו בה נציגים, שיהיו משקיפים, שישמיעו את דעתם, שישמיעו את עמדתם.

שמחה רוטמן: אני לא מצליח להבין, בסדר, צורך בתכנון, מסכים, מקובל, חשוב, צורך במכסות, מסכים, מקובל, חשוב, שוב, במסגרת ההסכם, בעולם שאני רואה אין צורך, אבל במסגרת ההסכם וה-give and take, אני מבין, העובדה שעל המכסות בסופו של דבר עומדים אנשים שהם נכון להיום הנהנים מזה שלא ייתנו מכסות, שיקשו על מכסות, שיחלקו למישהו שכן יכול להתחרות בהם ולא יכול להתחרות בהם והם על השיבר, בעיניי היא בלתי נסבלת ואני רוצה שזה יהיה בידיים של משרד החקלאות.

שמחה רוטמן: על זה באתי, בין היתר, לדבר.

מיכאל ביטון: אני אגיד לך כמה התייחסויות.

שמחה רוטמן: אלה האמירות העקרוניות, ואני אשמח להתייחסויות.

מיכאל ביטון: אחת, לגבי כניסה של מכסות חדשות.

מיכאל ביטון: בישראל יש גידול טבעי, יהיה גידול טבעי, יש נכונות להכניס מאות מכסות חדשות לענף והרבה ייהנו מזה ובהכנסת מכסות יש תעדוף ואני כן בעד העיקרון, שאני לא חושב שאתה חולק עליו, שאנחנו רוצים את המגדלים על קו הגבול, על עוטף עזה, על לבנון.

מיכאל ביטון: שם האדמות ושם אנחנו רוצים יציבות של תושבים.

מיכאל ביטון: בעבר באמת תועדף הענף הזה לשבת בגבולות.

מיכאל ביטון: אבל התווספו מכסות.

מיכאל ביטון: מי הסמכות לחלק מכסות?

מיכאל ביטון: הם ישבו ודנו ביניהם, הביאו הסכמות, אני מקבל את ההסכמות.

מיכאל ביטון: לגבי התכנון בענף, מוסי רז וכסיף הביאו חוק שמפסיק את הפרסום של סיגריות בעיתונות רק ב-2029.

מיכאל ביטון: שני אנשים לא קומוניסטים ולא סוציאליסטים הלכו לפשרה עם שני עיתונים פחות או יותר שעוד מפרסמים סיגריות בהחרגה בעיתונות והבינו שהם לא מנצחים בקרב, אבל הם מנצחים במלחמה וב-2029 יופסק הפרסום בעיתונות לסיגריות.

מיכאל ביטון: היה להם אורך הרוח לראות את ההישג הזה.

מיכאל ביטון: גם פה, בין אלה שרוצים ביטול תכנון מיידי לבין אלה שאומרים לעולם לא ביטול תכנון זאת הפשרה שהושגה ופשרה עושה קניין ואנחנו אוספים את ההסכמות האלה.

מיכאל ביטון: כל נושא שנביא במחלוקת עכשיו ימנע את היציבות מהענף הזה ואכן הכנסת מתפזרת כנראה, עוד מעט נדע, ולכן כל סדר בדבר הזה יקל עלינו.

מיכאל ביטון: לכן על אף שדברך נשמע, אני מבקש ממך להסיר את הטענה לנושא חדש כדי שנוכל לחוקק ולסיים את החוק הזה.

מיכאל ביטון: נשארתי, הפסדתי איזה ריאיון ברדיו כדי לכבד אותך ולשמוע אותך עד הסוף, מקלב יהיה פה וידון בלעדיי ברבע השעה הקרובה ואני תיכף חוזר.

מרדכי אלקבץ: אמרנו הפסקה.

מיכאל ביטון: עוד מעט, אין הפסקה.

מיכאל ביטון: (היו"ר אורי מקלב)

מרדכי אלקבץ: חבר הכנסת מקלב, אני רוצה להתייחס רק להערה שלו לגבי חלוקת מכסות.

אורי מקלב: ממש בקצרה, כן, וגם על זה שאמרת שהמחיר הוא - - -

מרדכי אלקבץ: מי שקובע את חלוקת המכסות ואת גודל המכסות שיחולקו ואת הקריטריונים, מי שקובע זה משרד החקלאות.

קריאה: בגלל זה לא קיבלתי למשל אף מכסה, על מי אתה עובד?

מרדכי אלקבץ: אני מבקש ממך - - -

שמעון ביטון: למה הסגנון הזה?

אורי מקלב: רבותיי, רגע רגע.

אורי מקלב: היושב ראש יצא, אתם מרגישים שהותר החבל?

אורי מקלב: לממלא מקום היושב ראש יש אותן סמכויות.

מרדכי אלקבץ: מי שקובע את הכללים זה משרד החקלאות, ועדת המכסות היא מיישמת הלכה למעשה בתוך דקדוק ועמידה בהתייעצות מול יועץ משפטי שמפקח על היישום של חלוקת המכסות על פי התקנות.

שמחה רוטמן: אז מה אכפת לכם מי האיוש הפרסונלי?

מרדכי אלקבץ: אז מה אכפת לך שתהיה ועדה שמפקחת?

מרדכי אלקבץ: אתה רוצה שאותו גוף יקבע את זה וגם יפקח על זה?

אורי מקלב: טוב, רבותיי, העמדה ברורה.

מרדכי אלקבץ: בוועדת המכסות חברים נציגי משרד החקלאות.

מרדכי אלקבץ: אנחנו מוכנים להוסיף עוד אחד, אין לנו בעיה.

שמחה רוטמן: מה, שיהיה שתיים שתיים?

מרדכי אלקבץ: לא, אנחנו היום חמש-שתיים, שיהיה ארבע-שלוש.

שמחה רוטמן: זאת אומרת אתה אומר, יש פה משמעות לוועדה ולכן אני רוצה שיהיה שם רוב ולכן חשוב שהוא יהיה אצלי.

מרדכי אלקבץ: כן, כי אתה צריך לפקח.

מרדכי אלקבץ: כי הוועדה גם מפקחת, אבל היא לא יכולה לא לעשות מה שהתקנות אומרות.

שמחה רוטמן: גם הוועדה במשרד החקלאות.

שמחה רוטמן: ויותר מזה, אני אגיד לך משהו אחר, אם יהיה גורם במשרד החקלאות שיפעל בניגוד לקביעות ויחלק את המכסות לא כמו שאתם רוצים במועצת הלול, אתם גוף מספיק חזק ואני סומך עליכם, הראיתם את כוחכם באמת ברמה גבוהה בזמן האחרון, אתם תדעו להגן על עצמכם מפני משרד החקלאות אם הוא יעשה משהו בניגוד לכללים ובמקרה הכי גרוע, לא שאני חושב שזה רעיון טוב, תוכלו לפנות לבג"צ.

שמחה רוטמן: אם המגדל הקטן שמקבל מכם תשובה שלילית ונתקע עם הראש בקיר ובוכה לי בטלפון ואומר לי: שמחה, תעזוב את כל מה שאתה עושה וסע עכשיו לוועדה כי דנים והולכים לגדוע את מקור פרנסתי לעשור הקרוב - - -

קריאה: מי זה?

שמחה רוטמן: מה אכפת לך?

מרדכי אלקבץ: לא משנה, נו.

אורי מקלב: אבל אמרו את זה כאן, היה כאן מישהו שאמר – מכובדי אמר את זה, הוא אמר שאתם לא מייצגים אותו.

שמחה רוטמן: ואני נענה לו ובא לפה, כשהוא לא יוכל לקבל את המענה מוועדה שאולי יש לה רוב, הוא לא יוכל ללכת לבג"צ כי אין לו כסף ואין לו ידע ואין לו יכולת ואין לו לובי פוליטי.

שמחה רוטמן: אז לכן אני אומר, אם אני רוצה מישהו שיוודא ויפקח שחלוקת המכסות נעשית על בסיס השיקולים והקריטריונים שכן, הוסכמו כבר איתכם, אתם קבעתם אותם ותעדוף לצפון וכל מה שאמר מיכאל - - -

מרדכי אלקבץ: לא, שר החקלאות קובע.

שמחה רוטמן: שר החקלאות קובע, כמו שגם את המכס שר החקלאות קובע ואת מחיר הביצה שר האוצר קובע.

שמחה רוטמן: הכול כולם קובעים, אבל בסוף במשא ומתן בחדר סגור עם אישור ועדת הכלכלה אתם יודעים לעבוד, ברוך ה', באמת מחמיא לכם, בלי ציניות בכלל, אני רוצה ש – אפשרות אחרת, אני לא יודע מה המנגנון שקיים בחוק כרגע, איך הוא בדיוק עובד כי כל הזמן זה גם משתנה, אבל שתהיה ועדת ערר פשוטה במשרד החקלאות ששם יושב רק משרד החקלאות.

מרדכי אלקבץ: יש ועדת ערר.

שמחה רוטמן: לא, ששם יושב רק משרד החקלאות והוא הקובע העליון.

שמחה רוטמן: אני חושש מסיטואציה שבן אדם פונה אליכם למכסה, עומד עם הראש בקיר ובסופו של דבר עומד מול שוקת שבורה כי הוא מגדל קטן ואין לו את היכולת לנהל את המאבק מולכם.

שמחה רוטמן: אתם, אם לא יישמעו נציגים שלכם או למשקיפים שלכם, לא יודע באיזה צורה זה יהיה, בוועדה של המכסות, אתם מספיק בעלי יכולת שאני לא צריך לדאוג לכם שתעמדו מול שוקת שבורה.

אורי מקלב: אבל באמת המדיניות נגד הלולים הקטנים, זה לא של הלולים הגדולים או הטייקונים, כמו שהוא קרא לזה, זו עמדת האוצר.

אורי מקלב: האוצר לאורך תקופה ארוכה עומד על לתת למגדלים גדולים ולצמצם את המגדלים, זו המדיניות של האוצר, זה ברור, נכון?

צחי בן עיון: מה פתאום, זה לא ברור.

לאה יוגב: סליחה, אדוני, אם אפשר בבקשה.

צחי בן עיון: אפשר, אדוני?

צחי בן עיון: אפשר מילה?

צחי בן עיון: רק בעניין של הסעיף, אדוני, להתייחס לסעיף.

אורי מקלב: לאה, בבקשה.

אורי מקלב: ממש בקצרה.

לאה יוגב: ממש בקצרה, בשתי נקודות.

לאה יוגב: לגבי המדיניות של העדפה של לולים גדולים על פני קטנים.

לאה יוגב: אני חושבת שזה חוטא למטרה של חוק הגליל וההתיישבות בגבול הצפון.

לאה יוגב: כרגע, אני חוזרת על זה, ישנם הרבה מאוד משפחות שנמצאות תחת סכנה, חלקם כבר בגדיעת פרנסתם, וחלקם אוטוטו בגדיעה.

לאה יוגב: זאת אומרת כל חידוש להקה עכשיו שיגיע הוא בבחינת סגירת הלול והפרנסה של החקלאים.

לאה יוגב: זה לגבי הלולים הגדולים.

לאה יוגב: אדוני, לגבי מה שאמרת על יוקר המחיה.

לאה יוגב: אני חייבת להבהיר, חקלאי מקבל 12.5 שקל על תבנית ביצים של 30 ביצים, כולל הוצאות.

לאה יוגב: לאחר ההוצאות הוא נשאר עם 2.5 שקל כשבסופו של חודש יש לו בין 6,000, 7,000, 8,000 שקל למחייתו, שזה כולל את כל מה שאתם יודעים, אנחנו כולנו בתוך עמנו חיים.

שמחה רוטמן: זה רק מסביר כמה התכנון הרס את השוק.

לאה יוגב: סליחה, אדוני, כאשר אתה מגיע לסופר ואתה קונה ביצים שמיובאות בפטור מלא ממכסה מטורקיה, מאנגליה, מאיטליה, אתה מגיע לרשת המחיר הוא אותו מחיר של הביצה שמיוצרת בישראל כאשר הפער הוא 30 ו-40 שקל בין מה שהחקלאי מקבל לבין מה שנמכר ברשתות.

לאה יוגב: אם באמת אתם רוצים לטפל ביוקר המחיה - - -

שמחה רוטמן: איפה פער של 40-30 שקל?

שמחה רוטמן: אני קונה תבנית של 30 שקל, אני לא משלם את הפער של 40 שקל פלוס מה שדיברת עליו.

לאה יוגב: כמה אתה משלם?

לאה יוגב: אני יכולה להראות לך, יש לי פה.

אורי מקלב: לא, כשזה עולה 23 שקלים תבנית, אז איך פער של 30 שקל?

שמחה רוטמן: איך יכול להיות שעל תבנית של 30 שקלים את - - -

אורי מקלב: סתם, במספרים זה לא מתכתב.

שמחה רוטמן: כן, המספרים לא מתכנסים.

לאה יוגב: תיכף אני אראה לך, אדוני, ואני גם אצלם ואשלח לך את זה.

לאה יוגב: אני בדקתי את זה, אני לא סתם מדברת, כי אני לא קונה ביצים.

אורי מקלב: גב' יוגב, אני לא חושב שזה עכשיו הנושא.

אורי מקלב: את אומרת שיש פערים גדולים מאוד, אנחנו מכירים את הדבר הזה, את הפערים.

לאה יוגב: וזה לא באשמת החקלאי.

אורי מקלב: בין החקלאי לבין מה שמתקבל ברשתות, בפירות, בירקות.

נעמה קאופמן-פס: כשאנחנו מייבאים לצורך העניין בערב פסח ביצים או בערב ראש השנה, בעזרת ה' שנוכל, זה גם תלוי בגורמים שיושבים כאן, אז אנחנו דואגים שהביצים האלה לא יגיעו למדינה – כשהן בחוסר, הן לא נמצאות במשק ולא מיוצרות כאן, החסר הזה מגיע לצרכן בישראל במחיר המינימלי שאפשר.

אורי מקלב: לא, היא אומרת, איך זה יכול להיות שהביצים שבלי מכס שלכאורה עולות פחות בסופו של דבר בסוף זה נמכר אותו דבר כמו הביצים שהיא מייצרת.

נעמה קאופמן-פס: כי יש מחיר מפוקח.

נעמה קאופמן-פס: ברגע שמדינת ישראל החליטה על פיקוח על מחירים יש פיקוח על מחירים ואין לנו אינטרס - - -

אורי מקלב: אבל אם את מורידה את המכס אז למה שלא יעלה בסופו של דבר באותה תקופה יותר זול?

נעמה קאופמן-פס: אז אני אחדד.

נעמה קאופמן-פס: כשמישהו מביא ביצים מחו"ל הוא נוסע לחו"ל, הוא צריך לעמוד בדרישות וטרינריות, בודקים את הלולים האלה, הוא מסיע אותן באונייה.

שמחה רוטמן: לא, זה לא עלות ייצור, זה עלות ייצור פלוס עלות העמסה, שינוע, הובלה, קירור.

אורי מקלב: אבל אנחנו רואים, גם כשיש הורדת מכסים על שמן וגם כשיש על דבש אנחנו לא רואים את הורדת המחירים בסופו של דבר.

נעמה קאופמן-פס: אני יכולה לתת לך דוגמאות.

אורי מקלב: יש קצת, קצת.

אורי מקלב: היה בשמן זית.

נעמה קאופמן-פס: דווקא בשמן זית, כשהביאו לכאן בקבוקים, כששוב המכסה הייתה לא ענקית, אבל בקבוקים שהגיעו לכאן בין שמונה שקלים ל-11 שקלים, כשאנחנו כולנו קונים שמן זית כל שבוע ויודעים כמה זה עולה, כשאנחנו משיגים פה שמן זית בארץ במחיר של 20 שקל זה מבצע הכי גדול שאנחנו מכירים, זה הוזלת מחירים שמגיעה ישר לצרכן ולכיסו של הצרכן.

נעמה קאופמן-פס: אבל זה לא הדיון, אדוני.

אורי מקלב: כן, זה לא הדיון.

אורי מקלב: יש פערים, על הפערים שיש אנחנו מקיימים דיונים, יש חקיקה.

שמחה רוטמן: אני רק שאלה.

שמחה רוטמן: אני כן רוצה להתעסק בנושא של חלוקת המכסות כי בסופו של דבר משרד החקלאות, לפי מה שאני יודע, הגדיל את המכסות השנה.

שמחה רוטמן: כמה מכסות חילקתם?

נעמה קאופמן-פס: 29 מיליון.

שמחה רוטמן: אתם הגדלתם בכמה?

שמחה רוטמן: כמה מכסות אתם חילקתם?

נעמה קאופמן-פס: 785?

אסף לוי: לא, מכסות חדשות?

אסף לוי: בערך 800 מכסות.

שמחה רוטמן: לא, כמה ביצים?

נעמה קאופמן-פס: לא ביצים, מכסות.

שמחה רוטמן: כל מכסה היא של?

