ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 281, 2022-06-22 08:30

מיכאל ביטון: בוקר טוב לכולם, אנחנו ממשיכים בסדרת חקיקה והשלמות חקיקה.

מיכאל ביטון: מביאים את הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (הארכת תקופות הזיכיון לשידורי רדיו אזורי), התשפ"ב.

מיכאל ביטון: חוק של מספר חברי כנסת- שרן השכל, יעקב אשר, גילה גמליאל, יעקב מרגי, צחי הנגבי, קרן ברק, מירב בן ארי, עידית סילמן ורות וסרמן לנדה.

מיכאל ביטון: החוק עבר בקריאה ראשונה במליאה השבוע, ואנחנו רוצים להשלים את החקיקה.

מיכאל ביטון: את הדיון הכללי אנחנו לא יכולים לעשות, עשינו כבר.

מיכאל ביטון: אנחנו עכשיו מאשרים נוסח.

מיכאל ביטון: יש פה קצת הבדלים בין הנוסח המקורי של החוק, שאושר בעבר, לבין הנוסח שהובא בפנינו, אבל להערות הוועדה הוספנו כמה תיקונים.

מיכאל ביטון: נקריא את זה, נראה אולי נעשה שינוי או שניים ונאשר.

מיכאל ביטון: נא להקריא את הנוסח כרגע.

איתי עצמון: הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 47) (הארכת תקופות הזיכיון לשידורי רדיו אזורי), התשפ"ב–2022.

איתי עצמון: אני אסביר בקצרה.

איתי עצמון: מדובר בתיקון לסעיף 35 שעניינו הארכת זיכיון לשידורי רדיו אזורי.

איתי עצמון: הסעיף הקיים היום מאפשר למועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו להאריך את תוקף הזיכיון ללא מכרז, כלומר בניגוד לעיקרון שקיים בחוק, רק לשלוש תקופות נוספות.

איתי עצמון: וכאן מוצע לאפשר הארכה לתקופה רביעית.

איתי עצמון: כלומר, זה התיקון הראשון – במקום לשלוש תקופות נוספות יבוא לארבע תקופות נוספות.

איתי עצמון: בפסקה (3) שהקראתי מוצעות הוראות מיוחדות לגבי הארכת תקופת הזיכיון בתקופה הרביעית.

איתי עצמון: אני מזכיר את חוות דעתי בדיון הקודם לעניין הארכה פעם נוספת של זיכיון ללא מכרז.

איתי עצמון: התנהל כאן דיון, בין היתר, שנוגע לטעמים לדעת המציעים של הצעת החוק להארכה הזו, והבנו שהיו גם קשיים כלכליים שנובעים בין היתר מתקופת הקורונה, אבל לא רק.

איתי עצמון: ולכן בנוסח של הצעת החוק החלטת הוועדה הייתה לכתוב, שמדובר על נימוקים מיוחדים שנוגעים בין היתר להיבטים כלכליים.

איתי עצמון: כלומר, לא נקבנו בצורה מפורשת במשבר הקורונה כטעם מיוחד, אלא קבענו - - -

גילה גמליאל: לא דיברנו על משברים כלכליים, דיברנו על היבטים שהיו והשלכות של השנים האחרונות, לא בהכרח כלכליים, ולא התבקשנו לציין כלכליים.

איתי עצמון: לא, זאת הייתה החלטת הוועדה.

גילה גמליאל: זה מה שנכתב בהחלטה אולי, אבל ממה שאני זוכרת לא תחמנו את זה להיבטים כלכליים.

גילה גמליאל: אפילו התעקשנו שזה לא יהיה באמירה חד משמעית לגבי ההיבט הכלכלי.

מיכאל ביטון: גם בנוסח המקורי של החוק מופיעה המילה "שיקולים כלכליים".

מיכאל ביטון: זה לא איזו בשורה כזאת.

גילה גמליאל: אבל לא צריך לציין את זה בהכרח בתוך ההיבט של השיקולים.

