ועדת הבריאות, כנסת 24, פרוטוקול מספר 153, 2022-06-22 10:03

אלינה ברדץ' יאלוב: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את הדיון בוועדת הבריאות, התאריך הוא ה-22 ביוני 2022, כ"ג בסיון התשפ"ב, השעה היא 10:03, ואנחנו דנים בהצעת צו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) (בידוד בית והוראות שונות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 33).

אלינה ברדץ' יאלוב: ושוב אנחנו כאן.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מבקשת מדניאל שגיא ממשרד הבריאות להסביר לנו מה קורה הפעם, בתיקון מספר 33 לצו בריאות העם.

אלינה ברדץ' יאלוב: כל התיקונים עד כה עברו בהצלחה, אז דניאל, רשות הדיבור אצלך.

דניאל שגיא: נכון, בוקר טוב, דניאל מהלשכה המשפטית של משרד הבריאות.

דניאל שגיא: אנחנו למעשה מביאים היום את תיקון מספר 33 לאישור הוועדה.

דניאל שגיא: קצת לפני, מאז הפעם האחרונה שהיינו פה, הבאנו כבר את התיקון הזה, ובגלל שמצב התחלואה, כמו שכולם יודעים ותכף אילנה תרחיב לגביו, עולה מיום ליום, נאלצנו למשוך אותו באמצע.

דניאל שגיא: הבטחנו ליו"ר הוועדה שנביא תיקון באמצע ובאמת הבאנו את זה, רצינו לצמצם את חובת הבדיקות במוסדות של מגן אבות ואימהות, ונאלצנו למשוך את התיקון הזה כי כפי שיורחב תכף, יש התפרצויות גם במוסדות האלה.

דניאל שגיא: למעשה, אנחנו מביאים את התיקון הזה שוב עכשיו, בלי החובה שרצינו לקבוע.

דניאל שגיא: למעשה, יש פה כמה תיקונים שהם יותר ניסוחיים, כמו למשל, אנחנו מבקשים להוסיף מספר הגדרות לתיקון 32 שעשינו כמה שבועות קודם לכן לגבי מילוי טופס נוסע נכנס, יש פה הוספה של ההגדרות שקשורות לתיקון הזה, אני ארחיב באמת אחר כך אם תרצו.

אלינה ברדץ' יאלוב: כן, נרצה, כי בתור מישהי שחזרה לאחרונה מחו"ל, גיליתי שיש לנו טופס.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה לא היה בוועדה הזאת ולכן גם לא ממש ידעתי, ויש בו המון סעיפים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני גיליתי שהרבה אנשים גם לא מכירים את הסוגייה הזאת בכלל, אז אני אשמח להבהרה, גם לגבי הטופס וגם לגבי התיקונים שנכנסים לטופס.

דניאל שגיא: כן, בטח.

דניאל שגיא: רק רגע, רק לסיים את תיקון 33 קודם, אז אנחנו מבקשים לאשר הגדרות שקשורות לתיקון 32, כדי באמת להבהיר יותר את החובות שקשורות בו.

דניאל שגיא: יש בו עוד התאמות ניסוחיות של דברים שהאמת לא היו קשורים לתיקונים שנעשו לאחרונה, בעקבות סעיפים שבוטלו.

דניאל שגיא: למשל, יש פה מילה שהוספנו אותה כי היא נשכחה בפעם הקודמת, שקשורה לסעיף 2.

דניאל שגיא: אחר כך באמת נעבור אחד אחד, אני פשוט לא רוצה להלאות אתכם אחד אחד עכשיו.

דניאל שגיא: יש תיקון בסיפא של סעיף 3(א) שנגעה לתקנות כניסה לישראל של מילוי טופס נוסע נכנס, תכף אני ארחיב לגביו, שהתקנות לא בתוקף, ולכן מחקנו גם את הסיפא.

דניאל שגיא: יש ממש התאמות ניסוחיות.