נעמה קאופמן-פס: 500,000.

נעמה קאופמן-פס: 29 מיליון.

אסף לוי: אבל גם באותן תקנות שהגדילו את המכסה נקבע איך מחלקים.

שמחה רוטמן: ולא חילקו?

שמחה רוטמן: כמה חילקו?

מרדכי אלקבץ: בגלל התקנות, לא בגללנו.

אסף לוי: אבל תשאל אותם אם הם פעלו בניגוד למה שכתוב בתקנות והם יגידו לך שלא, הם פעלו בהתאם למה שכתוב בכל סעיף, נקודה, כל אות בתקנות.

שמחה רוטמן: זאת אומרת?

שמחה רוטמן: מה זה אומר?

נעמה קאופמן-פס: לא, אבל, אסף, תהיה בהגינות, אנחנו מובילים שינויים והם לא מוסכמים על הענף - - -

אסף לוי: בסדר, אמרתי.

מרדכי אלקבץ: אוקיי, אבל השינויים לא עברו.

אסף לוי: בסדר, אבל הם עדיין עובדים בהתאם למה שכתוב.

שמחה רוטמן: בקיצור, אני אומר שאני מספיק זמן - - -

מרדכי אלקבץ: לא, תהיה הוגן להבין ש - - -

שמחה רוטמן: מספיק זמן עובד מול משרדי ממשלה ואפילו תקופה מסוימת בעוונותיי במשרדי ממשלה ואני יודע שאחד העונשים הגדולים ביותר שאתה יכול להעניק לבן אדם שאתה מטפל בעניינו זה שאתה אומר לו: אני אפעל בדיוק לפי מה שכתוב.

שמחה רוטמן: בסופו של דבר התוצאה הגדולה ביותר - - -

קריאה: הולך לפי החוק.

שמחה רוטמן: כן, כן, נכון, כולם לפי החוק ואין שום מרחב של שיקול דעת ולכן הוא נורא מתעקש איתי מי יישב בוועדה כי אין שום מרחב של שיקול דעת, הוא פשוט חותמת גומי.

שמחה רוטמן: בואו, אף אחד לא נולד אתמול, הסיטואציה היא מאוד ברורה, המכסות מחולקות לא רק על בסיס השיקולים של הגדלת השוק ואז באים ואומרים למה מייבאים.

שמחה רוטמן: בסופו של דבר אני אומר, לי מאוד קשה גם העניין הפרקטי וגם העניין המהותי של נושא המכסות.

שמחה רוטמן: אני עדיין לא יודע מה אני אעשה לגבי זה, אבל כל זמן שיש לי איזה שהוא סיי בנושא שאני מעביר את הידיים של חלוקת המכסות לידיים של גוף שהוא הנהנה המרכזי מהמכסות והוא זה שעד היום הראה שהוא לא יודע להתעסק עם זה כמו שצריך כי עובדה שהוא לא מחלק את כל המכסות שהוא מקבל, לי זה מאוד קשה.

שמחה רוטמן: אני אומר את עמדתי.

מרדכי אלקבץ: אז אתה רוצה שוועדת המכסות, כפי שהיא היום, תחלק לפי ראות עיניה, העיקר שהיא תחלק?

שמחה רוטמן: לא, אני רוצה שוועדת המכסות תפעל כחוק, רק לא בידיים של בעלי המכסות.

מרדכי אלקבץ: זה מה שהיא עושה, היא פועלת כחוק.

שמחה רוטמן: חלוקת מכסות זה מעשה שלטוני, זה פגיעה בחופש עיסוק, אני רוצה שזה יתבצע על ידי משרד ממשלתי ולא על ידי גוף בעל אינטרס.

שמחה רוטמן: (היו"ר מיכאל מרדכי ביטון)

מיכאל ביטון: חבר הכנסת רוטמן, נכנסתי לעניינים מחדש.

מיכאל ביטון: רוטמן, קיבלנו אמירה ממשרד החקלאות, אחרי שהם ייצאו להפסקה שאולי לגבי ההרכב תוכל להיות הסכמה, או שהם ינסו להציע הסכמה על כל הצדדים, אני מקווה שזה יניח את דעתך.

מיכאל ביטון: אבל מה קורה עם הנושא החדש?

מיכאל ביטון: מה מצבנו?

מיכאל ביטון: משאירים אותו באוויר?

שמחה רוטמן: אולי נכלול גם את זה בהסכמות.

מיכאל ביטון: יופי יופי, אז בואו נמשיך עוד קצת לקרוא ולהתדיין ואם יהיו אחרי זה הסכמות גם נצביע.

מיכאל ביטון: קדימה.

עמיהוד שמלצר: זה מה שמופיע בפני חברי הוועדה.

עמיהוד שמלצר: אנחנו רוצים לשנות את המילה 'מכרז' למילים 'הליך תחרותי'.

עמיהוד שמלצר: כאן אנחנו שוב מדברים על הוראת השעה ואנחנו מדברים על בעלי מכסות שמוותרים על המכסות שלהם ואנחנו קובעים כאן בהוראת השעה שניתן לקבוע הוראות לעניין מכירת וחלוקת אותן מכסות שוויתרו עליהן כאשר המכירה הזאת תתבצע בהליך שוויוני.

עמיהוד שמלצר: זו הוראה לגבי הוראת השעה.

לאה יוגב: לא ברור.

עמיהוד שמלצר: במהלך תקופת המעבר אם יהיו בעלי מכסות שזכאים לפיצוי בגין ויתור על מכסה, כשאני מזכיר שזה רק בעלי מכסות של דור א', שהמכסות שלהם הוקצו עד היום, או עד חקיקת החוק הזה.

עמיהוד שמלצר: משרד החקלאות יוכל לחלק את אותן מכסות שוויתרו עליהן ושקיבלו בגינן פיצוי, משרד החקלאות יוכל לקחת את אותן מכסות ולמכור אותן בהליך שוויוני.

עמיהוד שמלצר: זאת הכוונה.

לאה יוגב: אחרי שייקחו לנו לא חשוב מה יעשו עם זה.

צחי בן עיון: יש פה התייחסות לסעיף הזה, אדוני.

עמיהוד שמלצר: רק מילה, היועץ המשפטי לוועדה ביקש להוסיף שכמובן שסך המכסות לא יעלה על המכסה הארצית.

צחי בן עיון: ברשותכם, הזכיר פה אסף שהוא רצה שחלק מתקנות 7 לתקנות של 2022 ימשיכו להיות.

איתי עצמון: עוד לא נקבעו תקנות.

צחי בן עיון: אחת מהן זו אותה תקנה שמדברת על פיצוי של 25,000 ביצה בגין לקיחת דונם קרקע.

צחי בן עיון: שני דברים בהיבט הזה שצריך לחדד.

צחי בן עיון: אחת, הפיצוי בגין לקיחת הקרקע הוא ייחשב כחלק אינטגרלי מהמכסה עד לשנת 2021 כולל.

צחי בן עיון: זה לא משהו חדש, זה חלק בלתי נפרד מהמכסה המקורית של אותו בעל מכסה.

עמיהוד שמלצר: אנחנו לא מדברים עכשיו על סעיף הפיצוי, אנחנו מדברים על סעיף - - -

צחי בן עיון: לא, כל פעם שאני מדבר על משהו אתה אומר שאנחנו לא מדברים על זה.

צחי בן עיון: אנחנו כן מדברים על זה כי אסף התייחס לזה בסעיף 31, לנושא הזה של תקנה 7.

צחי בן עיון: צריך להיות ברור שהפיצוי של 25,000 ביצה הוא לא ייחשב כפיצוי של משהו חדש שחולק בשנת 2023 או 2022 כי זה לקיחת קרקע.

צחי בן עיון: אסף התייחס לזה בסעיף 31 לפני זה.

קריאה: זה לא רלוונטי לסעיף זה של ה - - -

צחי בן עיון: עוד דבר אחד שלא סיימתי פה.

צחי בן עיון: אדוני, מדברים פה על תיקון חקיקה מהקצה לקצה ואת הפיצוי של ה-25,000 ביצה לדונם קרקע קבעו אותו לפני 12 שנה כאשר ערך המכסה היה שקל וחצי, שני שקלים, היה לזה ערך, היום בשוק אין שום ערך למכסת הביצים ולכן אנחנו מבקשים שהפיצוי לקרקע דונם יהיה הרבה יותר גבוה, הרבה יותר גבוה מ-25,000 ביצה.

מיכאל ביטון: אבל זה לא הוסכם.

צחי בן עיון: אני מעלה את זה כאן כי זה - - -

מיכאל ביטון: אתה יכול להעלות הרבה דברים, ההסכם הוא ההסכם.

קריאה: לא פוסלים - - -

מיכאל ביטון: הם גם אומרים שהם לא פוסלים.

צחי בן עיון: כי זה הגיוני.

מיכאל ביטון: אבל מה שסוכם זה מה שיתקבל כאן.

טומי מנור: בהסכם נאמר שבהקצאה של המכסות, או נקרא לזה המחזור של המכסות שנפדו תהיה עדיפות לבעלי המכסות הקיימים.

טומי מנור: אני לא רואה את זה כאן בחוק.

קריאה: שתיתן עדיפות למגדל קיים בהליך התחרותי.

קריאה: נאמר אם שניים מגישים את אותה הצעת מחיר.

עמיהוד שמלצר: אם זה בהסכם זה יתווסף.

מיכאל ביטון: אם זה בהסכם זה יתווסף, אוקיי, מצוין.

נעמה קאופמן-פס: אם זה באותה הצעת מחיר הכוונה.

טומי מנור: לא הבנתי.

מיכאל ביטון: תביאו את זה אחרי ההפסקה.

מיכאל ביטון: בינתיים אנחנו צוברים ארבעה-חמישה נושאים.

מיכאל ביטון: מי אצלךְ רושם את הנושאים לטיפול בהפסקה ברוורס וקדימה?

נעמה קאופמן-פס: אפרת.

מיכאל ביטון: אפרת, רשמת את הנושאים לטיפול בהפסקה?

מיכאל ביטון: רשמת.

אפרת ורד: רשמתי.

מיכאל ביטון: כולל ההערה שלו שהוא אמר שלא פוסלים על ה-25,000?

מיכאל ביטון: נא להמשיך להקריא, בבקשה.

מיכאל ביטון: צחי, אם תפריע לי אני אוציא אותך.

מיכאל ביטון: אתה מקבל פה כבוד ואתה מעיר על כל סעיף, אתה תפריע לי אני אוציא אותך.

איתי עצמון: זה יישאר 7(ה)?

עמיהוד שמלצר: לא, זה לא יישאר 7(ה), אני אתקן עכשיו.

עמיהוד שמלצר: תוספת מכסה שנקבעה לבעל מכסה לפי תקנה 7.

איתי עצמון: כולל כל התוספות?

עמיהוד שמלצר: כולל כל התוספות.

מיכאל ביטון: תודה, הערות.

מיכאל ביטון: מנור.

טומי מנור: יש לנו שתי הערות.

טומי מנור: הערה אחת, יש מצב היום שבעלי מכסה נפטרים ואז המכסה שלהם עוברת מכוח דיני הירושה ליורש שלהם.

טומי מנור: אנחנו רוצים להחריג מהנושא הזה של לא תהיה ניתנת להעברה את הנושא של העברה - - -

מיכאל ביטון: למעט ירושה.

מיכאל ביטון: למעט העברה שנובעת מירושה שיחולו עליה הכללים.

נעמה קאופמן-פס: מה שכתוב בהסכם, כתוב בהסכם - - -

מיכאל ביטון: מה שכתוב בהסכם, אז זה נושא שפותח את ההסכם?

מיכאל ביטון: חברים, זה פותח או לא פותח את ההסכם?

מיכאל ביטון: עמדת משרד החקלאות?

מיכאל ביטון: עמדתכם, נציגי הארגונים.

לאה יוגב: אדוני, יש - - -

מיכאל ביטון: יידון בהפסקה.

מיכאל ביטון: הנושא הבא.

לאה יוגב: יש משקים - - -

מיכאל ביטון: סליחה, לאה, אל תפריעי לי.

מיכאל ביטון: את מפריעה לי באמצע הדברים.

מיכאל ביטון: הערה שנייה, אדוני.

טומי מנור: ההערה השנייה מתייחסת למה שצחי ניסה להגיד לפני כמה דקות, יש היום מנגנון שמי שמוותר על קרקע של מטעים וכו' מקבל תוספת מכסה, זה ניתן למימוש כעבור שנתיים רק עד שהוא מקבל מוותר ובונה.

מיכאל ביטון: ולכן?

טומי מנור: ולכן אנחנו רוצים שזה יהיה בר פיצוי.

טומי מנור: זאת אומרת המכסה הזאת תהיה בת פיצוי.

מיכאל ביטון: עמדת החקלאות להערה הזאת?

נעמה קאופמן-פס: חברים, או שאנחנו דנים בהפסקה בכל הסוגיות החדשות שאתם רוצים ומה אני רוצה בתמורה להם ונעשה תוספות להסכם, או שהם לא יהיו בדיון הזה.

מרדכי אלקבץ: איך את יודעת לפנות - - -

נעמה קאופמן-פס: בואו נעשה את זה בהפסקה.

מיכאל ביטון: שתי ההערות הללו עוברות להפסקה.

מיכאל ביטון: לרשום את הנושאים, היועמ"שית.

מיכאל ביטון: פעם קראתי לך מנכ"לית החקלאות.

נעמה קאופמן-פס: עוד חזון למועד.

מיכאל ביטון: תמיד יש תקווה.

מיכאל ביטון: נעמה, היא רוצה 13 שנים בחקלאות, לגמור את החוזה והיא תפנה לך את המקום.

נעמה קאופמן-פס: יתנהל משא ומתן לפדיוני?

מיכאל ביטון: לא, אם את רוצה עשר או 13, יש לך גמישות.

מיכאל ביטון: לפי החשבון שלי יש שם שבעה סעיפים שנדרשים לדיון, כן?

צחי בן עיון: עוד הערה, אדוני, ברשותך.

צחי בן עיון: הערה טובה.

צחי בן עיון: אסף, אתה צריך להקשיב לזה.

צחי בן עיון: בפרקטיקה מתבצעות העברות של מכסות בין חקלאים, מכל מיני סיבות כאלה ואחרות.

צחי בן עיון: אז שיהיה ברור שהעברה של מכסה שהיא חלק ממכסה ותיקה, זאת אומרת עד 2021, היא לא תיחשב כאילו העברה חדשה שהיא בדור ב'.

צחי בן עיון: הבנת אותי?

צחי בן עיון: מישהו הבין אותי?

נעמה קאופמן-פס: מכלל הן לומדים לא.

נעמה קאופמן-פס: אם הגדרתי מכסות חדשות ודאי שאני לא מחילה כללים על מכסות ישנות.

נעמה קאופמן-פס: אין צורך בהבהרה הזאת.

נעמה קאופמן-פס: -

מיכאל ביטון: אין צורך בדיוק הזה, מכלל לאו אתה מבין הן, ככה אמרה המנכ"לית.

נעמה קאופמן-פס: זה די ברור.

מיכאל ביטון: לאה, בבקשה.

לאה יוגב: אני מבקשת להדגיש שמכסות שבירושה הן עוברות לבנים ממשיכים שחיים הרבה מאוד שנים במושבים והם חיים בתוך המשק והם למעשה יורשים את המשק.

לאה יוגב: אני חושבת שזה לא יהיה נכון למנוע מהם את המכסה של ההורים שלהם.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: נא להתייחס להערה, משרד החקלאות.

לאה יוגב: זה לא יחול על דור ב', בשום פנים ואופן, כך נקבע בהסכם.

מיכאל ביטון: תודה, הבהרה חד משמעית.

לאה יוגב: זו מכסה של דור א'.

נעמה קאופמן-פס: אנחנו לא דנים בדור א'.

מיכאל ביטון: אם זה דור א' זה דור א', למה להעיר את המתים?

מיכאל ביטון: או במקרה הזה למה להרוג את המתים כדי להעיר את הנושא?

מיכאל ביטון: דור א' זה דור א'.

מתן בן שאול: בסעיף שמתייחס לסמכות התקנת התקנות של השר, שזה יהיה בהתייעצות עם המועצה, כפי שזה כיום.

נעמה קאופמן-פס: סליחה, איזה סעיף?

נעמה קאופמן-פס: אפרת, את יכולה לחדד לי?

מתן בן שאול: התקנת התקנות השנתיות.

אפרת ורד: אין שנתיות.

אפרת ורד: התקנת התקנות.

איתי עצמון: לאיזה תקנות אתה מתייחס?

מתן בן שאול: יש תקנות שנתיות.

אפרת ורד: אין שנתיות, יש בתוספות.

מתן בן שאול: כן.

עמיהוד שמלצר: לאיזה סעיף אתה מתכוון?

מתן בן שאול: זה גם ב-(א) וגם ב-(ג).