איתי עצמון: אתם מבקשים למחוק "הנוגעים, בין היתר, להיבטים כלכליים"?

קרן ברק: לא, את ה"מיוחדים" אני מבקשת למחוק.

איתי עצמון: את ה"מיוחדים" אני כן ממליץ להשאיר.

גילה גמליאל: שנייה, תכף ניגע לגבי המיוחדים.

גילה גמליאל: לגבי הכלכליים, בהחלט צריך, אפילו אמרתי אם יהיה צורך - - -

מיכאל ביטון: רגע, אם זה נמחק, "בהיבטים כלכליים" - -

גילה גמליאל: לא צריך לכתוב "בין היתר".

גילה גמליאל: להשאיר את זה פתוח.

מיכאל ביטון: - - ההיבטים הכלכליים - - - האחרון נשאר?

מיכאל ביטון: המושג הזה כבר מופיע – "משיקולים כלכליים" ב-35(א).

גילה גמליאל: לא, מיכאל, אין צורך לחדד את זה, כי זה עלול ליצור בעיות בבית המשפט בהמשך, וזה מיותר לחלוטין.

מיכאל ביטון: למה חשוב?

מיכאל ביטון: דבר חופשי.

איתי עצמון: בוודאי.

איתי עצמון: אני אגיד למה בעיניי כן חשוב להשאיר את התיבה "מנימוקים מיוחדים".

גילה גמליאל: עדיין לא הגענו למיוחדים.

מיכאל ביטון: הוא מסכים להוריד את הכלכליים, אז בוא נדבר על מיוחדים.

איתי עצמון: אני לא חושב שחייבים להתייחס דווקא להיבטים הכלכליים.

איתי עצמון: השיקולים האלה אכן קיימים גם היום בסעיף 35(א) לחוק.

איתי עצמון: אני כן חושב שנימוקים מיוחדים חייבים להישאר כאן.

מיכאל ביטון: זה מושג ידוע בחוק?

איתי עצמון: זה מונח קיים במאות דברי חקיקה.

איתי עצמון: וכאן אנחנו מדברים, שוב, על מקרה חריג.

איתי עצמון: אלה הטעמים בכלל שעמדו בבסיס הצעת החוק, לפי מה שאנחנו הבנו.

איתי עצמון: אנחנו שמענו כאן על הקשיים הכלכליים, על חוסר הוודאות שבו נמצאים בעלי תחנות הרדיו האזורי שמשדרות היום.

איתי עצמון: אבל אני כן הזכרתי לכם, חברי הכנסת, שמדובר בכל זאת על חובת מכרז פומבי, ולמכרז יש תכלית.

איתי עצמון: אני לא אחזור שוב על כל חוות הדעת שנתתי בפעם הקודמת.

גילה גמליאל: לא, אנחנו גם מסכימים עם הטיעונים האלה.

איתי עצמון: נכון.

איתי עצמון: ולכן אני אומר, כאשר החוק קובע חובת מכרז פומבי, ויש לנו סעיף שקובע חריג, גם היום הוא חריג, הוא קובע שאפשר להאריך לשלוש תקופות נוספות, ובכוונה מונה שיקולים נוספים.

איתי עצמון: כאן ההארכה היא פעם רביעית, ולכן חשבתי - - -

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: עדן בר טל.

עדן בר טל: תודה, אדוני.

עדן בר טל: אנחנו ברשות השנייה רוצים להתריע, שהכנסת שיקולים מיוחדים תהיה פתח גם לצרה אופרטיבית וגם לצרה משפטית מבחינתנו.

מיכאל ביטון: למה?

עדן בר טל: הנושא של נימוקים מיוחדים גורר אותנו בעצם לעבודות יתר.

עדן בר טל: הייתי אומר שהיועץ המשפטי שלנו, כשהוא יראה את הנימוקים המיוחדים, בשינוי מהחקיקה הקיימת, יהיה ברור שהוא יפרש את זה שצריך יהיה להביא נימוקים שלא היו במסגרת החוק הקודם, ולכן הם יצטרכו להיות בדרגת שכנוע כזאת, שקודם כול, מה שרציתם לעשות פה לא יקרה, לא תייצרו ודאות לאותם ערוצים שצריכים לגשת ולהראות בשוק שיש להם חיים.