דניאל שגיא: מעבר לזה, אנחנו מבקשים למעשה להאריך את התוקף של הצו כמו שהוא עד ליום 23 ביולי, כשכרגע אנחנו לא עושים הקלות וגם לא החמרות, אלא מבקשים למעשה להשאיר את ההוראות כפי שהן, אחרי אישור כל ההתאמות הניסוחיות שבאמת ביקשנו במסגרת הצו.

דניאל שגיא: לגבי תיקון 32, למעשה זה תיקון חובת מילוי טופס נוסע נכנס.

דניאל שגיא: חובת מילוי טופס נוסע נכנס הייתה בתקנות התעופה כפי שאנחנו קוראים להן.

דניאל שגיא: תקנות התעופה היו מכוח חוק הקורונה, שלמעשה אפשר למשרד בכפוף להכרזה על מצב בריאותי מיוחד, זו ההכרזה שהייתה בתוקף עד ה-2 ביוני, היא פקעה, ועל פניו בגלל שאין הכרזה שהיא בתוקף היום, אין למשרד יכולת להתקין תקנות מכוח החוק.

דניאל שגיא: לכן גם באמת אין היום תקנות, תקנות התעופה פקעו.

דניאל שגיא: למעשה, יש חשיבות מאוד גדולה למשרד להמשיך לקבל מידע מהטופס, והטופס הזה, בשינויים מסוימים ותכף אילנה תרחיב לגביהם, נקבע בצו.

דניאל שגיא: אבל, כן חשוב להבהיר שיש שינויים לעומת הטופס שהייתה חובה למלא לפי התקנות לבין החובה שנקבעה עכשיו בצו.

דניאל שגיא: תכף אילנה תרחיב לגבי השינויים האלה, אבל חשוב להבין, זאת הייתה חובה שכבר הייתה, והיא על פניו ממשיכה להיות חובה, אבל המסגרת, האכסנייה המשפטית שלה השתנתה כיום.

דניאל שגיא: יש פה שינויים שכן צריך להבין אותם, נכון שזאת חובה אבל אין פה הגבלה.

דניאל שגיא: זאת אומרת, אם בתקנות זאת הייתה עבירה פלילית אם לא ממלאים את הטופס, אז אפשר היה למנוע מאדם לעלות לטיסה מסוימת, ועכשיו בצו אין עבירה פלילית על מי שלא ממלא את הטופס, למעשה אין אף סנקציה על מי שלא ממלא.

אלינה ברדץ' יאלוב: ואי אפשר לעלות על מטוס בכל זאת, אני כבר למדתי את זה בצורה מצוינת.

דניאל שגיא: נכון.

אלינה ברדץ' יאלוב: כי ברגע שנמצאים בחו"ל, אז הם לא מבדילים בין מה שחובה לבין מה שלא חובה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אם רשום אצלם שאת טסה לישראל אז את חייבת למלא את הטופס, אין שם אופציות.

דניאל שגיא: יש חובה, זה מה שצריך להדגיש, זה כן חובה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז זה מאוד מבלבל, יש סנקציות, אין סנקציות, בסופו של דבר יש חובה למלא את הטופס.

אילנה גנס: יש חובה אבל אין בצידה עבירה פלילית על אי ביצוע.

דניאל שגיא: בדיוק, זה ההבדל.

אלינה ברדץ' יאלוב: אוקיי, בקיצור, אם אני מבהירה את זה לציבור הצופים שלנו, אז חייבים למלא את הטופס לא משנה מה, כי אם לא תמלאו את הטופס אתם לא תעלו על המטוס.

דניאל שגיא: לא, לפי הצו היום - - -

גל כהן: אבל בפרקטיקה, למעשה - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: כן, בפרקטיקה, אני לא מדברת על ניסוח משפטי כזה או אחר, אנחנו כבר למדנו שניסוחים משפטיים גם אפשר לשנות כמה וכמה פעמים, אבל בפרקטיקה, אני באמת למדתי את זה, כשעליתי על מטוס הייתה לידי מישהי ישראלית שפשוט לא ידעה על זה שום דבר, ואמרו לה שעד שהיא לא תמלא את הטופס הם לא מעלים אותה למטוס, לא משנה מה היא תעשה.

גל כהן: וזה גם כן משתמע מהנוסח של הסעיף בצו.