איתי עצמון: אני לא הבנתי את ההערה.

נעמה קאופמן-פס: גם אני לא.

אפרת ורד: אתה רוצה גם ב-31(א) וגם - - -

מתן בן שאול: גם ב-31(א) וגם ב-31 - - -

איתי עצמון: לא, רגע, סליחה, כדאי שתדבר לכולנו כי אנחנו צריכים לנסח את החוק.

איתי עצמון: מה ההערה שלך לסעיף?

מתן בן שאול: 31(א), השר רשאי להתאים בצו את היקף המכסה השנתית, היקף המכסה הארצית, בהתייעצות עם המועצה.

מתן בן שאול: זה קיים כיום.

מתן בן שאול: ואותו דבר ב-(ג), השר רשאי לקבוע בתקנות עקרונות לקביעת תוספות, גם זה בהתייעצות עם המועצה.

מיכאל ביטון: משרד החקלאות?

נעמה קאופמן-פס: מה הכוונה?

נעמה קאופמן-פס: זה להוציא את זה לשימוע ציבורי?

מתן בן שאול: לא, גם היום בכל שנה - - -

אפרת ורד: כמו שהיום, את מתקינה תקנות את מעבירה להתייעצות עם המועצה, זה לא - - -

מיכאל ביטון: שמירת הנוהג הקיים.

נעמה קאופמן-פס: זה לא מה?

אפרת ורד: זה לא הסכמה, זה התייעצות.

אפרת ורד: גם אם אנחנו מעבירים תקנות להתייעצות עם המועצה, זה מה שהם מבקשים שיישאר.

נעמה קאופמן-פס: בסדר.

מיכאל ביטון: בסדר, הסכימה המנכ"לית, לעגן את זה בנוסח להצבעה.

נעמה קאופמן-פס: התייעצות.

מיכאל ביטון: היוועצות.

מיכאל ביטון: לעגן את זה בנוסח שיגיע להצבעה אחרי ההפסקה בהתאם להסרת הנושא החדש.

מיכאל ביטון: מה עוד?

מיכאל ביטון: ממשיכים להקריא?

עמיהוד שמלצר: עוד פעם, אנחנו בתקופת המעבר ואנחנו על סעיף 34.

עמיהוד שמלצר: פה אנחנו מדברים על המכסות, ויתור על מכסות שזכאיות לפיצוי, עוד מעט נגיע למכסות שלא זכאיות לפיצוי, לדור ב', ואנחנו מחדדים שהשרים, שר החקלאות ושר האוצר, יקבעו את אופן התשלום של הפיצוי, אמות מידה.

נעמה קאופמן-פס: שיעור.

איתי עצמון: לא כתוב שיעור.

עמיהוד שמלצר: לא כתוב שיעור.

נעמה קאופמן-פס: לא צריך שיעור?

מיכאל ביטון: אופן, אופן זה כולל.

אפרת ורד: יש לך את היקף המכסה המזכה.

נעמה קאופמן-פס: פה יש שיעור אחר לצורות אחרות, אתה מבין?

לאה יוגב: על איזה פיצוי מדברים, על המיידי או העתידי?

עמיהוד שמלצר: לא, על מי שמוותר בזמן תקופת המעבר.

איתי עצמון: לפני ביטול התכנון.

קריאה: היא צודקת, צריך להיות גם השיעור.

עמיהוד שמלצר: גובה הפיצוי, כתוב.

עמיהוד שמלצר: גובה הפיצוי כבר קיים בסעיף.

עמיהוד שמלצר: אני אקריא את הסעיף החדש, עם הנוסח המתוקן: בעל מכסה שהודיע למועצה על ויתור על מכסתו יהיה זכאי לפיצוי מהמדינה, גובה הפיצוי, אופן תשלומו של הפיצוי, זה התוספת, אמות מידה למתן קדימות לקבלת הפיצוי, מועד תשלומו של הפיצוי והיקף המכסה המזכה בפיצוי ייקבעו בידי שר החקלאות ושר האוצר באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: להמשיך בהקראה.

עמיהוד שמלצר: אני מדגיש, זה לא 7(ה).

עמיהוד שמלצר: אלו הן המכסות החדשות שיחולקו מעתה ואילך, הן מכסות דור ב' והן לא יהיו זכאיות לפיצוי.

איתי עצמון: אבל רק מיום פרסומו של התיקון.

איתי עצמון: זאת ההבהרה.

עמיהוד שמלצר: התיקון שלנו, נכון.

טומי מנור: אבל יש פה מכסות שנקבעו לפי 22'.

עמיהוד שמלצר: נכון, מכסות שייקבעו, זאת הכוונה, מהיום ואילך.

עמיהוד שמלצר: מה שחולק כבר, מה שחולק עד אתמול - - -

איתי עצמון: לא, אנחנו לא יודעים מתי החוק יפורסם.

איתי עצמון: ממועד הפרסום של החוק ברשומות.

מרדכי אלקבץ: המועד הקובע, שאמרנו שאנחנו נדבר עליו בחוץ.

טומי מנור: זה אותו נושא כמו - - -

עמיהוד שמלצר: נכון, פתחתם נושא של דור א' ודור ב', מה ייכלל בדור ב'.

מרדכי אלקבץ: אנחנו אומרים ש-31 בדצמבר 21'.

איתי עצמון: לא, אנחנו רצינו להימנע מהוראה רטרואקטיבית.

איתי עצמון: יש בעיה משפטית עם קביעת הוראה רטרואקטיבית.

מרדכי אלקבץ: כל ההודעות שיצאו למגדלים הבהירו מראש שזה מכסות דור ב'.

איתי עצמון: ועדיין יש משמעות לחקיקה ראשית וחקיקה ראשית, לא ראוי שהיא תהיה רטרואקטיבית.

איתי עצמון: ההנחה היא שהיא לא רטרואקטיבית.

נעמה קאופמן-פס: הודענו את זה גם בתקנות של 22'.

צחי בן עיון: יש כאן עוד נקודה.

צחי בן עיון: אדוני, עד היום ועדת הכלכלה דנה בתקנות בצורה מפורטת ועם הרבה שום שכל בזמן שהיא הקצתה לנושא הזה, עכשיו יש פה באמת תיקון מסיבי ומהותי.

צחי בן עיון: אז אנחנו מבקשים, אדוני, שיהיה סעיף סל בחוק שכל דבר שהוא לא מוסכם שיגיע לפתחה של ועדת הכלכלה.

צחי בן עיון: תודה.

מיכאל ביטון: הערה כללית, היא תיבדק, אבל אולי הכול יגיע להסכמה.

מיכאל ביטון: בואו נתקדם.

מיכאל ביטון: נמשיך להקריא, בבקשה.

עמיהוד שמלצר: זו גם כן הערה טכנית של הסמכויות של השר.

איתי עצמון: לא, 34א דן בהעברת מכסות מהאזור או אליו.

עמיהוד שמלצר: נכון, ובסמכות של השר לקבוע את התקנות, אז פשוט שינינו מ-31(1) ל-31(א).

איתי עצמון: מבחינת ההפניה.

עמיהוד שמלצר: כן, מבחינת ההפניה.

נעמה קאופמן-פס: גם יושב ראש הוועדה ביקש.

מיכאל ביטון: האמת, הייתה לי בקשה אחת, נעמה, שהיא לא ישירות קשורה להסכם, אבל היא משפיעה על חלקים מהאנשים, וזה כל מה שקרה עם שפעת העופות.

מיכאל ביטון: באמת טיפלתם מאוד מאוד יפה בסיוע הישיר והשיפוי הישיר והיה פה דיון על סיוע עקיף, פיצוי עקיף, ואז הייעוץ המשפטי שלכם אמר שבגלל שעוברים לביטוח וזה אירוע חד פעמי יש נתיב משפטי.

מיכאל ביטון: ביקשתי משר האוצר וגם משר החקלאות להעמיד את אותם שמונה או עשרה מיליון שקל, אני לא יודע כמה כסף זה, אבל אם אנחנו יכולים לבשר את הבשורה הזאת גם בסוף היום, שאנחנו נעשה את הסיוע העקיף, נגמור את הפרשייה הזאת, זה יוריד לנו עוד איזה זנב מההיסטוריה של דברים שעלו פה.

מיכאל ביטון: דיברתי אתמול עם אנשי האוצר ואני חושב שיש נכונות, אבל הם ביקשו שהמשרד יוביל את זה.

מיכאל ביטון: אני יודע שגם השר פורר על זה, אבל אם נוכל לבשר את זה בסוף היום, אז תנסו גם בזמן הזה שאתם יוצאים להפסקה לטפל גם בדבר הזה.

מיכאל ביטון: זה לא כסף גדול והוא פותר סוגיה מהעבר והיא גם לא תימשך בעתיד, כי בעתיד נבטח גם את המחלות האלה וכו'.

מיכאל ביטון: עוד דברים?

מיכאל ביטון: בבקשה.

מיכאל ביטון: גמרנו את ההקראה?

איתי עצמון: עוד לא סיימנו.

מיכאל ביטון: בואו נמשיך.

מיכאל ביטון: אנחנו לקראת סוף ההקראה.

מיכאל ביטון: אחרי זה היועצת המשפטית של משרד החקלאות תקריא את אותם סעיפים במחלוקת, את הכותרות שלהם ואני אוציא אתכם להפסיקה בתקווה שתביאו לי את זה מוסכם.

מיכאל ביטון: אם עד אז תוסר הבקשה לנושא חדש נצביע ונסיים, אם לא, ההצבעה תהיה בשבוע הבא, אבל הדיון יסתיים.

מיכאל ביטון: בבקשה.

אפרת ורד: לא הכנתי את עצמי להקריא את זה עכשיו.

מיכאל ביטון: אז מה חשבת?

מיכאל ביטון: תתכונני.

אפרת ורד: אני אנסה.

מיכאל ביטון: יש לך עוד כמה דקות.

מיכאל ביטון: ממשיכים להקריא, יש לך כמה דקות.

עמיהוד שמלצר: זו ההוראה הנורמטיבית שאומרת שאסור לך לייצר יותר ממה שמותר לך, יותר ממה שקיבלת לפי תקנות 2022 או לפי מה שקיבלת בהתאם לתקנות שיקבע השר, או אם הועבר לך לפי מה שמותר.

עמיהוד שמלצר: שוב, אנחנו מדברים רק על הוראת השעה ובתקופת המעבר.

עמיהוד שמלצר: אנחנו עוברים לפסקה (7).

איתי עצמון: זו הפחתה.

עמיהוד שמלצר: כן, הוא רשאי להפחית את המכסה הארצית שנקבעה לפי סעיף 31(א).

עמיהוד שמלצר: שוב, זה דרך ההפניה, תיקון בגלל שינוי של מספור.

עמיהוד שמלצר: אנחנו בסעיף התחילה, תחילתו של סעיף 66 לחוק זה ביום כ' בתמוז התשצ"ב, 29 – שינינו ל-28 ביוני?

איתי עצמון: לא.

איתי עצמון: ה-29, שינינו את ה-28 בגלל שכאן כתוב 29, רצינו שתהיה תאימות.

עמיהוד שמלצר: זה הסעיף שקובע מתי ייכנס לתוקף ביטול התכנון והתחילה של זה בעוד עשר שנים, 29 ביוני 2032.

מיכאל ביטון: זה אנחנו רוצים באישור ועדה.

מיכאל ביטון: פעם אחת אנחנו מתעקשים.

מיכאל ביטון: הכול דופק, אם אתם משנים דבר דרמטי כזה, מהותי, רוצים שהוועדה תאשר אותו.

איתי עצמון: מדובר גם על דחייה של כניסה לתוקף של חקיקה ראשית.

איתי עצמון: דבר כזה תמיד מגיע לפיקוח פרלמנטרי.

עמיהוד שמלצר: מבחינתנו זה מקובל.

טומי מנור: עוד הערה לעניין הזה, כבוד היושב ראש?

מיכאל ביטון: כן, מנור.

טומי מנור: אנחנו חושבים שהתנאי לתחילת הסעיפים האלה הוא גם התקנת תקנות פיצוי לפורשים מהענף לפי סעיף 34(ד)(1) לחוק.

מיכאל ביטון: ואחרי שאתם חושבים ככה תיאמתם את זה בהסכם?

מיכאל ביטון: אז לא, אז בהפסקה תטפלו גם בזה.

מיכאל ביטון: תוסיפי את הנושא הזה, בבקשה.

אפרת ורד: כבוד היושב ראש, אני לא יודעת לעשות שני דברים ביחד.

אפרת ורד: ברגע שאני רושמת אני צריכה שמישהו אחר - - -

מיכאל ביטון: את אישה, מה זה?

מיכאל ביטון: אנחנו המוגבלים.

מיכאל ביטון: אז תוסיפי את הנושא.

אפרת ורד: אז אני מסמיכה את אסף לכתוב את ההערה.

אסף לוי: אסף מסרב לקבל את הסמכות.

מיכאל ביטון: ד"ר, אתה יכול לעזור לה, עזר כנגדה?

אסף לוי: אני יכול.

מיכאל ביטון: אז גם את ההערה של מנור תכניס להפסקה.

מיכאל ביטון: עוד הערות על מה שהוקרא.

מיכאל ביטון: יש עוד הערות?

מיכאל ביטון: אין עוד הערות.

מיכאל ביטון: יש פה משהו שפנו אליי לגבי אנשים שבנו לול מעוף וזה הסתיים בשנה האחרונה, הם היו הראשונים לצאת ונשארו עם הלוואות ענק בגלל אי הוודאות של השנה הזאת, אז מה המצב של אותם אנשים?

מיכאל ביטון: אלה אנשים בודדים שבנו בהוראת

מיכאל ביטון: כם לול מעוף, אבל לא יכולים היו ליהנות מהסיוע הממשלתי והשקיעו מיליונים.

נעמה קאופמן-פס: זה לא קשור לחקיקה בכלל.

מיכאל ביטון: לא קשור, אני שואל.

נעמה קאופמן-פס: אי אפשר לקבל פיצוי רטרואקטיבי מהמדינה.

מיכאל ביטון: למה?

מיכאל ביטון: אם המדינה השתהתה בגלל ארבע מערכות בחירות?

נעמה קאופמן-פס: לא, לא.

מיכאל ביטון: פוגעים באלה שהיה להם עודף מוטיבציה לרוץ קדימה?

נעמה קאופמן-פס: אדוני היושב ראש, אני מוכנה לבדוק כל מה שתבקש, רק לא בקשר לחקיקה הזאת.

נעמה קאופמן-פס: יש כאן היבטים משפטיים, לפעמים אנשים רוצים לחלק, אבל יש לנו גם מגבלות.

מיכאל ביטון: לא, אני אגיד לך מאיזה סיבה זה צריך להיבדק, נעמה.

מיכאל ביטון: הממשלה הייתה בהולד שנתיים ללא תקציב מדינה, בשנתיים האלה המשרד רצה שאנשים יבנו לולים וייצאו החוצה.

מיכאל ביטון: מי שעכשיו ייצא ויבנה יקבל עזרה מהמדינה, מי שהיה ראש גדול ולקח סיכון וקיווה שהמדינה תגבה אותו נשאר בלי כלום.

צחי בן עיון: הוא קיבל 15 שנה, אדוני.

מיכאל ביטון: אבל הוא לא קיבל עזרה במעבר הזה.

צחי בן עיון: גם אני לא קיבלתי עזרה לעבור.

מיכאל ביטון: אבל מי שעכשיו יעבור ייהנה ממענק מעבר והשקעות, הוא כן ייהנה.

מיכאל ביטון: ייבדק על ידי המנכ"לית, נראה מה עושים.

מיכאל ביטון: אגב, זה לא חייב להיות, כאילו זה לא על הברזלים, אולי על משהו אחר.

נעמה קאופמן-פס: זה נושאים של משפט.

מיכאל ביטון: תבדקי את זה.

מיכאל ביטון: תאמיני לי שאנחנו ניצחנו פה כמה עניינים.

נעמה קאופמן-פס: מה שהיו"ר יבקש אני אבדוק.

צחי בן עיון: אז אני פונה, אדוני, ברשותך, עוד הערה כללית, שיהיה להם על מה לדבר בהפסקה.

מיכאל ביטון: יש להם מספיק, אבל אתה יכול להציע.

צחי בן עיון: הנושא של אותם מאות לולים שסגורים כרגע.

צחי בן עיון: אדוני, אני רוצה שתבין משהו פעם אחת, בבקשה, אדוני.

צחי בן עיון: אדוני מכיר את הענף, הוא כבר נהיה מומחה.

מיכאל ביטון: כן, לצערי אגב.

מיכאל ביטון: במקום שאין בעיות אתה לא נהיה מומחה.

צחי בן עיון: המנכ"לית, זה בשבילך.

צחי בן עיון: תקנות צער בעלי חיים שאושרו לפני שלושה ימים למעשה מתירות לגדל בלולי סוללות של 350 סנטימטר.