עדן בר טל: הורדתם את הוודאות ברמה - - -

מיכאל ביטון: מה הנוסח שאתה מציע?

קרן ברק: - - -

מיכאל ביטון: אין לי זמן, קרן.

מיכאל ביטון: קרן, ביקשתם חצי שעה לדיון הזה ב-08:00 בבוקר.

מיכאל ביטון: אם זה לא ייגמר עכשיו לא יהיה פה חוק.

מיכאל ביטון: מה הנוסח שאתה מציע?

עדן בר טל: הייתי מסתפק בנוסח של הנימוקים הקיימים וזהו זה, ואנחנו ננמק ונפרסם את הנימוקים.

מיכאל ביטון: מה זאת אומרת "הנימוקים הקיימים"?

מיכאל ביטון: 35(א)?

עדן בר טל: כן, מה שכתוב היום ב-35(א) מספיק.

מיכאל ביטון: אם אנחנו כותבים במקום "מנימוקים מיוחדים" - -

גילה גמליאל: מנימוקים שיפורטו בהמשך.

מיכאל ביטון: רגע, גילה.

מיכאל ביטון: - - הארכת זיכיון לשידורי רדיו לתקופה רביעית תהיה מנומקת, בין היתר - - -

איתי עצמון: זה כתבנו כבר.

מיכאל ביטון: לא, אבל זה אותו דבר.

איתי עצמון: לא, יש הבדל.

איתי עצמון: יש חובת הנמקה, ויש טעמים מיוחדים, כלומר סיבה מיוחדת - - -

מיכאל ביטון: אבל אף אחד לא הציע את זה, אז למה אתה מתעקש על המושג הזה אם אף אחד לא העלה אותו?

קרן ברק: אנחנו לא רוצים אותו.

איתי עצמון: אני העליתי אותו בדיון הקודם והוועדה אישרה אותו.

מיכאל ביטון: אתה אומר שהעלית את זה על בסיס היבטים כלכליים ונימוקים.

איתי עצמון: כי זה מה ששמענו.

גילה גמליאל: לא, היבטים כלכליים הורדנו כבר.

מיכאל ביטון: בסדר, אז מציעים לך - - -

גילה גמליאל: אבל זה בדיוק העניין.

מיכאל ביטון: תהיה מנומקת.

מיכאל ביטון: אתה אפילו כתבת את המילה "תהיה".

מיכאל ביטון: תהיה מנומקת.

איתי עצמון: לא, אבל זה כבר כתבנו.

מיכאל ביטון: בטעמים הנוגעים בין היתר להיבטים - - - ותהיה מנומקת, בלי המילה "מיוחדים".

גילה גמליאל: איתי, תכף תתחיל להתפלפל לנו מה זה מיוחד, אז אנחנו מנמקים בלי מיוחדים.

קרן ברק: איתי, זה ריאל פוליטיק.

קרן ברק: אנחנו רוצים הרי פה לייצר להם ודאות.

קרן ברק: זה הסוף של האירוע הזה.

קרן ברק: אנחנ ורוצים להאריך בתקופה מסוימת, אנחנו לא רוצים להגיד משהו, ואז לתקוע לעצמנו סכין בגב, כאילו רק אמרנו וזה לא התקיים.

קרן ברק: איך שכתבת את זה, אומרים לך – הרי יש לך מועצה שלוקחת אחריות.

קרן ברק: היא יושבת, היא דנה.

קרן ברק: זה לא אחד חותם על זה.

קרן ברק: הם דנים על זה, הם ממילא צריכים לנמק את עצמם.

קרן ברק: תכתוב שהם צריכים לנמק, הם אחרי זה לוקחים את האחריות על זה.

קרן ברק: אנחנו לא רוצים ביד אחת כאילו לתת ודאות, וביד שנייה לסרס את הוודאות הזאת.