גל כהן: אמנם לא כתוב שלא יהיה אפשר לעלות למטוס, לא כתוב שזה תנאי, אבל זה כן משתמע שגם צריך לבדוק מול חברת התעופה, וגם האחריות היא על הבן אדם למלא.

דניאל שגיא: נכון, כי זו חובה, יש חובה.

גל כהן: זו חובה, אוקיי.

אלינה ברדץ' יאלוב: זהו, אז אנחנו פשוט מבהירים את הנקודה הזאת, שלא משנה איך אנשים קוראים את הנוסח, הם לא יוכלו לעלות על המטוס, פרקטית, כי פשוט לא יעלו אותם, כי בצד השני את לא תתחילי להסביר את הניואנסים המשפטיים.

דניאל שגיא: מבחינת הפרקטיקה, יכול להיות שזה המצב בפועל, אבל מבחינת הצו, על פניו, אין סנקציה שתופעל נגדם אם הם לא יעשו את זה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אוקיי, אז מה השינויים בטופס?

אלינה ברדץ' יאלוב: שוב, אני כבר לא זוכרת מה בדיוק מילאתי, אבל מה השינויים בטופס?

יעל סלנט: אולי גם תסבירו למה עדיין אתם צריכים בעצם את הטופס?

יעל סלנט: מה השיקול?

אילנה גנס: בסדר גמור.

אילנה גנס: בוקר טוב לכולם, אילנה גנס, ראש מטה שירותי בריאות הציבור.

אילנה גנס: למעשה, הסיבה שבגללה הטופס הזה בכלל היה קיים, כולל בתקנות תעופה, נולד מתוך צורך אפידמיולוגי שלנו לזהות את היעד שממנו אדם מגיע מחו"ל, כי הנתון הזה שימש אותנו לצרכים רבים, ביניהם סיווג מדינות לפי תחלואה נכנסת.

אילנה גנס: הרבה פעמים אנחנו רואים, גם היום אנחנו רואים את זה, ואגב, היום אנחנו רואים את זה עוד יותר, שהמדינות פחות בודקות, פחות מרצפות, פחות מדווחות על תחלואה אצלן, וזה כחלק מירידה בכלל בתחלואה שראינו בתקופה האחרונה.

אילנה גנס: לכן, הרבה פעמים זה כמעט האינדיקטור היחיד שיש לנו לגבי תחלואה במדינות יעד כאלה ואחרות.

אילנה גנס: היום אנחנו יכולים לדעת, לפי נתונים של רשות האוכלוסין וההגירה, שאדם, אזרח ישראלי או זר, נכנס למדינת ישראל, אבל אין לנו כרגע מידע שלא דרך טופס נכנס, לגבי המדינות שמהן הוא הגיע, גם לא מה המדינה שממנה הוא טס וגם אם הוא ביקר לפני כן במדינות אחרות.

אילנה גנס: לכן, למעשה, הטופס הזה משמש אותנו לקבלת פרטים, כמובן לזיהוי של הנוסע עצמו, ובעיקר על היעדים שבהם הוא ביקר, וכך אנחנו בעצם יכולים לייצר אצלנו נתונים שמאפשרים לנו לקבוע מדיניות ולקבל החלטות לגבי סיווג מדינות, לגבי הערכת סיכונים שיש בשהייה במדינה כזאת או אחרת, והגדרת מדינות לפי קריטריונים של תחלואה שאנחנו הגדרנו גם בעבר וששימשו אותנו בשביל להגדיר מדינות אדומות, או אף להיפך, מדינות עם רמת תחלואה נמוכה.

אילנה גנס: זה מאפשר לנו גם אחר כך להצליב מידע לגבי וריאנטים, כי למעשה אנחנו מרצפים את כל הבדיקות החיוביות של חוזרי חו"ל.

אילנה גנס: כל דגימה שניתנת לריצוף אנחנו שולחים אותה למעבדה לריצוף, וכך אנחנו לא רק רואים נתונים על תחלואה נכנסת אלא גם על סוגי הווריאנטים הנפוצים במדינות כאלה ואחרות.