צחי בן עיון: התקנות גוברות על האיגרת הווטרינרית.

נעמה קאופמן-פס: חד משמעית לא.

צחי בן עיון: אז אני רוצה רגע להגיד לך, לפני שאת אומרת חד משמעית לא - - -

נעמה קאופמן-פס: חד משמעית.

צחי בן עיון: אני לא מסבך, להיפך.

מיכאל ביטון: תגיד את הערתך, רק קצר.

צחי בן עיון: זה משהו שכאילו לא מתעסקים בו, וזה בסדר שמאות אנשים לא מתפרנסים.

צחי בן עיון: אז אני בא ואומר כאן, אדוני, הנושא הזה של - - -

קריאה: לא מתעסקים, שמעתם?

צחי בן עיון: כשמפריעים לי זה אומר שיש משהו בדברים שלי.

מיכאל ביטון: תודה על הערתך, נרשמה.

מיכאל ביטון: אני מבקש להציג את הסוגיות במחלוקת שהולכות להיות מטופלות בהפסקה.

מיכאל ביטון: נא להקריא רק את הכותרות שלהן.

אסף לוי: אחת, ארוחת צהריים.

מיכאל ביטון: אוה, אני אוהב את הגישה של אסף, כל משרד צריך אסף.

אפרת ורד: אם פספסתי משהו, שישלימו.

אפרת ורד: סעיף 37א, מועד קובע לפיצוי בהקשר של מימוש מכסה מותנית.

מיכאל ביטון: זה אחת.

מיכאל ביטון: סוגיה שתיים.

מיכאל ביטון: תמספרי אותם.

אפרת ורד: שתיים הוא שלושה סעיפים שונים.

אפרת ורד: לסעיף 31, התייעצות עם המועצה לגבי תקנות סעיפים קטנים (א) ו-(ג), אישור ועדת כלכלה על הגדלה פלוס תנאים להגדלה.

איתי עצמון: סליחה שאני קוטע, אישור הוועדה זה גם לגבי שינוי התוספת, כי כבר עכשיו הסמכנו את השר.

אפרת ורד: כן, זה סעיף אחר.

איתי עצמון: גם שם היוועצות עם המועצה?

מיכאל ביטון: זה ייבדק, זה הולך לבדיקה.

אפרת ורד: שלוש, הסמכת שר החקלאות לשנות את התוספת באישור ועדה.

אפרת ורד: ארבע, לסעיף 32(א), קדימות במכסה מתפנה למגדלים קיימים.

אפרת ורד: חמש, לגבי דור ב', גם החרגה של הירושה וגם את ההחרגה של תוספות על ויתור שטחים.

אפרת ורד: עורך הדין של הארגון אמר עוד משהו שלא הבנתי, תיכף הוא ישלים.

אפרת ורד: ותחילה, להכניס כתנאי גם את התקנת התקנות בעניין פדיון מכסות.

מיכאל ביטון: טוב, עורך הדין, תשלים.

טומי מנור: מדובר גם על איסור העברה.

טומי מנור: זאת אומרת מי שוויתר על שטח - - -

נעמה קאופמן-פס: היות שזה נקבע בהסכם, אז בואו, אם אתם רוצים לפתוח סוגיה בהסכם אז נצטרך לדבר אחר כך.

מיכאל ביטון: לא, תוסיפו את זה ותדונו.

מיכאל ביטון: אני ספרתי שישה נושאים, אני צודק?

מיכאל ביטון: תמספרי לנו.

אפרת ורד: ויש עוד אחד שהיה באוויר, שזה הנושא של הרכב ועדת מכסות.

מיכאל ביטון: זה שבע, תכניסי גם את זה, אם היה רעיון לפתרון - - -

נעמה קאופמן-פס: אני מוכנה לוותר על הורשת - - -

מיכאל ביטון: אם היה רעיון לפתרון.

מיכאל ביטון: אני סופר שישה-שבעה נושאים, בחלקים מהם יש סעיפי משנה.

מיכאל ביטון: ההפסקה תהיה עד שעה שתיים, תבואו עם תוצאות ונוסחים, לכו לעבוד, תודה רבה.

מיכאל ביטון: חברים, אנחנו ממשיכים.

מיכאל ביטון: נא להקריא דברים שהוסכמו עד עכשיו.

מיכאל ביטון: יש שני דברים שצריך פה ושם לכווץ ולהסכים.

מיכאל ביטון: קדימה.

אפרת ורד: אז אנחנו מדברים על סעיף 37א לחוק בנוסח המוצע.

אפרת ורד: מה שאנחנו רוצים להוסיף פה: מגדל שנקבע לו מכסה אישית לייצור ביצי מאכל לשיווק לפי סעיף 31 עד ליום פרסומו של חוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק) (תיקון מספר 18), התשפ"א-2022, לרבות מגדל שמכסתו נקבעה לראשונה – זו התוספת.

מיכאל ביטון: לאט.

מיכאל ביטון: את התיקון לאט.

אפרת ורד: לרבות מגדל שמכסתו נקבעה לראשונה לפי תקנות שהותקנו מכוח סעיף 31 לחוק לשנים 2016 עד 2018, אם הוא התחיל לייצר את מכסתו בתוך שנתיים מהמועד האמור.

איתי עצמון: מאיזה מועד?

אפרת ורד: מיום פרסומו של החוק.

איתי עצמון: לא הבנתי.

איתי עצמון: אנחנו מדברים על מי שהוקצה לו פעם ראשונה, נקבעה לו מכסה לפי תקנות – נגיד במהלך שנת 2017, אז ממתי את מונה את השנתיים?

אפרת ורד: מיום פרסום התיקון.

מרב תורג'מן: זאת אומרת שמהיום לעוד שנתיים הוא צריך להתחיל לגדל את המכסה?

איתי עצמון: יש מקרים כאלה שנקבעו מכסות ב-2016?

קריאה: יש, יש.

אפרת ורד: לדברי המועצה כן, בגלל שלוקח זמן להקים לול.

אפרת ורד: הם מסיימים את ההקמה ורק אז מאכלסים.

מרב תורג'מן: וגם אותו מגדל בעוד שנתיים ימשיך לגדל עד יוני 32'?

אפרת ורד: כן.

אפרת ורד: והתוספת: והמשיך לייצר את מכסתו האמורה וכן מכסה שהועברה אליו.

אפרת ורד: זאת אומרת אם הוא קנה מכסה אנחנו לוקחים בחשבון גם את המכסה שהוא קנה.

איתי עצמון: עד מתי?

מרב תורג'מן: עד מתי הוא יכול לקנות?

אפרת ורד: עד אותו מועד.

מרב תורג'מן: מה זה אותו מועד?

אפרת ורד: כל הזמן.

אפרת ורד: מה שהוא יכול לקנות הוא יכול לקנות - - -

איתי עצמון: תגידו בלשון בני אדם, לא חקיקתית, מה העקרונות?

איתי עצמון: מי שרכש מכסה, עד מתי?

אפרת ורד: הרעיון הוא כזה, מי שנקבעה לו מכסה והוא עוד לא התחיל לייצר אותה, אבל היא נקבעה לו בשנים שאמרנו קודם, אני נותנת לו אפשרות לייצר את המכסה גם בעוד שנתיים.

אפרת ורד: הוא עדיין נכנס לקבוצה של הזכאות לפיצויים.

איתי עצמון: אוקיי, רואים בו עדיין לצורך העניין מגדל על פי 37א?

אפרת ורד: כן.

אפרת ורד: היקף המכסה שלו שמזכה בפיצוי וגם המכסה שנקבעה לו לראשונה פלוס מכסה שהוא קנה.

איתי עצמון: שהוא קנה באיזה תקופה?

אפרת ורד: בכל תקופה.

איתי עצמון: לא, לאורך כל התקופה?

אפרת ורד: לאורך כל התקופה.

גלעד קריב: בסוף הרציונל הוא כזה, יש מגדלים, תקנו אותי אם אני טועה, שבעצם קיבלו זכאות עקרונית לחלוקת מכסת ייצור, אבל כתנאי לקבל באמת את המכסה הם צריכים לבנות לול.

גלעד קריב: הם צריכים להתחיל לייצר וכדי להתחיל לייצר הם צריכים לבנות את הלול, הם עוד לא הספיקו לבנות את הלול אבל עדיין הם קיבלו את האישור העקרוני הזה.

גלעד קריב: אנחנו רוצים לכלול את אותן מכסות האלה במכסות שזכאיות לפיצוי בדור א'.

גלעד קריב: זה הרציונל.

איתי עצמון: וזה אומר גם אם הם רכשו מכסה בתוך התקופה הזאת?

מיכאל ביטון: הוקרא מה שהוסכם.

איתי עצמון: כן, לגבי 37א.

אפרת ורד: כן, התבקשתי לחדד על ידי נציגי האוצר שהמכסה שהועברה, למעט אם מדובר בהורשה של מכסה של דור ב'.

איתי עצמון: אתם רוצים לעגן את זה בנוסח?

אפרת ורד: אנחנו מחדדים את זה.

אפרת ורד: אחרי זה אם יהיה צורך לחדד את זה אז אולי נעשה תיקוני ניסוח, אבל במהות אנחנו רוצים שהמכסה שהוא קנה בכסף, לא המכסה שהגיעה אליו בירושה, של דור ב'.

מרב תורג'מן: את אומרת כל מה שהוא יקבל מיום הפרסום ואילך ייחשב דור ב' וזה לא מזכה אותו בפיצוי.

אפרת ורד: לא.

אפרת ורד: מכסה, למשל יש לי מגדל חדש הוא בן משפחה, הוא קיבל דור ב', אם המכסה הזאת של דור ב' היא לא תזכה בפיצוי.

אסף לוי: ואם דור ב' קנה דור א'?

מרב תורג'מן: אני לא מבינה, זה כתוב בכל מקום שדור ב' לא מזכה בפיצוי אז למה צריך לומר את זה?

מרב תורג'מן: דינו כדין כל מגדל דור ב' שמקבל - - -

איתי עצמון: אז תבהירו לפרוטוקול, אבל לא בטוח שצריך את זה בנוסח החוק.

עמיהוד שמלצר: אנחנו מבהירים את זה לפרוטוקול.

עמיהוד שמלצר: מאה אחוז, אבל לפרוטוקול כן חשוב להגיד.

מיכאל ביטון: אני חושב לעשות עוד הפסקה קטנה.

מיכאל ביטון: בואו תצאו ארבע

מיכאל ביטון: ת

מיכאל ביטון: כם החוצה, תמשיכו להקריא מה שכבר הוסכם, לכו החוצה ותנסו לחזור ביחד.

מיכאל ביטון: או שתסמיכו אותי להחליט בשבילכם.

קריאה: אני מסכים.

מיכאל ביטון: נעמה, אני שלחתי אותך איתם.

מיכאל ביטון: תגמרו את הדברים המוסכמים.

אפרת ורד: לסעיף 31, לבקשת המגדלים, נכנס גם בסעיף 31(א) וגם בסעיף 31, תיכף אני אקריא את זה, שהתקנות יהיו לאחר התייעצות עם המועצה.

איתי עצמון: ואני שואל שוב, גם הסמכה לשנות את התוספת?

איתי עצמון: יש כאן שלוש הסמכות בסעיף.

אפרת ורד: זה עוד לא התוספת.

מרב תורג'מן: לא, ב-(ד), הוא שואל האם ב-(ד) גם חובת התייעצות עם המועצה?

אפרת ורד: לא.

קריאה: למה לא?

אפרת ורד: דיברתם על (א), לא דיברתם על (ד).

איתי עצמון: הרי אלה תקנות שגם היום הן בהיוועצות.

איתי עצמון: אם משנים את התקנות שעיגנו אותן בתוספת, שגם הן היום נקבעות בהתייעצות עם המועצה.

אפרת ורד: אפשר, אין לנו בעיה.

אפרת ורד: אז אני אקריא.

אפרת ורד: ב-31(א):

אפרת ורד: השר רשאי להגדיל בצו את היקף המכסה הארצית.

מרב תורג'מן: השר רשאי לאחר היוועצות.

אפרת ורד: לאחר היוועצות עם המועצה אם ראה שנוצרו תנאים המצדיקים זאת, כל זה כבר - - -

מיכאל ביטון: חכי, אנחנו שלחנו אותם החוצה על זה.

איתי עצמון: כן, ויש עוד נקודה שם ששנויה במחלוקת.

אפרת ורד: מה שהקראתי כרגע יש הסכמה.

אפרת ורד: אם זה יהיה באישור ועדת הכלכלה זה –

איתי עצמון: נכון, אבל כרגע למעשה אם אני מסכם את ההחלטה, כל חקיקת המשנה מכוח הסעיף הזה טעונה גם היוועצות עם המועצה לענף הלול.

אפרת ורד: כן, אבל יש את התוספת שהייעוץ המשפטי לוועדה הציע ולא הוקרא קודם, ואנחנו מסכימים לו, גם עם המגדלים, התוספת: שאם ראה שנוצרו תנאים המצדיקים זאת.

מרב תורג'מן: את מדברת על 31(א)?

אפרת ורד: כן.

איתי עצמון: כן, בסדר, זה מופיע.

איתי עצמון: הוא הקריא.

איתי עצמון: בסעיף קטן (ד) לגבי התקנות שימשיכו לחול, מתוך תקנות 2022, יש איזה שהוא שינוי?

אפרת ורד: כן, אנחנו מוסיפים את 7(א) עד (ד) ו-(יא) ו-8 ואנחנו מבקשים להבהיר לפרוטוקול שאין לנו שום כוונה שייבנו לולים חדשים שהם לולי כלובים בניגוד לתקנות רווחת מטילות שעברו השבוע.

איתי עצמון: אבל זאת הבהרה שלא קשורה לנוסח.

קריאה: אז אנחנו גם רוצים הבהרה.

הילה קרן: אדוני היושב ראש, אפשר להגיב?

מיכאל ביטון: כן, הציגי עצמך.

הילה קרן: הילה קרן מעמותת אנימלס.

הילה קרן: אנחנו שמחים על ההבהרה הזאת לגבי תקנות 9(ד) ו-7(יא) ואי אילו תקנות ממכסות הביצים ל-2022 שמצורפות להצעת החוק הזאת שמאפשרות חריגים ספציפיים שאמורים להיות זמניים לגבי אכלוס לולי כלובים חדשים ולגבי תוספות של מכסות עבורם.

הילה קרן: אז באמת הבהרה שאכן מדובר בהוראות זמניות ולא תתאפשר עוד בנייה של כלובים חדשים או הטבות במכסות למי שיבנה כלובים חדשים.

הילה קרן: למעשה אסור לבנות כלובים חדשים לפי תקנות צער בעלי חיים שאושרו השבוע וגם אנחנו נשמח אם אפשר יהיה להוסיף שתוספת התקנות הללו היא בהתאם לאמור בתקנות צער בעלי חיים.

איתי עצמון: אני לא חושב שצריך להגיד את זה כאן בנוסח.

איתי עצמון: תקנות צער בעלי חיים בתוקף.

איתי עצמון: זה לא קשור להסדר שקבוע כאן, להסדר שקבוע בסעיף קטן (ד).

אסף לוי: רק אני מבקש לוודא 7(א) עד (ד), 7(יא) וסעיף 8 בנוסף על מה שכתוב.

איתי עצמון: כן, וכל שינוי כמובן של התוספת זה באישור ועדת הכלכלה.

איתי עצמון: אנחנו ביקשנו.

אפרת ורד: קביעת מכסות שניתן פיצוי בגין ויתור עליהן, סעיף 32(א).

איתי עצמון: זה סעיף ההסמכה.

אפרת ורד: נכון.

אפרת ורד: אנחנו מבקשים קודם כל לתקן את הנוסח שאנחנו הגשנו, שההצעה תהיה בהליך שוויוני לרבות הליך תחרותי.

איתי עצמון: כן, זה התיקון לדעתי שעמיהוד הקריא.

אפרת ורד: כן, ואנחנו מבקשים להוסיף שהשר רשאי לקבוע קדימות בחלוקת המכסות למגדלים קיימים בהתאם לתיקון.

איתי עצמון: שמגדלים קיימים זה לפי איזו הגדרה?

אסף לוי: מגדלים זה מי שבעל מכסה עד – יש הגדרה לזה.

מרב תורג'מן: זה מגדלים שגידלו עד יום הפרסום.

איתי עצמון: אז צריך להגיד.

מרב תורג'מן: נכון?

מרב תורג'מן: מגדלים שגידלו עד יום הפרסום.

אפרת ורד: כן.

איתי עצמון: אז גם פה אותו חידוד, כפי שעשינו ב - - -

צחי בן עיון: סליחה, איזה יום פרסום?

צחי בן עיון: פרסום של הסוף או התחלה?

איתי עצמון: של התיקון.

צחי בן עיון: של התיקון, לא בסוף.