קרן ברק: אז כדי לא לעשות את זה, כדי שנלך לכיוון אחד, בלי אחד קדימה אחד אחורה, אל - - -

גילה גמליאל: אנחנו רוצים כמה שפחות פרשנויות.

קרן ברק: שמישהו ינסה להרוס את זה.

גילה גמליאל: היום בפרשנות שלך ושלנו "מיוחדים" יכולים להיות מאוד מיוחד, ולאחרים המיוחד יכול לקבל פרשנות שונה, שעלולה להרוס את תכלית החוק.

גילה גמליאל: ומכיוון שאנחנו בעד ליצור בהירות מרבית ולא לאפשר מרחב אפשרויות לבתי משפט או לאנשים שמוכנים - -

קרן ברק: לתקוע את זה.

גילה גמליאל: - - לפגוע בזדון, אז אנחנו פשוט אומרים את הדברים בצורה הכי ברורה שיש.

גילה גמליאל: איתי, אין צורך ב"מיוחדים", אפשר הנמקה ללא מיוחד.

איתי עצמון: אני רוצה להתייחס.

איתי עצמון: כמובן שאתם, חברי הכנסת, מוסמכים לקבל את ההחלטות, אני רק מייעץ לוועדה.

איתי עצמון: עצתי לוועדה, על בסיס העקרונות המשפטיים שאני מכיר, של השיטה שלנו, היא שחובת מכרז יש לה תכליות, ולכן אם מאריכים פעם רביעית בלי מכרז צריך נימוקים מיוחדים.

איתי עצמון: אבל כמובן שאתם רשאים להחליט אחרת.

איתי עצמון: זאת הייתה העצה שלי הוועדה, וזאת הייתה החלטת הוועדה בדיון הקודם.

קרן ברק: אנחנו רוצים משיקולים פרקטיים.

מיכאל ביטון: אבל המושג הזה שהבאת "נימוקים מיוחדים" לא מישהו תרם אותו פה, זו תרומתך לדיון.

מיכאל ביטון: אז אפשר לבחור עוד צורת ניסוח לאותו רעיון.

איתי עצמון: אבל יש לכך משמעות מהותית.

גילה גמליאל: אז אפשר לכתוב: נימוקים שיפורטו בהמשך.

מיכאל ביטון: תציגי את עצמך.

זהר אלטמן רפאל: אני מלובי 99.

זהר אלטמן רפאל: קודם כול אני חושבת שהנוסח המוצע הוא מאוד מאוד סביר.

זהר אלטמן רפאל: מדובר, שוב, בהארכה רביעית של זיכיון – לא הארכה ראשונה ולא שנייה.

זהר אלטמן רפאל: באמת אני חושבת שנימוקים מיוחדים יכולים לתת פה את הסיבה והתכלית להארכה הזאת, אחרי שלוש הארכות, כשנקודת המוצא היא מכרז.

מיכאל ביטון: אבל הרגולטור אומר לך שאין בזה תכלית, שאם את כותבת את זה הוא לא יודע להביא לך החלטה.

מיכאל ביטון: את מגבה את הרגולטור?

מיכאל ביטון: אבל הרגולטור אומר: זו מילה לא מעשית.

קרן ברק: שזה יעכב את זה.

זהר אלטמן רפאל: מה זה יעכב?

זהר אלטמן רפאל: השאלה מה התכלית.

מיכאל ביטון: אל תשאלי אותי.

מיכאל ביטון: תשאלי את הרגולטור, הוא פה.

דוד בן בסט: הוא צריך לתת לנו אופק כלכלי.

מיכאל ביטון: רגע, בן בסט, סליחה.

מיכאל ביטון: חבר'ה, לא יהיה פה שוק, אני מבקש.

זהר אלטמן רפאל: לתת אופק כלכלי בוודאי, כאשר הצד השני של זה, אני מדברת על מה שאמר חבר הכנסת קרעי בדיון הקודם, שוב, תכליות המכרז זה לייצר גם תחרות.