אילנה גנס: שוב, הרבה פעמים אנחנו אפילו מתריעים מדינות שישימו לב שיש להם ככל הנראה עלייה של תחלואה או עלייה של וריאנט מסוים.

אלינה ברדץ' יאלוב: ואתם יודעים באמת להצליב בין הנתונים של בדיקת ה-PCR או של בדיקת האנטיגן, לבין הנתונים שאדם ממלא בטופס?

אלינה ברדץ' יאלוב: זאת אומרת, יש לכם אפשרות לעשות דבר כזה?

אילנה גנס: נכון.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתם עושים את זה ידנית?

אילנה גנס: לא, יש לנו - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: יש לכם תוכנה שעושה את ההצלבה?

אילנה גנס: בוודאי, במערכות המידע שלנו, של משרד הבריאות, יש לנו היום ממשק לרשות האוכלוסין וההגירה, שדרכו אנחנו יודעים שאדם נכנס מחוץ לארץ למדינת ישראל, גם אזרחים וגם זרים, ובאמצעות טופס נוסע נכנס, שהוא בעצם מייצר מאגר מידע אצלנו באתר של משרד הבריאות, אנחנו יכולים לעשות הצלבה פרטנית.

אלינה ברדץ' יאלוב: כי אין לנו כרגע חובה לעשות בדיקת PCR בנחיתה.

אילנה גנס: נכון.

אלינה ברדץ' יאלוב: זאת אומרת, אם בן אדם עשה בדיקה למשל שלושה ימים אחרי שהוא נחת, לא בטוח שזה עוזר לכם.

אילנה גנס: נכון.

אלינה ברדץ' יאלוב: זאת אומרת, מה אתם עושים עם זה?

אילנה גנס: אז אנחנו יכולים לדעת, אנחנו מסתכלים אפילו עד עשרה ימים לאחור האם בן אדם חזר מחו"ל, במידה ויש לנו בדיקה חיובית שלו מהקהילה.

אילנה גנס: אני חייבת לציין, שלמרות שאין היום חובת בדיקה בנתב"ג, ואנחנו לא עושים בדיקות מנדטוריות לכל מי שנכנס במעברי הגבול למדינת ישראל, אנחנו רואים אפילו עלייה בכמות האנשים שנדגמים בימים לאחר מכן בקהילה, גם בגלל סימפטומים וגם בגלל מידע על מישהו שטס איתם.

אילנה גנס: גם בעבר, דרך אגב, ראינו את זה, גם כשכולם נדבקו בנתב"ג, היה לנו נתח לא קטן של אנשים שביצעו בדיקה נוספת במהלך העשרה ימים שלאחר מכן, והם התגלו כחיוביים גם אם הבדיקה שלהם בנחיתה בנתב"ג הייתה שלישית.

אילנה גנס: בערך כמחצית התגלו כחיוביים בשלב יותר מאוחר בגלל תסמינים.

אילנה גנס: שוב, אנחנו מכירים את זה, יש תקופת דגירה כך שבהתחלה התוצאה יכולה להיות שלישית ורק לאחר מכן היא יכולה להפוך להיות חיובית, וראינו את זה הלכה למעשה גם בעבר.

אילנה גנס: היום, כאשר אין יותר בדיקות בנתב"ג, אנחנו רואים אפילו נתח יותר גדול של אנשים שנדגמים בשלב יותר מאוחר.

אילנה גנס: ככל הנראה מרביתם בגלל תסמינים וחלקם כנראה בגלל מידע על מגע הדוק עם אדם שהיה חולה במהלך הנסיעה שלהם, וגם יש יותר ערנות של חוזרי חו"ל לכל תסמין, ואנחנו רואים שבפועל בין 50 ל-60 אחוזים מכלל חוזרי חו"ל נבדקים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז מה אתם שיניתם בטופס?

אלינה ברדץ' יאלוב: זאת אומרת, הטופס היה קיים.

אילנה גנס: אנחנו צמצמנו את הטופס.

אילנה גנס: בעבר, הטופס היה הרבה יותר רחב, הוא כלל גם הצהרת בריאות והצהרה על כך שהאדם, כשהוא עולה על הטיסה, הוא למעשה לא היה במגע עם חולה מאומת ולא חלה עליו חובת בידוד.