איתי עצמון: השאלה, בסעיף 37א חידדנו מיהו אותו מגדל שנקבעה לו מכסה לפי סעיף 31 כנוסחו היום עד ליום הפרסום של התיקון.

איתי עצמון: האם אותו חידוד רלוונטי גם פה?

איתי עצמון: צריך להבין למי יכול שתינתן קדימות.

אפרת ורד: כן.

איתי עצמון: אני שואל, האם מגדל קיים כאן זה אותו מגדל קיים שהתייחסנו אליו ב-37א?

קריאה: מיכאל, לא הגענו להסכמות.

מיכאל ביטון: לא הגעתם?

טומי מנור: יש הצעה, אני חושב הוגנת.

מיכאל ביטון: הצעה זה לא טוב, הסכמה זה טוב.

מיכאל ביטון: הצעה זה למקום אחר.

טומי מנור: צריכה להיות הסכמה.

מיכאל ביטון: בסדר, אז שהמנכ"לית תבוא ותסכים.

מיכאל ביטון: אני לא מבין אתכם, תאמין לי.

טומי מנור: לא, קיבלנו תשובה.

מיכאל ביטון: זה לא אירוע דרמטי.

מיכאל ביטון: מה שדרמטי טיפלנו.

טומי מנור: אנחנו מסכימים למה שאמרת.

מיכאל ביטון: נו, אז מה הבעיה?

קריאה: אנחנו רצינו לנסח את זה.

קריאה: אנחנו אומרים שבמקרה רגיל, כמו שכתוב היום, זה יהיה עד 3%.

מיכאל ביטון: מצבים מיוחדים.

קריאה: ובמקרים חריגים עד 7%.

קריאה: זהו.

קריאה: אתה אמרת שזה למקרים חריגים.

מיכאל ביטון: אבל הרציונל הוא שזה לא יופעל, רק אם יש צורך.

קריאה: בסדר.

מיכאל ביטון: אז אתה יכול לכתוב בנימוקים מיוחדים.

מיכאל ביטון: צריך נימוקים.

מיכאל ביטון: מה הבעיה לכתוב נימוקים מיוחדים?

קריאה: בנסיבות חריגות.

מיכאל ביטון: עד 7% בנימוקים מיוחדים.

קריאה: בנימוקים מיוחדים שיירשמו.

איתי עצמון: תיכף אני אגיד לפרוטוקול.

מיכאל ביטון: מה?

מיכאל ביטון: אנחנו מפריעים לכם, יצרנו שני דיונים, אני מתנצל.

מיכאל ביטון: היושב ראש מפריע לעבודת הוועדה.

מיכאל ביטון: כן, איתי.

איתי עצמון: אני שואל, בסעיף 31(ב) אנחנו הגדרנו מגדל קיים, מי שנקבעה לו מכסה לפי סעיף 31 עד ליום פרסומו של התיקון.

איתי עצמון: קודם לכן התקיים כאן דיון, ואתם הצעתם פתרון, לגבי סעיף 37א שנוגע לפיצוי, האם המגדל הקיים שדיברנו עליו בסעיף 37א הוא אותו מגדל - - -

קריאה: כן, כן, כן.

קריאה: ההגדרה חלה לכל אורך ה –

עמיהוד שמלצר: בסעיף הראשון, מי שזכאי לפיצוי, מה שהגדרנו.

איתי עצמון: אני שואל עוד פעם, אני רוצה שגם הדברים האלה ייאמרו לוועדה ולפרוטוקול, מגדל קיים כפי שאנחנו הגדרנו אותו לעניין הפיצוי בסעיף 37א הוא אותו מגדל קיים שאליו אנחנו גם מתייחסים בסעיף 31, בהוראת השעה?

איתי עצמון: כי כתבנו שם הגדרה, להלן מגדל.

אפרת ורד: להבנתי כן.

גלעד קריב: אני חושב שלא.

גלעד קריב: בסוף אם אנחנו רוצים להקצות את זה למגדלים קיימים, מה זה משנה אם זה מישהו שהוא דור א' או דור ב'?

אפרת ורד: להבנתי כן, אבל אנחנו יכולים לצאת להתייעץ על זה.

לאה יוגב: אפרת, על איזה מגדל מדובר ועל איזה פיצוי?

קריאה: זה אותו מגדל.

קריאה: אותו מגדל זכאי לפיצויים ואותו מגדל זכאי להמשיך לגדל.

איתי עצמון: אני לא רוצה שיתעוררו בעיות פרשניות ביחס בין הסעיפים.

לאה יוגב: אפרת, אפשר להסביר את הסעיף הזה?

איתי עצמון: הוועדה צריכה לקבל תשובה והדברים צריכים להיות מעוגנים בנוסח.

לאה יוגב: אפרת, אפשר לדעת על איזה פיצוי מדובר?

לאה יוגב: אנחנו מדברים על הסעיף הזה במסמך של שר החקלאות?

לאה יוגב: אפרת, אני שואלת שאלה, בסעיף 6, האם על זה אנחנו מדברים?

אפרת ורד: תעבור לסעיף הבא.

מיכאל ביטון: יש לי בקשה.

מיכאל ביטון: רק צאו החוצה.

מיכאל ביטון: תמשיכו בחוץ, אנחנו עושים פה עוד עבודה מוסכמת.

מיכאל ביטון: תצאו, עכשיו זו ההזדמנות שלכם.

איתי עצמון: אתם בודקים את השאלה ששאלתי לגבי הגדרת מגדל קיים?

אפרת ורד: אנחנו עכשיו מדברים על סעיף 34.

אפרת ורד: התוספת שאנחנו מבקשים לפסקה (1), על נושא של עבירות מכסה.

אפרת ורד: אנחנו הגענו להבנות שמכסה אינה ניתנת להעברה למעט הורשה לפי דין כמשמעותה בסעיף 10 לחוק הירושה וגם זה עד יום 28 ביוני 2032.

צחי בן עיון: איזה מכסה?

צחי בן עיון: גם מכסה דור א'?

אפרת ורד: אני הייתי בדיון שחשבתי שהגענו אליו להבנות.

אפרת ורד: אני מבינה שמתנהל עוד שיח.

מיכאל ביטון: איזה אחד?

מיכאל ביטון: על מה?

מיכאל ביטון: תגידי לי על מה, אני אגיד לך אם יש שיח.

אפרת ורד: לא נראה לי שזה ראוי - - -

איתי עצמון: ירושה.

מיכאל ביטון: ירושה, מוכר הירושה, אפשר.

מיכאל ביטון: ירושה כן, לדור א'.

מיכאל ביטון: הוסכם.

אפרת ורד: דור א' תמיד יש הורשה.

אפרת ורד: מה שהגענו להבנות זה שגם דור ב', הורשה לפי דין, שזה לקרוב משפחה, הורשה לפי דין תהיה אפשרית.

צחי בן עיון: לא, אבל גם הורשה לפי צוואה.

צחי בן עיון: מה זאת אומרת?

צחי בן עיון: רק לפי דין?

צחי בן עיון: גם לפי צוואה.

צחי בן עיון: מה זה דין?

צחי בן עיון: דין זה לא צוואה.

אפרת ורד: אני אסביר מה היה הרציונל מאחורי הקביעה.

אפרת ורד: יכול להיות מגדל שנקבעה לו מכסה, דור ב', והוא הקים לול והשקיע ושלא נדע נפטר, אנחנו רוצים לאפשר ליורשים שלו, מדובר פה בהשקעות, מדובר פה בחובות שמתגלגלים ליורשים, אנחנו רוצים לאפשר לו להמשיך לגדל למרות שזה דור ב'.

מיכאל ביטון: מה הבעיה?

מיכאל ביטון: נראה לי טוב.

מיכאל ביטון: נראה בסדר גמור.

מיכאל ביטון: אם הם מסכימים זה מוסכם.

קריאה: אי אפשר שכל מי שרושם צוואה הוא - - - אם הצוואה תואמת את הוראות הדין?

קריאה: כולם רושמים צוואות.

צחי בן עיון: נכון, אתה מעודד אותם לרשום צוואה.

אפרת ורד: מבחינת הרציונל אין לי בעיה שזה יהיה הורשה לפי דין או צוואה, ובלבד שהצוואה היא לאותו בן משפחה כמו בהורשה כדין.

איתי עצמון: לא הבנתי את ההחלטה.

אפרת ורד: הם אומרים שיש את ההוראה הכללית בחוק הירושה שמדברת על מי הוא היורש הטבעי.

אפרת ורד: אתה יכול לכתוב צוואה, אבל חשוב לנו שגם בצוואה מי שמבחינתנו אנחנו נוכל לראות בו כהמשכיות לאותה מכסה זה רק מי שהיה יכול להיות יורש לפי דין.

אפרת ורד: זאת אומרת זה בן המשפחה שרשום בסעיף 10.

איתי עצמון: זה בעצם התיקון שהקראת עכשיו?

איתי עצמון: זה התיקון שייכנס?

אפרת ורד: כן, אבל עכשיו אנחנו מוסיפים שזה גם צוואה, שזה לא רק לפי סעיף 10, זה גם צוואה ובלבד שהצוואה היא ליורש שהיה ניתן להוריש לו לפי 10.

אפרת ורד: אנחנו נחדד עוד את הנוסחים.

איתי עצמון: אני מבקש להבין מה ההחלטה לגבי סעיף 32(א), מתן הקדימות, למי תינתן קדימות.

גלעד קריב: אני לא יודע איך לנסח את זה, אבל הכוונה היא לתת את הקדימות לכל מי שיש לו מכסה ומייצר.

איתי עצמון: לא משנה באיזה נקודת זמן?

איתי עצמון: גם חדשים?

אפרת ורד: מה שהם טוענים שזה אותם מגדלים, בעתיד הם יהיו היסטוריים, אותם מגדלים היסטוריים שהיום יש להם מכסה, או שגם כל מי שמקבל מכסה –

גלעד קריב: גם דור א' וגם דור ב'.

עמיהוד שמלצר: גם דור ב' אם הוא מייצר.

גלעד קריב: התנאי הוא שהוא מייצר.

איתי עצמון: מייצר את מכסתו.

איתי עצמון: זאת אומרת נקבעה לו מכסה והוא מייצר את מכסתו.

אפרת ורד: אבל מה זה מייצר את מכסתו?

אפרת ורד: מי שיש לו מכסה - - -

איתי עצמון: אבל אתם עכשיו אמרתם לנו שלא.

קריאה: יש את אלה שקיבלו אישור עקרוני למכסה ועוד לא קיבלו את המכסה כי הם לא סיימו לבנות את הלול.

קריאה: להם אני לא רוצה לתת.

מיכאל ביטון: אנחנו עושים הפסקה.

מיכאל ביטון: לפני ההפסקה מתוך אותם שישה-שבעה נושאים, מה השלמת עד עכשיו?

מיכאל ביטון: מה נסגר?

מיכאל ביטון: מה הוקרא והוסכם פה במה שעשינו עד עכשיו?

אפרת ורד: 37, 31, על הנושא של שינוי התוספת באישור ועדה, עכשיו אנחנו צריכים לחדד את הנושא של הקדימות.

מיכאל ביטון: כן, הייתה פה שאלה, אתם תטפלו.

נעמה קאופמן-פס: אבל הסכמנו כבר.

מיכאל ביטון: הסכמנו, לא, רק היה פה איזה הגדרות.

מיכאל ביטון: ואנחנו נדון.

מיכאל ביטון: אנחנו עושים הפסקה, ואני אגיד לכם מה עוד נשאר לנו.

מיכאל ביטון: אנחנו נגיד מה נשאר.

מיכאל ביטון: אחת, אנחנו צריכים לבדוק מה אחוז הגידול במכסות בשנה.

נעמה קאופמן-פס: אבל כבר הסכמנו, לא?

מיכאל ביטון: אבל אנחנו נעגן את זה וננסח את זה.

מיכאל ביטון: נשב בחוץ, אנחנו עושים הפסקה עוד רגע.

מיכאל ביטון: בהפסקה אנחנו נגדיר את אחוז הגידול השנתי במכסות שבסמכות השר להציע במצבים ונימוקים וננסח גם את הנוסח, איך זה מנוסח.

מיכאל ביטון: אנחנו ניתן מענה לבקשה של רוטמן, מבחינתו הוא יסיר את הנושא החדש ונוכל להצביע היום אם נתחייב שאדם שפנה אל מועצת הלול בבקשה להקצאה או למכסה יקבל תשובה בתוך 60 יום כתובה ועם הזכאות שלו לוועדת ערער לערער על כל החלטה שתתקבל.

נעמה קאופמן-פס: בשקיפות.

מיכאל ביטון: בשקיפות.

מיכאל ביטון: גם את זה נסכם בהפסקה.

מיכאל ביטון: יש לנו אפשרות, אם אפשר לעגן את זה בתוך נוסח החוק זה יעזור לנו.

מיכאל ביטון: מה עוד לא סגור, חוץ מהאחוזים וועדת הערער הזאת?

מיכאל ביטון: אתם תדקדקו את העניין של הקדימויות, שיהיה מדויק, מה עוד לא סגור?

לאה יוגב: הפיצוי לפורשים.

מיכאל ביטון: איזה פיצוי?

לאה יוגב: הפורשים שיפרשו בסעיף 6 שהשר כתב, בטיוטת ההסכם.

לאה יוגב: לא דנו בזה.

מיכאל ביטון: יש משהו שהוא לא סגור שם?

לאה יוגב: לא דנו בסעיף 6 בטיוטת הסיכום שהשר הגיש לוועדה בעניין שקל וחצי לביצה לפורשים.

מיכאל ביטון: אנחנו הקראנו את הסעיף הזה, הוא מוסכם.

לאה יוגב: לא היה.

לאה יוגב: אני לא שמעתי - - -

אפרת ורד: זה דבר אחד נוסף שאנחנו צריכים לסגור, זה הנושא של דור ב', עבירות ופיצויים בהקשר של תוספות שניתנו על ויתור של שטחים, כל התוספות.

מיכאל ביטון: זה סוכם גם עקרונית.

מיכאל ביטון: תוספת בגין שטחים חקלאיים שהוקצו, המטע שהופך ללול, אותם 25,000.

מיכאל ביטון: עכשיו אנחנו נביא את זה.

לאה יוגב: לא דנו על זה.

מיכאל ביטון: הוועדה לפניות והתשובה תוך 60 יום בשקיפות, והאחוז שיוגדל, המקסימלי, והנימוקים.

צחי בן עיון: העלינו את הנושא הזה של 25,000 ביצה.

מיכאל ביטון: אנחנו מטפלים בזה.

צחי בן עיון: ביקשנו להעלות את זה ל-75,000.

מיכאל ביטון: לא, זה אני לא יודע אם יעלו לך ל-75,000.

צחי בן עיון: היום המכסה לא שווה כלום.

צחי בן עיון: אני אפנה דונם לעומת 12 שנה, המכסה היום לא שווה כלום.

צחי בן עיון: איזה אינסנטיב אנחנו יכולים כדי - - -

מיכאל ביטון: אני לא יודע, אנחנו נבדוק גם את זה.

צחי בן עיון: דונם נטוע.

מיכאל ביטון: אנחנו נבדוק גם את זה.

מיכאל ביטון: רבע שעה הפסקה.

איתי עצמון: גלעד, אתם צריכים לבדוק.

איתי עצמון: גלעד, מה ששאלתי על המגדל הקיים.

איתי עצמון: הם אמרו שהם רוצים שזה כל מגדל.

גלעד קריב: כל מגדל שיש לו מכסה והוא מייצר.

מיכאל ביטון: שתי סוגיות שנשארו פתוחות.

מיכאל ביטון: אני רוצה לנסח את ההסכמות ואחרי זה נעשה נוסח חקיקתי.

מיכאל ביטון: בינתיים, נעמה, תודיעי לו שאנחנו שמים את ה-60 מטר.

נעמה קאופמן-פס: הוא רוצה לראות.

מיכאל ביטון: אנחנו מקריאים, מה יש לראות?

מיכאל ביטון: אין פה מה לראות, זה מוקרא, הוא צריך לבוא ולהקשיב.

מיכאל ביטון: אם לא, אין בעיה, לא צריך.

מיכאל ביטון: אם הוא לא רוצה לקדם הסכם בענף אנחנו ננסה לנצח אותו במסלול הפוליטי, אם זה הרצון שלו.

מיכאל ביטון: אם הוא לא קיבל את ההבהרות.

נעמה קאופמן-פס: אני אשים אותו על ספיקר.

מיכאל ביטון: שיקשיב לדיון ויחליט.

מיכאל ביטון: קדימה, שלוש הבהרות.

מיכאל ביטון: תיכף נקריא את הנוסחים.

מיכאל ביטון: לבקשתו של חבר הכנסת רוטמן יעוגן בחקיקה בסעיף הפנייה לוועדה שוועדת המכסות תהיה מחויבת להשיב לפונה אם השלים את כל החומרים בתוך 60 יום מפנייתו.