זהר אלטמן רפאל: אם יש כאן מתחרים שרוצים להיכנס לשוק הזה, ויכולים להביא הצעה תחרותית, והם רואים בזה איזשהו פוטנציאל גם להרוויח ולהיכנס לשוק הזה, למה לסגור אותם?

גילה גמליאל: דיברנו על זה ארוכות בישיבה הקודמת - - -

מיכאל ביטון: אבל אף אחד לא סוגר.

מיכאל ביטון: ואומר לך הרגולטור עצמו, שאם זה נכתב כך אני לא יודע לעשות כלום.

זהר אלטמן רפאל: אז מה שאני רוצה להציע, אולי כן להוריד נימוקים מיוחדים, לא להוריד, אבל להוסיף כאן, שהרגולטור יאזן את זה מול שיקולי תחרות.

מיכאל ביטון: ודאי.

זהר אלטמן רפאל: כך שרגולטור, כשיעמדו בפניו כל השיקולים - - -

מיכאל ביטון: היבטים כלכליים ושיקולי תחרות.

קרן ברק: היבטים כלכליים ושיקולי תחרות - - -

עדן בר טל: תזכרו שגם הנוסח הקיים כבר יעיב על רמת הוודאות.

עדן בר טל: גם בנוסח הקיים.

עדן בר טל: אני פשוט רציתי להקל על אדוני ועל הוועדה ואמרתי: תשאירו את נוסח החוק הקיים, שהמחוקק שחוקק את זה – עכשיו אם אנחנו מוסיפים כל תנאי נוסף, כמו תחרותי, אנחנו בעצם פה - - -

מיכאל ביטון: רגע, עדן.

מיכאל ביטון: ב-35(א) כתוב:

מיכאל ביטון: באפשרות להקצות תדרים, בתנאי התפשטות הגלים, בשיקולים כלכליים ותחרותיים.

גילה גמליאל: אנחנו נגד זה וזה.

מיכאל ביטון: בסדר, אתם נגד, אנחנו מחפשים פשרה.

גילה גמליאל: לא, אני רוצה להסביר לך גם מדוע.

גילה גמליאל: אבל אנחנו לא צריכים פשרה הכל מחיר.

גילה גמליאל: לפעמים יש דברים שצריכים פשוט לעשות אותם, ולא חייבים פשרות כל הזמן.

מיכאל ביטון: לא, כן חייב פשרות.

מיכאל ביטון: אני רוצה להקשיב לרגולטור, גילה, ואני לא אאשר פה חוק שהוא לא על דעת היועץ המשפטי שלי ולא על דעת הרגולטור.

קרן ברק: הוא הרגולטור.

מיכאל ביטון: אז אני עכשיו עושה ביניהם גישור, ואם אין גישור לא יהיה חוק.

גילה גמליאל: אין בעיה.

גילה גמליאל: עדיף שלא יהיה חוק לפעמים מאשר - - -

מיכאל ביטון: אז אני רוצה בין שניהם לדעת מהם הם יכולים לחיות איתו.

מיכאל ביטון: עם הדבר הזה שאמרתי עכשיו אתה יודע לחיות?

עדן בר טל: שיקולים כלכליים כן, שגם אצלי זה נטל אדיר שיקולים כלכליים - - -

קרן ברק: כי אין לו יועצים כלכליים בכלל.

איתי עצמון: גם היום זה קיים.

איתי עצמון: זה נטל אדיר?

עדן בר טל: שנייה, גם היום זה קיים זה נכון, רק המצב שונה ממה שהיה כשחוקקו את זה.

עדן בר טל: זאת אומרת, אתה מתייחס לזה כרף רצפה.

עדן בר טל: אם היית שואל את ההמלצה שלי לוועדה, הייתי אומר שתשאירו לנו מנימוקים שיפורסמו, נקודה.

עדן בר טל: לאור מה שדובר פה, אמרתי לפחות כפשרה, אז תשאירו את מה שכבר מהווה נטל משמעותי.

מיכאל ביטון: המושג הזה שהוא קיים כבר.