אילנה גנס: כרגע, בגלל שלמעשה אין חובת בידוד למגעים, אז ההצהרה הזאת גם לא רלוונטית.

אילנה גנס: כמובן, הדבר היחיד שהאדם עדיין צריך להצהיר הוא שהוא לא חולה מאומת ולא חלה עליו חובת בידוד לפי הדין במדינת ישראל וגם במדינות האחרות, אבל בגדול זה מידע דמוגרפי שמאפשר לנו לזהות את הנוסע, מידע לגבי היעדים שבהם הוא ביקר ולוחות הזמנים שבהם הוא ביקר, וזהו פחות או יותר.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני רק אשאל שאלה את משרד המשפטים, ואז אני אחזור אלייך כדי שתבהירי נקודה יותר חשובה, והיא מה המצב האפידמיולוגי כרגע.

אלינה ברדץ' יאלוב: שי סומך, מה קורה אם אני מצהירה כרגע בטופס שאני לא חולה מאומתת, ואז לצורך העניין גיליתי שאני חולה מאומתת, עשיתי בדיקה ביתית בחו"ל וגיליתי שאני מאומתת אבל הצהרתי שאני לא, מה הסנקציות כלפיי?

אלינה ברדץ' יאלוב: האם יש לך מה לעשות עם זה?

אלינה ברדץ' יאלוב: זאת אומרת, למה אני חותמת על זה בטופס והאם יש לך מה לעשות עם הדבר הזה?

אלינה ברדץ' יאלוב: זאת השאלה, האם יש נגד זה סנקציות פליליות או משהו מהסוג הזה?

שי סומך: אני צריך לבדוק את זה עם המחלקה הפלילית, אם תרצו אני אוכל לבדוק את זה תוך כדי.

אילנה גנס: זה לא שונה, אגב, גם ביציאה מישראל, אם עשית בדיקת אנטיגן ביתית ולא הצהרת בשום מקום.

אילנה גנס: אם יש לך בדיקה מוסדית חיובית וחלה עלייך חובת בידוד, יש לנו היום אינדיקציות על זה במערכות, האנשים האלה נעצרים בשדה התעופה, הדרכון שלהם - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: כן, אבל אנחנו מדברים פה על טופס של חוזרים, זאת אומרת שאין לך בדיקה מוסדית שם אלא אם כן עשית איזושהי בדיקת PCR רשמית, ואני לא בטוחה שאת יכולה אפילו להגיע אל תוצאות הבדיקה, במדינות מסיומות אני בטוחה שאין לכם שום ממשק אפילו, אז לכן אני שואלת, מה ההיגיון המשפטי במילוי הצהרה מהסוג הזה?

אלינה ברדץ' יאלוב: כי אם אין לי שום כלים לבדוק את זה, יכול להיות שזה פשוט בכלל מיותר.

שי סומך: לא, אבל קודם כל, בארץ באמת מדובר בהפרת חובת בידוד, זה ברור.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, פשוט אילנה כרגע אמרה שיש חלק בטופס שבו אני חייבת להצהיר שאני לא חולה מאומתת, אז אני שואלת, מבחינה משפטית, האם יש לזה איזשהו תוקף?

אלינה ברדץ' יאלוב: יכול להיות שחוץ מאשר מה שנקרא לצאת ידי חובה, אין לנו מה לעשות עם זה.

שי סומך: כן, בארץ זה חובה.

יעל סלנט: רגע, אבל אנחנו מסתכלות בטופס, ותתקנו אותנו אם אנחנו טועות, אבל אני לא רואה שאדם צריך להצהיר שהוא לא חולה בקורונה.

אלינה ברדץ' יאלוב: לדעתי אני הצהרתי, לכן אני שואלת.

יעל סלנט: כלומר, בטופס שיש לכם בתוספת.

אלינה ברדץ' יאלוב: יכול להיות שהטופס השתנה, אין לי מושג.

יעל סלנט: הטופס שבתוספת הוא אמור להיות הטופס המחייב.