מיכאל ביטון: זה יהיה החוק וזה יהיה רשמי בגוף החוק, אם מישהו הפר את החוק גם שמורה לו זכות לפנייה לוועדת ערר של ועדת החקלאות, הנוסח יוקרא.

מיכאל ביטון: יש לך את הנוסח?

מיכאל ביטון: את יכולה פחות או יותר להקריא לי אותו?

אפרת ורד: החלטת ועדת המכסות בדבר קביעת מכסה אישית או בדבר סירוב לקובעה חתומה בידי יושב ראש הוועדה תומצא למבקש בתוך 60 ימים מהמועד האחרון להגשת הבקשות או בתוך 120 ימים אם נדרשה הגרלה לקביעת המכסה.

אפרת ורד: אנחנו נוסיף אחרי זה סעיף שמדבר על אופן מתן ההודעה, אנחנו ניקח נוסח דומה למה שיש היום בתקנות החלב, אני מקריאה ואנחנו נעשה את ההתאמות: ההודעה תישלח למבקש לכתובת שהוא מסר למועצה ככל שהוא מסר ואם לא, אז בדרך אחרת באמצעות הדואר.

איתי עצמון: וההוראה שקיימת היום לגבי דואר רשום תימחק?

אפרת ורד: תימחק.

אפרת ורד: ואם נשלחה אליו - - -

איתי עצמון: דואר רשום לפי מען, זה נמחק - - -

מיכאל ביטון: אז זאת הבהרה אחת, תודיעי לנו, נעמה, מה חבר הכנסת החליט.

מיכאל ביטון: מה שתי ההבהרות הנוספות בנושא הזה?

אפרת ורד: רגע, אני ממשיכה.

מיכאל ביטון: היא רק תשלים עוד משהו.

אפרת ורד: באותו סעיף, אמרנו שיש (א), (ב), (ג) זה מה שהוספנו לעניין מסירת ההודעה.

אפרת ורד: (ד) יהיה שכל מבקש זכאי לקבל את הפרוטוקול של ההחלטה בעניינו.

מיכאל ביטון: כן, בשקיפות.

אפרת ורד: כן, ולגבי הזכות להגיש ערר, מה שיש היום, שהרואה עצמו נפגע על ידי החלטת ועדת המכסות רשאי לערור עליה בתוך 15 יום מיום קבלת ההחלטה, אז אנחנו מוסיפים: ואם לא נמסרה לו ההחלטה בתום המועדים האמורים ב-32(ב), זאת אומרת או 60 ימים או 120 ימים.

מיכאל ביטון: גם שם יש לו זכאות לערער לוועדת ערר.

מיכאל ביטון: נוספה לו זכאות לוועדת ערר.

צחי בן עיון: ומה זה ועדת ערר?

מיכאל ביטון: זה קיים בחוק.

מיכאל ביטון: סליחה, לא, אדוני, אל תפריע עכשיו.

מיכאל ביטון: נעמה, תצאי החוצה, תגידי לי אם הוא הסיר את העניין שלו.

מיכאל ביטון: עכשיו שתי הבהרות.

מיכאל ביטון: אחת לגבי האחוזים.

איתי עצמון: הגדלת המכסה.

מיכאל ביטון: לגבי האחוזים בהגדלת המכסה השנתית, עד 6% במצבים המצדיקים או בנוסח שנכתוב וינומק, זה דבר שינומק בפועל, מדוע השר בחר להגדיל עד 6%.

מיכאל ביטון: כל הגדלה מעל 6% תובא לאישור ועדת כלכלה.

שמחה רוטמן: (בטלפון): הגדרת האיחור היא מהמועד להגשת בקשות או ממועד הבקשה?

מיכאל ביטון: לא, אם אדם הגיש בקשה ולא קיבל תשובה בזמן, עד היום הוא לא קיבל זכאות להגיע לוועדת ערר.

מיכאל ביטון: הם פעלו נגד החוק, לא השיבו לו תוך 60 יום, תהיה לו זכאות לפנות לוועדת ערר.

שמחה רוטמן: השאלה אם ה-60 יום זה ממועד הפנייה או ממועד - - -

מיכאל ביטון: ממועד השלמת הפנייה כהלכתה.

מיכאל ביטון: יכול אדם לפנות באי-מייל, אבל לא צירף מסמכים או נתונים או כל דבר אחר.

מיכאל ביטון: מי שהשלים את פנייתו, בתוך 60 יום מהפנייה יקבל תשובה.

מיכאל ביטון: עצם זה שהם פעלו נגד החוק זה עומד לזכותו בבית משפט כי הם לא השיבו לו תוך 60 יום, אבל מעבר לזה שהם לא פעלו על פי חוק ניתנת לו זכות לפנות לוועדת ערר בשל העניין הזה שלא השיבו לו במועד, שזאת זכות שלא עמדה לו בעבר.

שמחה רוטמן: בסדר גמור.

שמחה רוטמן: אבל שוב, האם זה מהמועד הסופי להגשת בקשות, 60 הימים נספרים, או ממועד הבקשה שלו?

מיכאל ביטון: לא, ממועד השלמת הפנייה שלו כהלכתה.

מיכאל ביטון: אם הוא השלים את המסמכים ואמרו לו שישלים, חסר לו משהו, והשלים הכול, מאז סופרים 60 יום וחייבים להשיב לו את התשובה והוא גם מקבל פרוטוקול על התשובה.

שמחה רוטמן: אוקיי, בסדר גמור אם זה כמו שאתה אומר, כי כשהקראת קודם זה קצת לא היה ברור.

מיכאל ביטון: בסדר, זה היה ניסוח משפטי, אני אומר לך את מהות העניין.

שמחה רוטמן: אם זה כמו שאתה אומר - - -

מיכאל ביטון: זה יהיה כמו שאני אומר, אנחנו נעגן את זה.

מיכאל ביטון: תודה רבה, שמחה, ושבת שלום.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת שמחה רוטמן לאור ההבהרות שבהן תעוגן בחוק חובת התשובה בתוך 60 יום כפי שנפרט בנוסח מסיר את בקשתו לנושא חדש ולכן נוכל להצביע היום בוועדה.

מיכאל ביטון: לגבי העניין של האחוזים, נא לנסח לי את זה, את מה שאמרתי במילים לנסח את זה בניסוח משפטי.

איתי עצמון: אוקיי.

איתי עצמון: אז אם אני הבנתי נכון, השר, לאחר היוועצות עם המועצה, רשאי להגדיל בצו את היקף המכסה הארצית אם ראה שנוצרו תנאים המצדיקים זאת עד 6% כאשר המכסה הארצית מוגדרת כאן בסעיף, אני מזכיר, מדובר על 2,500 מיליון ביצי מאכל לשיווק, יש הגדרה, בסעיף זה – המכסה הארצית.

אפרת ורד: והוספנו גם 'לאותה שנה'.

מיכאל ביטון: לאותה שנה.

מיכאל ביטון: פעם בשנה, הוא לא יכול חמש פעמים.

איתי עצמון: זאת אומרת אחת לשנה.

קריאה: לכל היותר אחת לשנה.

איתי עצמון: השר רשאי להגדיל אחת לשנה את היקף המכסה הארצית.

גלעד קריב: אבל לא מהמכסה הארצית, לא מה-2,500, מסך המכסות.

מיכאל ביטון: לא, מהמכסה הארצית.

מיכאל ביטון: מה זה סך המכסות?

גלעד קריב: אם השוק גדל?

מיכאל ביטון: אז המכסה הארצית השתנתה כל שנה.

גלעד קריב: לא, אבל המכסה הארצית עכשיו היא קבועה.

מיכאל ביטון: המכסה הארצית לאותה שנה.

חיים בורובסקי: אני אבהיר, אדוני היושב ראש.

מרדכי אלקבץ: למה?

מרדכי אלקבץ: שזה יהיה מהמכסה הקבועה.

חיים בורובסקי: המכסה הארצית קבועה בחוק כמספר קבוע שלא משתנה.

מרדכי אלקבץ: נכון, אז מה אתה רוצה, בטור הנדסי?

מרדכי אלקבץ: אתה רוצה את זה בטור הנדסי?

מרדכי אלקבץ: אני לא מבין.

חיים בורובסקי: המכסה הארצית קבועה כמספר קבוע, שהיא שני מיליארד וחצי ביצים.

חיים בורובסקי: סך המכסות בפועל יגדלו מעת לעת לפי הגידול הטבעי, לפי הביקושים.

איתי עצמון: לפי הסעיף הזה.

מיכאל ביטון: גם אולי לפי הסעיף הזה.

חיים בורובסקי: ולכן ה-6% זה מסך המכסה הכולל ולא רק מהמכסה הארצית שהיא מספר קבוע, זה הכול.

מרדכי אלקבץ: לא, לא, לא.

איתי עצמון: לא, אני לא מבין מה שאתה אומר.

מרדכי אלקבץ: לא, מה, אתה רוצה טור הנדסי?

מרדכי אלקבץ: מה, אתה מעלה אותנו ומעלה אותנו בכל שנה 6%, 7%?

חיים בורובסקי: אחרת מה ההיגיון באחוזים?

חיים בורובסקי: למה לא אמרנו פשוט מספר?

איתי עצמון: לפי המספר שקבעו פה, זה מה ש - - -

חיים בורובסקי: לא, אבל הכוונה לא הייתה להגיד איזה שהוא מספר ביצים, אמרנו אחוזים.

מיכאל ביטון: גם לזה יש לי פתרון, אבל זה כבר מתמטיקה.

איתי עצמון: אם אני הבנתי נכון, זה בעצם המספר הזה או מספר אחר ככל שיוגדל לפי הסעיף הזה.

איתי עצמון: זה אני מבין, אבל אני לא הבנתי מה שאמרת עכשיו לגבי מספר אחר.

איתי עצמון: ההגדרה שכתבתם פה היא 2,500 מיליון ביצי מאכל לשיווק, בסעיף זה המכסה הארצית.

איתי עצמון: אני קורא מתוך מה שאתם שלחתם.

מיכאל ביטון: אז אולי תעשו שהוא יוכל לעשות את האחוזים מתוך המכסה השנתית שהיא תהיה רק לפי גידול טבעי, מה הכוונה?

מיכאל ביטון: תנו לי שנייה להסביר.

מיכאל ביטון: נניח השנה זה 2.5 מיליון ובשנה הבאה הוא רוצה 6%, אז ה-2.5 מיליון יחושב לפי הגידול הטבעי באוכלוסייה, 2.5% ורק ממנו הוא יגזור 6%.

מרדכי אלקבץ: ממה?

מיכאל ביטון: מהמספר שגדל בגידול הטבעי.

מרדכי אלקבץ: אז זה 8.5%.

מרדכי אלקבץ: לא, זה כלול בפנים.

מיכאל ביטון: לא, לא הבנת.

מיכאל ביטון: אתה אומר נניח היו שנתיים שהמכסה גדלה ב-6%, סתם לצורך העניין, אז כשהוא יעשה בפעם הבאה ה-6% זה כבר לא 6% כי המספר שהוא מחשב לפיו הוא גדול, הוא גדל ב12%, נכון?

מרדכי אלקבץ: נכון, הבסיס גדל.

מיכאל ביטון: אתה לא רוצה את זה, הם רוצים את זה.

מיכאל ביטון: אני אומר, המספר הקבוע הזה של ה-2.5 מיליון, הוא כאילו גדל בגידול טבעי וממנו יגזרו אחוזים, מהגידול הטבעי.

איתי עצמון: אבל אין כאן שום מנגנון של גידול טבעי.

איתי עצמון: המנגנון היחידי שיש פה - - -

מיכאל ביטון: לא, לעניין החישוב.

מיכאל ביטון: לא בפועל גידול טבעי, לעניין חישובים.

חיים בורובסקי: אני רוצה להבהיר את מה שהיושב ראש אמר.

חיים בורובסקי: הנוסח הקיים היום, הנוסח שהעברנו אליכם זו הרי הצעה של היושב ראש, שיהיה לנו אחוז שמעליו אנחנו מגיעים לוועדת כלכלה.

חיים בורובסקי: בנוסח היום, במקום 6% אתה יכול לכתוב פשוט עד 150 מיליון ביצים.

חיים בורובסקי: ודאי שלא הייתה הכוונה, כשאנחנו שמים אחוזים, שאנחנו נהיה כתובים במספר, אלא בהתאם - - -

איתי עצמון: לא, לכן אני אומר, כרגע מה שיעוגן בחקיקה הראשית זה היקף המכסה הארצית.

איתי עצמון: ברור שההיקף הזה יכול להיות מוגדל בשנה, למשל אם בשנה הבאה זה יגדל ב-3% אז מתוך המספר הזה מחשבים שנה לאחר מכן עד 6%.

איתי עצמון: אבל אין מספר אחר, כלומר זה או 2,500 או מספר אחר, כפי שגדל לפי הצו שקובע השר.

חיים בורובסקי: איתי, אני חושב שבנוסח עכשיו, מה שמבינים כשקוראים את הנוסח זה שתמיד לוקחים 6% מ-2.5 מיליארד.

איתי עצמון: לא, זה יהיה לפי הנוסח עם המספר המעודכן.

איתי עצמון: זה יהיה לפי המספר המעודכן, ברור.

קריאה: אתם מסכימים על אותו דבר.

מרדכי אלקבץ: חיים, אתה לא רוצה שזה יהיה 150 קבוע, נכון?

מרדכי אלקבץ: אז שיהיה דבר כזה, 6% מהכמות המדווחת שיוצרה בשנה הקודמת.

מיכאל ביטון: מהכמות המדווחת השנתית של השנה הקודמת.

מיכאל ביטון: זה די פרקטי, חבר'ה.

מרדכי אלקבץ: הוא כל דבר יגיד לא.

מיכאל ביטון: מה הבעיה?

מיכאל ביטון: איתי יסביר מחדש.

איתי עצמון: כרגע כתוב 2,500 מיליון ביצי מאכל לשיווק, זו המכסה הארצית הבסיסית לצורך העניין.

איתי עצמון: יכול להיות שבשנה הבאה, לפי הצו הזה, יגדילו אותה למשל ל-2,700.

איתי עצמון: ברור שהגידול בשנה שלאחר מכן, האחוז יחושב מתוך ה-2,700.

איתי עצמון: זאת הכוונה.

איתי עצמון: את הכוונה הזאת נבטא בנוסח.

גלעד קריב: כן.

גלעד קריב: אנחנו לא הבנו נכון.

חיים בורובסקי: מה שאמרת עכשיו מקובל עלינו לגמרי ורק צריך שיהיה כתוב בנוסח.

מיכאל ביטון: בסדר, מנור?

מיכאל ביטון: מקובל.

מיכאל ביטון: עכשיו מה הדבר האחרון שהיה לנו בחדר?

מיכאל ביטון: מה הדבר האחרון שסידרנו?

נעמה קאופמן-פס: 6% וועדת כלכלה.

חיים בורובסקי: לא, את זה סגרנו.

מיכאל ביטון: העניין של המטע והאדמות.

חיים בורובסקי: בעניין הזה, אדוני היושב ראש, שמענו את נציגי הענף שמצביעים על הצורך.

חיים בורובסקי: כולנו רוצים שיוקמו לולים חדשים על משטחים חדשים ואנחנו צריכים לתמרץ את האנשים האלה ולכן אנחנו נאפשר להם להיות דור א' גם כן.

מיכאל ביטון: דור א'.

מיכאל ביטון: אז מי שהולך למטע יהיה גם דור א'.

מיכאל ביטון: מי שמגדיל למטע.

אסף לוי: ולכן צריך לתקן בתיקון 4, גם בסעיף 2.

איתי עצמון: מה זה תיקון 4?

איתי עצמון: לא הבנתי, באיזה סעיף?

איתי עצמון: אתה מדבר על פסקה (4)?

אסף לוי: כן, בפסקה (4), צריך כאן ב-7, הם כרגע הקריאו 7, זה צריך להיות מ-7(ה) עד 7(יא), תבדקו אותי, זה כולל ה-100,000 וגם כאן.

איתי עצמון: אז תגידו את זה.

איתי עצמון: אנחנו מדברים על פסקה (4) תיקון לסעיף 34 לחוק במסגרת הוראת השעה, בפסקה (2) תוספת מכסה שנקבעה לבעל מכסה לפי תקנה.

איתי עצמון: עכשיו כתוב תקנה 7 לפי ההקראה האחרונה שהייתה בוועדה ואתם מבקשים לכתוב כאן

איתי עצמון: תקנה 7(ה) עד (יא)?

אסף לוי: נכון.

איתי עצמון: אני חוזר.

איתי עצמון: סעיף (ד1), שמדבר על המכסות שאינן מזכות בפיצוי מהמדינה.

איתי עצמון: אז כאן כתוב: על אף האמור בסעיף קטן (ד1) מכסה שנקבעה לפי תקנה 5 לתקנות 2022, תוספת מכסה שנקבעה לפי תקנה 7(ה) לתקנות האמורות – כאן אתם מבקשים תיקון?