עדן בר טל: שהוא קיים – כלכליים.

עדן בר טל: אני הייתי מוותר על זה.

עדן בר טל: אני חושב שזה יקשה עלינו ואני חושב שזה יזמין עתירות משפטיות.

גילה גמליאל: איתי, אני לא מבינה למה אתה מטיל דופי - - -

מיכאל ביטון: אגב, פה זה כבר קיים.

מיכאל ביטון: למה לשנות חוק?

איתי עצמון: לא, לא בחוק.

איתי עצמון: אני אומר, החוק הקיים כבר היום מונה - - -

מיכאל ביטון: אני רוצה על בסיס שיקולים הנוגעים בין היתר להיבטים כלכליים, בלי מיוחדים.

קרן ברק: בלי מיוחדים.

מיכאל ביטון: בסדר?

מיכאל ביטון: על בסיס שיקולים.

מיכאל ביטון: ואז זה משאיר לך גם חופש, והמושג כלכליים הוא רחב לכל היבט שאתה רוצה.

עדן בר טל: וגם את הנושא - - - שדיברתי עליו פעם שעברה זה גם יהיה שיקול.

מיכאל ביטון: שיקולים כלכליים יש לו תוקף גם ב-35(א)(1) וגם ב-35(א)(3).

אורי מקלב: אולי שיקולים שונים?

מיכאל ביטון: למה להוסיף שונים?

מיכאל ביטון: הוא אמר שיקולים, למה אתה צריך שונים?

מיכאל ביטון: כתוב: הנוגעים בין היתר.

מיכאל ביטון: למה להוסיף מילה?

קרן ברק: או שונים או מנומקים.

קרן ברק: צריך מילה אחרי - - - בעברית.

אורי מקלב: היא נעצרת באמצע.

קרן ברק: זה צמד מילים אמור להיות.

עדן בר טל: לרבות כלכליים?

קרן ברק: אבל משיקולים משהו צריך – שיקולים שונים, שיקולים - - -

גילה גמליאל: מיכאל, אני לא מבינה למה אתם מכניסים שיקול כלכלי שיהיה מחויב.

גילה גמליאל: לפעמים יש שיקולים שהם לא בהכרח כלכליים - - -

מיכאל ביטון: השיקול הכלכלי מופיע כבר בחוק.

מיכאל ביטון: בחוק הראשי כתוב:

מיכאל ביטון: תקופות נוספות וכתוב שיקולים כלכליים.

מיכאל ביטון: אז מה זה מפריע לך?

מיכאל ביטון: זה כבר קיים בחוק.

גילה גמליאל: זה לא מפריע, אני רק חושבת שזה - - -

מיכאל ביטון: אבל זה קיים בחוק.

אורי מקלב: זה ניסוח מצמצם.

מיכאל ביטון: זה לא תופעה חדשה בחוק הזה.

קרן ברק: בין היתר כלכליים.

קרן ברק: לרבות.

אורי מקלב: בין היתר כלכליים.

גילה גמליאל: יש הבדל אבל בין זה שאתה מחייב שיהיה שיקול כלכלי בקבלת ההחלטה, ושזה יצריך דוחות כלכליים עכשיו שיצטרכו להציגם.

איתי עצמון: זה גם היום.

גילה גמליאל: לא מחויב.

גילה גמליאל: היום אתה רוצה לחייב את בחוק, וכרגע זה לא חייב.

דוד בן בסט: חברים, ממילא יש לרשות השנייה את הדוחות שלנו.

מיכאל ביטון: חברים, תקשיבו לניסוח של התיקון היחיד בחוק הזה: נוסף על האמור בפסקה (1), החלטת המועצה בדבר הארכת זיכיון לשידורי רדיו לתקופה רביעית תהיה, בין היתר, בהתחשב בהיבטים כלכליים.

מיכאל ביטון: זה כל מה שאנחנו כותבים: בין היתר, בהתחשב בהיבטים כלכליים.

גילה גמליאל: בין היתר זה בסדר.

מיכאל ביטון: זה הנוסח.