שי סומך: אולי זה הטופס הקודם?

אלינה ברדץ' יאלוב: כן, תמיד אני שואלת שאלות שאחר כך אף אחד לא מצליח להבין מאיפה זה בא.

אילנה גנס: ההצהרות האלה היו גם חלק מהצהרת הבריאות בטופס הקודם, יכול להיות שזה גם ירד.

יעל סלנט: אני מסתכלת כאן ואני רואה שיש פרטים אישיים, יש פרטים על קטין שבאחריות הנוסע, יש פרטי יצירת קשר, יש את פרטי הטיסה.

יעל סלנט: על פניו אני לא רואה כאן הצהרה.

אילנה גנס: אז יכול להיות שזה ירד ביחד עם הצהרת הבריאות, בסדר גמור.

אלינה ברדץ' יאלוב: אוקיי, בסדר גמור, אז השאלה מיותרת.

אלינה ברדץ' יאלוב: נעבור הלאה לשאלה על המצב האפידמיולוגי.

אלינה ברדץ' יאלוב: בגלל שאנחנו משאירים את התיקון כמו שהוא היה בתיקון מספר 32, ומצב התחלואה, אנחנו יודעים לפחות מהדיווחים בתקשורת שיש שינוי, אז למה אנחנו לא משנים לכאן או לכאן?

אילנה גנס: אז קודם כל, חשוב לציין שאנחנו בהחלט עדים לעלייה בתחלואה בשבועות האחרונים, אנחנו מזהים אותה.

אילנה גנס: שוב, קשה קצת להשוות את זה לפרמטרים שהיו בעבר, כי אותם פרמטרים בעצם השתנו בצורה משמעותית, אין יותר חובת בדיקה בשום מתאר, לא בכניסה לישראל, ואז באופן אוטומטי זה משנה לנו את תמונת המצב בכלל מבחינת כלי ההערכה עצמם, אבל אנחנו בהחלט רואים שאנחנו בעלייה של התחלואה.

אילנה גנס: אנחנו רואים גם עלייה מסוימת באשפוזים בבתי החולים, ועלייה קלה גם בתחלואה הקשה.

אילנה גנס: אנחנו רואים בעיקר עלייה באחוז הבדיקות החיוביות מתוך האנשים שנבדקים, שגם זה בהחלט פרמטר שאומר לנו שאנחנו במגמת עלייה.

אילנה גנס: אם לפני שלושה, ארבעה שבועות אחוז הבדיקות החיוביות בכל עמדות הדיגום שלנו היה סביב 12-10 אחוזים, היום אנחנו מגיעים אפילו ל-40 אחוזי בדיקות חיוביות, שזה בהחלט מדד מאוד רגיש שמראה לנו שיש מגמת עלייה, קשה להעריך אותה בצורה מדויקת, אבל היא בהחלט בעלייה.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה וריאנט חדש?

אלינה ברדץ' יאלוב: זה וריאנט ישן?

אלינה ברדץ' יאלוב: מה אנחנו רואים?

אילנה גנס: אנחנו רואים גם יותר עלייה של וריאנטים BA.4 ו-BA.5 בריצופים שלנו, כשכבר היום מעל שני שליש מהריצופים שלנו הם הווריאנטים האלה.

אלינה ברדץ' יאלוב: הם יותר אלימים?

אילנה גנס: הם יותר מדבקים, ולכן, אגב, אנחנו מסתכלים על מדינות נוספות שגם עכשיו נמצאות במצב אפידמיולוגי שהוא דומה למדינת ישראל, שגם הקדימו אותנו במספר שבועות בגל האומיקרון, כמו ארצות הברית, כמו בריטניה וכמו פורטוגל, שגם שם הזן הדומיננטי באומיקרון היה באמת BA.1 בדומה למדינת ישראל, וגם עכשיו, הזנים היותר שכיחים שאנחנו רואים שם זה BA.5, וגם שם הם חוו גל תחלואה מאוד גדול, אפילו יותר משמעותי מהגל החמישי שאנחנו חווינו כאן בארץ, כי הם בעצם זיהו אותו בשלב יותר מאוחר, ולכן הוא היה באמת גל מאוד גדול.