אסף לוי: עוד פעם, כדי להסביר.

אסף לוי: תקנה 7 זה התוספות הקבועות בחוק.

איתי עצמון: אנחנו יודעים, אני שואל איפה יעוגן התיקון, זה מה שאני שואל.

אסף לוי: מה זה אומרת יעוגן התיקון?

איתי עצמון: סעיף קטן (ד1), אני מקריא: על אף האמור בסעיף קטן (ד1) מכסה שנקבעה לפי תקנה 5 לתקנות 2022, תוספת מכסה שנקבעה לפי תקנה 7(ה) לתקנות האמורות וכל מכסה שנקבעה למגדלים חדשים.

אסף לוי: 7(ה) עד (יא).

איתי עצמון: זה מה שאני שואל, עד (יא) פה?

אסף לוי: כן.

מיכאל ביטון: איך ההטלה משאירה אותנו תמיד ליום חמישי בלילה כשהכנסת שוממה, איך זה קורה?

מיכאל ביטון: איך כל זה קורה?

איתי עצמון: אסף, יש עוד מקומות שצריך לתקן?

אסף לוי: סעיף 7(א) עד (ד) זה 25,000.

מיכאל ביטון: צחי ביקש 75,000.

צחי בן עיון: נכון, אבל למה 25,000?

צחי בן עיון: אנחנו ביקשנו 75,000.

מיכאל ביטון: עברו שנים, יש מצב להגדיל את המספר?

מיכאל ביטון: אולי ל-50,000?

צחי בן עיון: עברו 12 שנה, עם כל הכבוד.

צחי בן עיון: 12 שנה עברו ואתה משאיר אותי באותו מצב כשהמכסות הן אפס?

חיים בורובסקי: לפי ההסכם שחתמנו עם נציגי הענף הם בכלל היו אמורות להיות מכסות דור ב', אנחנו פה - - -

צחי בן עיון: זה אוטומטית דור א'.

מיכאל ביטון: רגע, צחי, אנחנו השמענו את קולך.

מיכאל ביטון: יש דרך להגדיל את זה?

חיים בורובסקי: אני לא יודע לעשות את זה.

אסף לוי: תהיה דרך בתקנות הקבועות.

מיכאל ביטון: תהיה דרך אולי בתקנות הקבועות.

מיכאל ביטון: תודה על ההבהרה.

מיכאל ביטון: תמשיכו.

צחי בן עיון: אבל למה?

צחי בן עיון: תחליט על זה עכשיו כבר, אדוני.

מיכאל ביטון: יש עוד נוסחים שאנחנו צריכים להביא עכשיו?

מיכאל ביטון: אסף, מה שאתם עושים עכשיו זה ענייני נוסח או הצבעה?

מיכאל ביטון: כי מה שאפשר לתקן בנוסח אפשר גם אחר כך.

שמעון ביטון: אני מבקש מאדוני היושב ראש, לפני שהוא מביא את זה להצבעה, יש נושא שלא שייך ואני רוצה להתייחס אליו בקצרה.

מיכאל ביטון: תגיד.

שמעון ביטון: לעניין הצו שפורסם היום ליבוא, עם ביטול המכס, אני רוצה דווקא להשמיע את זה פה בשולחן הזה, ועוד פעם, זה לא שייך להסכם ולא אמור להפריע להסכם.

שמעון ביטון: הוגש היום צו ליבוא שמדבר על ביטול המכס שהסכמנו עליו ביבוא הביצים של ה-15%.

שמעון ביטון: בתוך ההסכם הזה הוגש במסגרת הצו הזה יבוא של חלמונים וביצים שאינם בקליפתם ומוצרי ביצים מעובדים.

שמעון ביטון: זה דבר שלא דיברנו עליו בשום צורה בהסכם, המשמעות של צו כזה היא שבעצם הוא יאפשר להביא ביצה בצורה כזו או אחרת והיא תיקח מקום של ביצה טרייה פה בגידול שלנו.

שמעון ביטון: חשוב שהיושב ראש יידע על זה ותקום מלחמה על הדבר הזה.

מיכאל ביטון: אבל למה מלחמה, אולי רצון טוב?

מיכאל ביטון: המנכ"לית שומעת, מה עושים?

מיכאל ביטון: זה פורסם היום.

מרדכי אלקבץ: נעמה, את צריכה להבין, זה חיסול של תעשיית הביצים בארץ.

מרדכי אלקבץ: זה אחת.

מרדכי אלקבץ: דבר שני, אתם צריכים להבין שתעשיית הביצים הזו בארץ מהווה גורם לוויסות הענף, היא קולטת את כל הביצים השוליות ומעבדת אותם בתעשייה.

מרדכי אלקבץ: ברגע שיהיה יבוא לא יהיה לנו מה לעשות, זה גורם שיוביל לפגיעה בהכנסה של המגדלים.

צחי בן עיון: בגידול המקומי.

מיכאל ביטון: אני מציע לך, לפני מלחמה, להגיע לדיאלוג.

מיכאל ביטון: תשבו, אתם בניתם ערוץ טוב עכשיו, תדברו.

מיכאל ביטון: הצו לא נכנס לתוקף גם אם הוא פורסם.

מיכאל ביטון: יש שימוע, תגידו את דברכם.

מיכאל ביטון: עכשיו בניתם ערוץ להתחיל לעבוד ביחד.

אסף לוי: לפרוטוקול, התיקון הוא לא מ-7(ה) עד (יא), זה מ-7(ג) עד (יא) בשני הסעיפים בהתאמה.

מיכאל ביטון: טוב, קיבלנו את ההבהרה.

איתי עצמון: עוד דבר, לגבי סעיף 32א, קביעת מכסות שניתן פיצוי בגין ויתור עליהן, אז דובר כאן על סמכות של השר לקבוע קדימות בחלוקת המכסות למי שהוא מגדל קיים בעצם.

איתי עצמון: שאלנו מיהו מגדל קיים ואני מבין שזה למעשה מי שהוא בעל המכסה ומייצר את מכסתו ללא ההגבלות שדיברנו עליהן קודם לכן בסעיפים הקודמים.

איתי עצמון: גם אם הוא בעל מכסה חדש, לצורך העניין, אבל כל עוד הוא בעל מכסה.

מיכאל ביטון: טוב.

גלעד קריב: חידוד לגבי מה שאמרנו מקודם, על 25,000 לדונם.

גלעד קריב: הכוונה היא לכלול את המכסות האלה כמכסות דור א' רק עבור מתחמים, כלומר אנשים שוויתרו על הדונמים שלהם כדי לבנות מתחם הטלה.

קריאה: על מטע.

מיכאל ביטון: אדמה חקלאית.

גלעד קריב: אדמה חקלאית, רק שהם יעשו את זה עד למועד זה.

מיכאל ביטון: איזה מועד?

צחי בן עיון: איזה מועד?

צחי בן עיון: מה פתאום?

צחי בן עיון: איך אתה יכול?

גלעד קריב: אז איך נגדיר את זה?

חיים בורובסקי: קודם כל דיברנו שאלה מתחמים של המשרד.

גלעד קריב: אז מתחמים שתוכננו על ידי המשרד.

קריאה: או יתוכננו.

מיכאל ביטון: למה להסתבך?

מיכאל ביטון: חבר'ה, תשאירו לכם את הגמישות.

חיים בורובסקי: הדבר הזה הוסכם עם נציגי המגדלים כשאנחנו מדברים אך ורק על מתחמים שמשרד החקלאות תכנן ויתכנן.

מיכאל ביטון: אבל אין דבר כזה בחוק, תכנן ויתכנן.

צחי בן עיון: תכנן ויתכנן, או על דעתו.

מיכאל ביטון: מה אתם צריכים עכשיו מילים כאלה?

מיכאל ביטון: לאה, רצית להגיד משהו?

לאה יוגב: כן, רציתי להגיד משהו.

לאה יוגב: אנחנו ישבנו כאן כל היום, שמענו איך מתכננים את הענף החדש, איך אנחנו הוותיקים ניעלם מהענף כי אנחנו לא נעמוד בכל העלויות, כמו שאמרתי, ואני לא רואה שניתן פתרון למגדלים שיפרשו ויישארו ללא פרנסה.

לאה יוגב: ישנם מושבים שאין להם אזורי גידול ועליהם תושת חרב באבחה אחת לאיבוד הפרנסה.

לאה יוגב: כבר היום אומרים להם: לא מעניין אותנו, אנחנו לא מאכלסים לכם לולים.

לאה יוגב: לא ניתן פתרון לאכלוס הלולים למגדלים הקיימים שיושבים 70 שנה על הגדר ומנגד אנחנו רואים איך יש פתרונות יצירתיים להרחיב את הענף על חשבוננו.

לאה יוגב: סליחה שאני אומרת את זה.

מיכאל ביטון: את מדברת על יישוב שאין לו אדמות לאן לצאת?

לאה יוגב: כן, ואני גם מדברת על מגדלים שהולכים להפריש אותם ופה לא ניתן פתרון למגדלים.

מיכאל ביטון: מה הפתרון לדעתך צריך להיות?

לאה יוגב: אני אגיד לך.

לאה יוגב: כתבתי פה בדף של השר שכתוב 100 מיליון, אנחנו עשינו חישוב, זה ל-100 משפחות.

לאה יוגב: 3,000 משפחות, מבוגרים בני 60 עד 70, שלא יעמדו בתנאים האלה זה בוודאות - - -

מיכאל ביטון: מה זה 3,000 משפחות?

מיכאל ביטון: כל המגדלים זה 1,000 אנשים, איך 3,000?

לאה יוגב: לא, יש 3,000 מגדלים.

מיכאל ביטון: יש 3,000 מכסות, יש 1,000 מגדלים.

מיכאל ביטון: אז תדייקי.

מיכאל ביטון: אין 1,000 בבעיה שאת מתארת.

לאה יוגב: אני לא יודעת.

מיכאל ביטון: אנחנו יודעים, אין 1,000, כי זה כל הענף.

לאה יוגב: יש רק 100 משפחות שהולכות לפרוש?

מיכאל ביטון: אולי יש יותר, אז מה את שואלת?

לאה יוגב: אני שואלת אחרי 100 - - -

מיכאל ביטון: האם יש 200 משפחות, מה דינם של אלה שרצו לפרוש ולא יכולים לקבל את הכסף ואין להם אדמה?

לאה יוגב: כן, כן, מה דינם?

מיכאל ביטון: כן, זו שאלה טובה.

מיכאל ביטון: נעמה, תשיבי לנו את התשובה.

מיכאל ביטון: יש פה גם סוג של אפליה.

מיכאל ביטון: נניח שאנחנו מוציאים 200 משפחות שזה הזמן שלהם לפרוש כי אין אופק לאן לגדל והם רוצים לפרוש.

נעמה קאופמן-פס: קודם כל אנחנו פותחים את זה לכל ישראל, נכון?

נעמה קאופמן-פס: זה חלק מהסיכום בהסכם, אפשר לנדוד עם זה לערבה, אפשר ללכת עם זה לכל מקום.

מיכאל ביטון: המכסה נודדת.

נעמה קאופמן-פס: כן, אפשר לקחת את המכסה ולנהל - - -

מיכאל ביטון: אז המכסה נודדת.

נעמה קאופמן-פס: המכסה תנדוד, או שהיא תיפדה.

מיכאל ביטון: אבל היא אומרת שהיא רוצה לדעת שגם אם 200 רוצים לבדוק אז יש אפשרות לעשות את זה.

מיכאל ביטון: זו תשובה של האוצר.

מיכאל ביטון: איך אתה תפלה בין מישהו למישהו בדבר הזה?

מיכאל ביטון: יהיה מועד פנייה אליכם של אנשים שרוצים לצאת מהענף כי אין להם אופק, אין להם אדמה, אין להם שטח עתידי ואתם גם קובעים לעצמכם – מי אלה האנשים המתועדפים שיקבלו?

נעמה קאופמן-פס: לא, לא, לא - - -

מיכאל ביטון: לא, אבל יש תעדוף.

מיכאל ביטון: נניח פנו 200 איש ויש לך כסף ל-100 איש, אז מה, תהיה הגרלה?

מיכאל ביטון: איך זה יהיה?

מיכאל ביטון: אולי רב שנתי, אולי עוד שנה, עוד שנתיים?

חיים בורובסקי: אני אגיד, אדוני היושב ראש, לפי ההסכם שחתמנו עם נציגי הענף יוקצו 100 מיליון שקל לבעלי מכסות שרוצים לפדות את המכסות שלהם ולצאת מהענף, ועוד אפשרות לעד 50 מיליון שקל מאותן מכסות שייפדו שיחולקו במכרז על ידי משרד החקלאות, כלומר סך כולל של עד 150 מיליון שקל.

מיכאל ביטון: תסביר לי את ה-50.

מיכאל ביטון: נתת 100 מיליון, זה פודה בסביבות 80 מכסות, אם אני לא טועה.

חיים בורובסקי: לא, מכסת בסיס היא חצי מיליון, אז אנחנו פודים 200 מיליון ב-100 מיליון הראשונים.

חיים בורובסקי: המכסות האלה, משרד החקלאות מוציא אותן למכרז, להליך תחרותי, אנשים קונים אותם.

מיכאל ביטון: אנשים קונים אותם ובכסף הזה אתה משער שתקבל עוד 50 מיליון, זה עוד 100 אנשים שאתה פודה.

חיים בורובסקי: בדיוק.

מיכאל ביטון: ואם חס ושלום פדית 300 איש ו-500 רוצים להיפדות, זה נראה לי 50% יותר מדי, אבל נגיד?

חיים בורובסקי: אז פה, זה גם מה שסוכם, שתוקם ועדה שתקבע קריטריונים מדויקים לדבר כזה.

חיים בורובסקי: זאת אומרת זה לא יהיה - - -

חיים ביטון: לא הקריטריונים, מקורות המימון.

חיים ביטון: האם האוצר ישקול להאריך את התכנית הזאת של פדיון המכסות לפי הביקושים.

חיים ביטון: הרי זה גם טוב לאוצר, כי האוצר בעצם מסב את זה לדור הבא, כמו שהוא רוצה.

חיים ביטון: כל אחד כזה שיצא מהעולם הישן הולך לעולם החדש, אז אולי תגידו פה לפרוטוקול שבמידה ולאחר מיצוי המשאבים של ה-100 מיליון וההכנסות העתידיות של מכרוז דור ב' ועדיין אנשים ירצו לפרוש יפעל האוצר להקצות מקורות מימון נוספים להפרשה.

חיים בורובסקי: אדוני, אנחנו נעמוד בסיכום עד הקצה, כמו שהתחייבנו, הגג יהיה עד 150 מיליון שקל.

מיכאל ביטון: כן, אבל לא ענית לי על שאלת האפליה.

מיכאל ביטון: נגיד אתה פוגש בום עכשיו, לא יודע, קורה משבר בהטלה והגיעו אליך 600 בקשות.

חיים בורובסקי: לא תהיה אפליה, יש כמה חלופות.

נעמה קאופמן-פס: צריך לנסות לנדוד עם המכסות.

מיכאל ביטון: נדידה.

מיכאל ביטון: זאת אומרת אדם לא זכאי אוטומטית להיות בעדיפות לפדיון המכסה שלו.

מיכאל ביטון: אם הוא אחד שיכול לנדוד עדיין הוא לא יקבל את זה אוטומטית.

חיים בורובסקי: קודם כל אנחנו נקבע קריטריונים ואנשים יהיו זכאים לפי הקריטריונים.

מיכאל ביטון: כמה מגדלים יש?

מיכאל ביטון: 1,000 אני שמעתי.

מרדכי אלקבץ: יש 3,000 בעלי מכסות.

מיכאל ביטון: יש 3,000 בעלי מכסות.

מיכאל ביטון: אני לא שאלתי כמה בעלי מכסות יש, כמה מגדלים.

מרדכי אלקבץ: השאלה צריכה להיות כמה בעלי מכסות דור א' יש.

מיכאל ביטון: כמה יש?

מרדכי אלקבץ: 3,000.

מיכאל ביטון: כמה אתה מעריך כחבר'ה שפעילים בענף שירצו לפרוש במסלול הזה של פדיון המכסה?

מרדכי אלקבץ: במשא ומתן אנחנו לא סתם ביקשנו לפחות 250 מיליון שקל.

מרדכי אלקבץ: זה תוצאות המשא ומתן, שהייתה עמידה על ה - - -

מיכאל ביטון: כמה אתה מאמין שיפנו לפרישה?

מרדכי אלקבץ: גם 250 לא יספיקו לפניות, אבל זה הרבה יותר טוב מאשר 100.

מיכאל ביטון: 250 מיליון מייצגים - - -

מרדכי אלקבץ: 250 פלוס מה שייצבר, אז יהיה 300 ומשהו.