קרן ברק: עוד פעם תקריא.

מיכאל ביטון: נוסף על האמור בפסקה (1), החלטת המועצה בדבר הארכת זיכיון לשידורי רדיו לתקופה רביעית תהיה, בין היתר, בהתחשב בהיבטים כלכליים.

מיכאל ביטון: והמושג היבטים גם מופיע במקור, כך שאין פה איזה חידוש או חיזוק או משהו שלא מופיע.

דוד בן בסט: אנחנו מקבלים את זה.

דוד בן בסט: אבל אני מבקש שזה יורד גם בדברי ההסבר.

איתי עצמון: אין דברי הסבר בקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל ביטון: אין דברי הסבר בקריאה שנייה ושלישית, ומה שצריך בנוסח יתוקן.

מיכאל ביטון: לובי 99.

דוד בן בסט: מקובל עליי.

עדן בר טל: לפני זה, שאני לא אשכח, היועץ המשפטי שלנו רצה שאני אשאל אותך אם זה ברור בנוסח תקופה רביעית, תקופה חמישית.

עדן בר טל: רק לבדוק שמה שאין סתירה - - -

מיכאל ביטון: אנחנו כרגע אומרים תקופה רביעית.

מיכאל ביטון: מי שירצה לשנות את זה ישנה את החוק.

איתי עצמון: אני לא מבין את השאלה.

עדן בר טל: לא, מבחינת הניסוח עצמו זו הארכה רביעית וזו התקופה החמישית.

עדן בר טל: לראות שלא יכולה להיות אי בהירות.

איתי עצמון: השתמשנו באותה טרמינולוגיה שקיימת היום בחוק, כי גם היום בחוק כתוב: בתקופה השלישית.

איתי עצמון: אז התקופה עכשיו היא התקופה הרביעית.

איתי עצמון: הרי התיקון היה במקום שלוש - - -

עדן בר טל: זה לא ייצר אי בהירות?

איתי עצמון: להבנתי לא.

מיכאל ביטון: אם שינית חוק, והיה כתוב בו שלישית ועכשיו רביעית, אז או שהייתה טעות בהתחלה, אבל כרגע זה הרביעית.

מיכאל ביטון: כן, לובי 99.

זהר אלטמן רפאל: חוק הריכוזיות קובע שכשמקצים זכות בתשתית חיונית מחויבים להיוועץ עם ועדת הריכוזיות ועם הממונה על התחרות.

זהר אלטמן רפאל: יש שם חריגים מסוימים.

זהר אלטמן רפאל: זה חל גם על הארכת זכות.

זהר אלטמן רפאל: רציתי לשאול: האם זה משהו שאמור לחול גם במקרה שלנו?

מיכאל ביטון: רשות התחרות קיבלה את האפשרות להתייחס לחוק הזה בכל שלביו, ולא שמענו שעוינת את הארכת התוקף.

זהר אלטמן רפאל: לא עוינת - - -

מיכאל ביטון: לא, אבל היא קיבלה את ההזדמנות.

מיכאל ביטון: וחוץ מזה, לא מוארך פה כלום.

מיכאל ביטון: הרשות השנייה תשמע את כל הרגולטורים האפשריים לפני שהיא תעשה את זה.

קרן ברק: זו החלטה שלהם.

קרן ברק: אנחנו רק מאפשרים להם לקבל החלטה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: אז הנוסח כבר הוקרא.

מיכאל ביטון: התיקון הוקרא.

מיכאל ביטון: ואנחנו מצביעים.

מיכאל ביטון: אני מצביע לבד.

מיכאל ביטון: מי בעד החוק הזה?

מיכאל ביטון: אני.

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: מי נמנע?

מיכאל ביטון: אושר.

מיכאל ביטון: אין מתנגדים, אין נמנעים.

מיכאל ביטון: חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, תש"ן–1990 - - -

איתי עצמון: התיקון.

מיכאל ביטון: התיקון לחוק מאושר.

מיכאל ביטון: אני נועל את הישיבה.

מיכאל ביטון: תודה.