אילנה גנס: אז גם שם אנחנו רואים תמונה אפידמיולוגית דומה מבחינת אחוז מחלימים מאוד גבוה.

אילנה גנס: אנחנו, היום במדינת ישראל, קרובים ל-4.3 מיליון מחלימים, כשמעל 2.5 מיליון מהם הם רק מגל התחלואה האחרון, אז יש לנו אחוז גבוה יחסית של מחלימים טריים, וזה אחד ההבדלים, למשל, מול פורטוגל או מול ארצות הברית, כשהתחילו לחסן שם במנה השלישית ובמנה הרביעית קצת יותר מאוחר.

אילנה גנס: כלומר, מדובר במחוסנים קצת יותר טריים בהשוואה למדינת ישראל.

אילנה גנס: אבל, מבחינת תחלואה קשה, ובכלל מבחינת מאפיינים קליניים שאנחנו רואים כרגע, ואנחנו רק אתמול עשינו שיח עם ארצות הברית ועם בריטניה, ששם חשוב לציין שגם הורידו כמעט את כל ההגבלות, אין חובת עטיית מסיכות בחללים סגורים חוץ מאשר במסגרות של מערכות הבריאות, אז אנחנו לא רואים שם איזושהי תמונת מצב דרמטית של תחלואה קשה או תמותה.

אילנה גנס: מזה אנחנו יכולים להגיד כנראה, בזהירות, שתמונת המצב במדינת ישראל לא צפויה להיות מאוד שונה, כי בסוף אנחנו רואים אותם עם מאפיינים דומים, גם מבחינת אחוז מחלימים, מבחינת הסטטוס החיסוני של האוכלוסייה, והתפלגות הגילאים של האוכלוסייה, בניגוד לדרום אפריקה, למשל, שגם שם ראינו כבר לפני חודש וחצי גל תחלואה גבוה מאוד בגלל ה-BA.5.

אילנה גנס: הרבה יותר קשה להשוות את האוכלוסייה של מדינת ישראל לדרום אפריקה כי אחוז האוכלוסייה המבוגרת שהיא האוכלוסייה בסיכון, בישראל זה כמובן הרבה יותר גבוה בהשוואה למדינות כמו דרום אפריקה, וגם כמעט שאין שם אוכלוסייה מחוסנת, ולכן קשה להשוות.

אילנה גנס: אבל, למשל ארצות הברית, בריטניה, פורטוגל, ומדינות אירופה, זה כבר מדד שכן מאפשר לנו להסתכל על תמונת המצב האפידמיולוגית של התחלואה שם ולנסות להסיק על תמונת המצב של מדינת ישראל, ולעשות לפי זה הערכה.

אילנה גנס: אז כרגע אנחנו עוקבים באופן מאוד הדוק על מדדי התחלואה והתמותה במדינות האלה, כמובן לצד מדדים כאן במדינת ישראל.

אילנה גנס: על פניו, אין אינדיקציה מאוד מדאיגה, אם כי אנחנו רואים עלייה מסוימת גם בעלייה באחוזים אבל לא בתמותה עודפת או משהו שמדליק לנו, בשלב זה, נורה אדומה.

אילנה גנס: אנחנו כן עדיין חושבים שנכון להמליץ לאוכלוסייה על עטיית מסיכות בחללים סגורים.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה בדיוק מה שרציתי לשאול, כי אני רואה את הנציגים של משרד הבריאות, כבר לדעתי שבועיים, מגיעים עם מסיכות באופן קבוע.

אלינה ברדץ' יאלוב: בשבוע שעבר הייתה נציגה של משרד הבריאות שפשוט לא הסכימה להוריד מסיכה, אפילו כשהיא דיברה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז לכן אני שואלת, מה באמת ההמלצה של משרד הבריאות לגבי מסיכות?

אילנה גנס: אנחנו לא שוקלים לחייב בצו חובת עטיית מסיכות בחללים סגורים, אבל אנחנו בהחלט קוראים לציבור לגלות אחריות ולעטות מסיכות בחללים סגורים, בעת שהייה ליד חולים ואנשים בסיכון, בקבוצות סיכון.