חיים בורובסקי: אז צריך להגיד, מה שאפשרנו, אנחנו לא רוצים שאנשים - - -

מיכאל ביטון: וגם אגב, מה שלא מסתדר לי מבחינת האינטרס של האוצר, הרי בסעיף אחד אחר שלך פה בסוף עולם התכנון אתה מתכוון לפדות מכסות, אתה צריך לשלם כסף פיצויים, סגרת את התכנון, ועכשיו יש לך הזדמנות למנגנון הדרגתי שאתה לאט לאט מוציא את האנשים מהעולם הישן, אז למה שלא יהיה כסף זמין שם?

חיים בורובסקי: אני אגיד, קודם כל - - -

מיכאל ביטון: לא חייב השנה, תכנית רב שנתית.

מרדכי אלקבץ: הם גם לא ידרשו מענק שדרוג.

נעמה קאופמן-פס: המכסות - - - אולי היה על מה לדבר, יש לפתוח הסכם, אפשר לעשות עוד הסכם.

חיים בורובסקי: בעלי המכסות לא יעמדו בפני שוקת שבורה, אדוני.

מיכאל ביטון: לא יעמדו?

חיים בורובסקי: לא יעמדו.

מיכאל ביטון: תסביר את המשפט הזה.

חיים בורובסקי: אני אומר, אנחנו מוגבלים לסך של ה-150 מיליון, כמו שהצגתי, וחוץ מזה - - -

מיכאל ביטון: שזה כ-300 מכסות שנפדו.

צחי בן עיון: זה פחות, זה 80 בערך.

מיכאל ביטון: למה?

מיכאל ביטון: חצי מיליון למכסה.

מרדכי אלקבץ: פדיון לא יהיה לפי מכסת בסיס, זה לפי מכסתו של המגדל.

מרדכי אלקבץ: מלוא מכסתו.

צחי בן עיון: זה לא לפי 500,000, זה לפי 600 ו-700,000 ממוצע.

צחי בן עיון: 80-70 מגדלים.

מרדכי אלקבץ: אנחנו נשב על זה.

צחי בן עיון: 80-70 מגדלים גג.

חיים בורובסקי: אדוני, מעבר לזה, האנשים האלה יוכלו להעביר את המכסה שלהם לכל מקום במדינה.

מיכאל ביטון: לגדל איפה שהם רוצים.

נעמה קאופמן-פס: או לתת למישהו.

מיכאל ביטון: ולקבל הכנסה בגין זה?

נעמה קאופמן-פס: נכון.

חיים בורובסקי: בדיוק.

חיים בורובסקי: אנחנו רצינו לאפשר להם מקסימום יכולת כלכלית, שהמכסה שלהם תהיה בעלת הערך הגבוה ביותר.

חיים בורובסקי: הם יוכלו לנדוד איתה לאן שהם רוצים.

מיכאל ביטון: אבל מה זה המשפט שאמרת, שלא יעמדו?

חיים בורובסקי: לא יעמדו בפני שוקת שבורה.

חיים בורובסקי: יש את ה-150 מיליון שקל שלנו וחוץ מזה יש להם אפשרות בלתי מוגבלת להעביר את המכסה לכל מקום בארץ.

מיכאל ביטון: תודה על ההבהרה הזאת.

שמעון ביטון: ויהיה חייב לשנות גם את חוק הגליל.

מיכאל ביטון: קודם כל אנחנו פה בכנסת ובממשלה ואני מקווה להיות פה, ואחרים, ואנחנו נבדוק כל שנה מה קורה.

מיכאל ביטון: חבר'ה, אנחנו נראה כמה פרשו, אולי אף אחד לא רוצה לפרוש, אולי רוצים לשמור את המכסה, לגדל אותה במקום אחר.

לאה יוגב: אף אחד לא רוצה לפרוש, אבל מכריחים אותנו לפרוש.

מיכאל ביטון: לא נכון.

מיכאל ביטון: קודם כל עוד לפני שהכריחו אף אחד, כמה מאות מכסות החליפו ידיים.

מיכאל ביטון: עוד לפני שהיה פה חוק ותקנה רבים מהמגדלים נתנו לאחרים לגדל את המכסות שלהם.

מיכאל ביטון: אז הדבר הזה הוא מעשי, הוא לא המצאה, זה קורה כיום כבר, כרגע זה קורה

לאה יוגב: אדוני, אני חייבת להסביר משהו.

לאה יוגב: כשבא השירות הווטרינרי והוא אומר לחקלאים, או שהלול ריק, אז אין לו ברירה, הוא משכיר את המכסה כדי שיהיה לו למכולת.

לאה יוגב: זה בדיוק העניין.

מיכאל ביטון: אבל הוא גם מקבל שכירות על המכסה וגם התפנה לו נכס שהוא יכול להשתמש בו, לשימושים, ואם יעשה חסד משרד החקלאות הוא יעזור עם הוראות התכנון ובנייה, שהנכס הזה יוכל להיות למגורים או לפעילות עסקית או כל דבר אחר.

מיכאל ביטון: לא נשאר פה בלי כלום.

צחי בן עיון: כן, אבל מדברים כרגע על אכלוס מיידי של שלוש השנים הקרובות.

מיכאל ביטון: יש ועדת חריגים.

צחי בן עיון: נשאל את המנכ"לית מתי תתכנס הוועדה הזאת.

מיכאל ביטון: יש ועדת חריגים, הם יגדירו את זה.

צחי בן עיון: יגדירו את זה מתי?

צחי בן עיון: בינתיים לאנשים אין מה לאכול.

מיכאל ביטון: יש ועדת חריגים.

מיכאל ביטון: הקול הזה נשמע.

מיכאל ביטון: תאמין לי, גם כשנדמה לכם שכל מה שאמרתם פה זה פעם ראשונה שנאמר, בכל דיון שהייתי בו הבעיות שהעליתם עלו.

מיכאל ביטון: אתה מנסה מן הגורן ומן היקב להביא פתרונות ולמזער את הנזק ולמזער את הפגיעה.

מיכאל ביטון: ואני מאיץ באוצר, שזה האינטרס הישיר שלו, להעמיד עוד כספים בשנים הבאות כי אם הוא רוצה זאת הדרך הזוחלת להעביר אנשים מעולם התכנון הישן לעולם התכנון החדש.

מיכאל ביטון: נציג מועצת הלול, בבקשה.

מתן בן שאול: אני רוצה לומר דברים בשם מנכ"ל המועצה שנמצא בזום ולא מתאפשר לו לדבר.

מיכאל ביטון: הוא לא יכול לדבר?

מתן בן שאול: הוא מעוניין לדבר.

מיכאל ביטון: שמואל לויט הוא חבר שלנו, נא לפתוח את המצלמה, שמואל.

נעמה קאופמן-פס: אני משוחררת?

מיכאל ביטון: לא, אני רוצה שתהיי ברגע החגיגי.

מיכאל ביטון: לא, את לא הולכת עד שאנחנו לא מסיימים פה.

מיכאל ביטון: שמואל, בבקשה.

שמואל לויט: צהריים טובים לכולם, או כבר ערב טוב לכולם.

שמואל לויט: אני לא מעורב במשא ומתן, אבל שמעתי תוך כדי הדיון שמדובר על הגדלה ב-6% בשנה.

שמואל לויט: הגדלה ב-6% בשנה מהווה הצפה של השוק.

מיכאל ביטון: שמואל, עד 6% ורק כשיש נימוק, לא סתם עושים.

שמואל לויט: אז אני רק רוצה לציין שאם יהיה כתוב עד 6%, שמה שהשוק יכול לספוג זה את הגידול באוכלוסייה של 1.8% בשנה, שזה בסביבות 50 מיליון ביצים.

שמואל לויט: כל מספר אחר מהווה הצפה של השוק.

מיכאל ביטון: אבל לא חייבים שזה יבוצע, זה עד, זה סמכות וצריך נימוקים.

מיכאל ביטון: אבל לצערי לא היית איתנו, שמואל, הנושא נסגר.

מיכאל ביטון: תודה רבה, שמואל.

מיכאל ביטון: יש עוד הקראה שצריך לעשות?

איתי עצמון: אני רק רוצה לוודא מבחינת סעיף התחילה שאין בו שינויים לעומת הנוסח שהוקרא בעקבות המשא ומתן.

איתי עצמון: מעבר לאישור ועדת הכלכלה, שזה כבר הוספנו.

מיכאל ביטון: זהו?

מיכאל ביטון: יש עוד הקראות לפני הצבעה?

איתי עצמון: לא, יש את ההסתייגויות.

מיכאל ביטון: על ההסתייגויות תיכף נצביע.

מיכאל ביטון: מנכ"ל ואוצר, תנו לי הבהרה על התהליך המואץ לפתרון השלמת הפיצוי העקיף לנפגעי שפעת העופות?

מיכאל ביטון: מה העליתם בחכתכם?

חיים בורובסקי: אדוני, השלב הראשון וההכרחי הוא יצירת מנגנון ביטוחי מעתה והלאה שיכלול את כל הנזקים לשפעת העופות, שיכלול גם השתתפות מצד המגדלים וגם השתתפות מצד המדינה.

מיכאל ביטון: זה ביטוח כלפי העתיד.

מיכאל ביטון: והאירוע שצריך לסגור אותו?

חיים בורובסקי: זה תנאי הכרחי מבחינה משפטית.

חיים בורובסקי: אנחנו כרגע נמצאים בשיח מול משרד החקלאות, העברנו להם את הטיוטות ואני מקווה שנשלים את זה בתקופה הקרובה.

מיכאל ביטון: האם אני יכול לבקש מכם בתוך שלושה שבועות לשלוח לי מכתב על קידום הפתרון בנושא הזה?

מיכאל ביטון: הלוואי שיסתיים, אבל נגיד המתווה לפחות לפתרון בפיצוי העקיף לשפעת העופות והמעבר לביטוח עתידי?

חיים בורובסקי: אני חושב, אדוני, שבטווח הזמן הזה אנחנו לא נשלים את ה - - -

מיכאל ביטון: מכתב ביקשתי, לא להשלים את הפעולות.

מיכאל ביטון: להגיד: משרד החקלאות יפעל א' ב' ג' וישלים את זה תוך שלושה חודשים.

מיכאל ביטון: אבל מכתב אליי בתוך שלושה שבועות.

חיים בורובסקי: בעניין הזה - - -

מיכאל ביטון: מכתב אתה לא יודע לכתוב בשלושה שבועות?

חיים בורובסקי: כתבתי כמה מכתבים, מה שהמנכ"לית חושבת - - -

מיכאל ביטון: חודש, זהו, נסגר.

מיכאל ביטון: תשלחו לי בכתב.

מיכאל ביטון: המנכ"לית אמרה לי שביום שבת היא תעדכן אותי.

מיכאל ביטון: כמובן אנחנו שומרי שבת.

מיכאל ביטון: חודש, מכתב לוועדה, עם מתווה לפתרון.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: הסתייגויות, מצביעים עליהן.

איתי עצמון: אני רק מציע שקודם נצביע על הסעיף שאין לגביו הסתייגויות.

איתי עצמון: סעיף 66.

מיכאל ביטון: מי בעד סעיף 66?

מיכאל ביטון: אני בעד.

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: מי נמנע?

מיכאל ביטון: אין נמנעים, אין מתנגדים.

מיכאל ביטון: בעד – 1

מיכאל ביטון: נמנעים – אין אושר.

מיכאל ביטון: סעיף 66 להצעת החוק של התכנית הכלכלית בחקלאות, פרק י"ב, מאושר.

איתי עצמון: כן.

מיכאל ביטון: עכשיו הסתייגויות לסעיף 67.

איתי עצמון: ואני אקרא.

איתי עצמון: בסעיף 31(א), במקום 2,500 מיליון יבוא 3,000 מיליון.

מרדכי אלקבץ: לא, לא.

מרדכי אלקבץ: מה זה?

איתי עצמון: לא, זה הסתייגות.

מיכאל ביטון: אלקבץ, זה הטרלה.

מיכאל ביטון: יש הסתייגויות ששמים סתם מספרים ומטרילים כדי לזכות בזמן ובהצבעות.

מיכאל ביטון: יש הסתייגויות מהותיות לפעמים, שהן טובות, לפעמים עושים אותן סתם לאסוף זמן נאומים, אז תירגע.

איתי עצמון: ההסתייגות הבאה, במקום 2032 יבוא 2027.

איתי עצמון: בסעיף 31(ג)(1), בסופו יבוא 'ובלבד שמכסות חדשות יחולקו באופן שוויוני לכלל אזרחי ישראל, בין שהייתה להם מכסה ובין שלא הייתה, בכפוף לכל דין'.

איתי עצמון: ההסתייגות הבאה, תיקון סעיף 32, סעיף קטן (א) יימחק ובמקומו יבוא 'השר ימנה ועדת מכסות מבין עובדי משרדו שתהיה מוסמכת לקבוע מכסות אישיות ולסרב לקובען בכפוף להוראות סעיף 31(2)'.

מיכאל ביטון: ביחד אני יכול להצביע עליהן?

איתי עצמון: ארבע הסתייגויות, אפשר להצביע עליהן ביחד?

מיכאל ביטון: מי בעד ההסתייגויות?

מיכאל ביטון: אף אחד.

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: פה אחד.

מיכאל ביטון: אין נמנעים.

מיכאל ביטון: בעד – 0

מיכאל ביטון: נמנעים – אין לא אושר.

מיכאל ביטון: ההסתייגויות לא עברו.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

מיכאל ביטון: עכשיו עוברים לסעיף 67.

מיכאל ביטון: מי בעד סעיף 67 כולל התיקונים שנוסחו פה והוקראו?

מיכאל ביטון: אני בעד.

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: מי נמנע?

מיכאל ביטון: אין מתנגדים, אין נמנעים.

מיכאל ביטון: בעד – 1

מיכאל ביטון: נמנעים – אין אושר.

מיכאל ביטון: סעיף 67 מאושר.

איתי עצמון: סעיף 68, סעיף התחילה, יש הסתייגות.

איתי עצמון: הסיפה המתחילה במילים 'שר החקלאות' – יימחק.

איתי עצמון: הם מבקשים לגרוע את הסמכות להאריך את תקופת המעבר בעוד שלוש שנים.

מיכאל ביטון: מי בעד ההסתייגות?

מיכאל ביטון: אף אחד.

מיכאל ביטון: מי מתנגד?

מיכאל ביטון: אני.

מיכאל ביטון: מי נמנע?

מיכאל ביטון: אף אחד.

מיכאל ביטון: בעד – 0

מיכאל ביטון: נמנעים – אין לא אושר.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

מיכאל ביטון: מה רצית להגיד, יועצת משפטית?

מיכאל ביטון: בסדר?

איתי עצמון: יש עוד הסתייגות שעניינה להוסיף סעיף חדש שקובע שהחל משנת 2024 ואילך לא יוטל מכס על יבוא ביצים.

מיכאל ביטון: מי בעד ההסתייגות?

מיכאל ביטון: אף אחד.

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: אני.

מיכאל ביטון: מי נמנע?

מיכאל ביטון: אין נמנעים.

מיכאל ביטון: בעד – 0

מיכאל ביטון: נמנעים – אין לא אושר.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

מיכאל ביטון: עכשיו מצביעים על סעיף 68.

מיכאל ביטון: מי בעד סעיף 68?

מיכאל ביטון: אני בעד.

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: מי נמנע?

מיכאל ביטון: אין מתנגדים, אין נמנעים.

מיכאל ביטון: בעד – 1

מיכאל ביטון: נמנעים – אין אושר.

מיכאל ביטון: סעיף 68 מאושר.

מיכאל ביטון: ובא לציון גואל, אני מאושר שהצלחנו לעשות סדר בענף ההטלה.

לאה יוגב: תודה רבה, אדוני.

מיכאל ביטון: אני רוצה להגיד תודה לשר האוצר, שבשקט גם גיבה את ההסכם הזה, לשר החקלאות, למנכ"לית, לנציגי הארגונים, לנציגי המגדלים.

מיכאל ביטון: אני יודע שלא תם ונשלם כי המבחן של כולם יהיה ביישום ובעמידה בהתחייבויות.

מיכאל ביטון: נעבוד קשה ליישם, צריך לדאוג לחלשים ביותר, לחוליות החלשות ביותר, לבוא עם הלוואות, לבוא עם מענקים, לבוא עם פתרונות, משפחה משפחה, כמה שאפשר לעזור.

מיכאל ביטון: אני מצפה לפתרון גם של הסיוע העקיף בשפעת העופות.

מיכאל ביטון: לא גמרנו את כל הסוגיות ולא עלינו המלאכה לגמור ואיננו רשאים להיבטל ממנה, אבל עשינו דבר גדול.

מיכאל ביטון: אחרי שנה קשה וסוערת הבאנו הסכמות.

מיכאל ביטון: אני מוריד את הכובע בפני כולם, שאפּוֹ לשותפים, לנכונות ולגמישות.

מיכאל ביטון: תודה רבה, שבת שלום.