אילנה גנס: אנחנו כן עדיין חושבים לנכון להשאיר את המצב כפי שהוא, מבחינת חובת ביצוע בדיקות לפני ביקור במוסדות מגן אבות.

אילנה גנס: סיפקנו והרחבנו את האספקה של בדיקות אנטיגן במידה ויש בני משפחה שמגיעים למוסד ולא ביצעו בדיקה לפני כן, יש להם אפשרות היום לקבל את הבדיקה הזאת ולבצע אותה בתוך המוסד ללא תשלום.

אלינה ברדץ' יאלוב: באיזה מוסדות זה?

אילנה גנס: במוסדות מגן אבות.

אילנה גנס: אנחנו מספקים בדיקות אנטיגן למוסדות מגן אבות בדיוק עבור אותם מקרים בהם בני משפחה מגיעים והם לא ביצעו בדיקה לפני כן, כי אנחנו כולנו רוצים בסוף לשמור על הביטחון ועל הבריאות של הקשישים או האנשים השוהים שם במוסדות.

אלינה ברדץ' יאלוב: תזכירי בבקשה לצופים שלנו, כשהם מגיעים למוסדות מגן אבות, איזו בדיקה הם צריכים לעשות?

אלינה ברדץ' יאלוב: בדיקת אנטיגן מוסדית או בדיקת אנטיגן ביתית?

אילנה גנס: בדיקה ביתית או בדיקה שהם יכולים לעשות במוסד עצמו.

אילנה גנס: שינינו את ההגדרות, בעבר הייתה דיפרנציאציה בין מחוסנים לבין לא מחוסנים, או מחלימים.

אילנה גנס: למעשה, מי שהיה מוגדר אצלנו כמוגן, היה יכול לעשות בדיקת אנטיגן ביתית, לעומת האוכלוסייה שלא הייתה מוגדרת כמוגנת, שנדרשה לבדיקה מוסדית.

אילנה גנס: ברגע ששינינו וביטלנו את הדיפרנציאציה בין מחוסנים לבין לא מחוסנים גם בצו, למעשה ביטלנו גם את ההפרדה הזאת, כך שכולם יכולים לעשות בדיקה ביתית או בדיקה מוסדית ללא תשלום כמובן.

אילנה גנס: הבדיקות הן ללא תשלום.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני פשוט קראתי איפשהו לאחרונה לגבי הבדיקות, שאתם שוקלים אולי לאשר בדיקות ביתיות.

אלינה ברדץ' יאלוב: מה קורה עם זה?

אילנה גנס: אז למעשה, זה משהו שגם דיברנו עליו פה בוועדה.

אלינה ברדץ' יאלוב: נכון.

אילנה גנס: זה עלה כבר - - -

דניאל שגיא: זה אמור להגיע ביום שני למיטב ידיעתנו, אנחנו מאוד מקווים שזה יקרה.

אילנה גנס: כן.

יעל סלנט: כן, יש תקנות שהוגשו לוועדה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז אני לא יודעת מי מנהל את הוועדה ביום שני, אבל אני אשמח באמת להסבר.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתם שוקלים בדיקה ביתית מפוקחת, מה שדיברנו עליו מקודם?

אילנה גנס: נכון, שזה למעשה בדיקה ביתית שמבוצעת בהשגחה ובפיקוח מרחוק של בודק מוסמך, שמוודא את זהות הנבדק, את התוצאה שמתקבלת, ודואג להזנה של התוצאה למערכות מידע שבסוף ממושקות אלינו למשרד הבריאות, כך שמבחינתנו זאת בדיקה מוסדית לכל דבר, שמבוצעת בבית.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה עם קופות החולים, אם אני זוכרת נכון, אתם התחלתם פיילוט.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה כרגע עדיין קופות החולים?

אילנה גנס: כרגע יש מספר ספקים שיש להם את היכולת הזאת, אבל קודם כל אנחנו צריכים לאשר את זה במסגרת החקיקה.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, ברור, כמו שאמרתי, עד יום שני כדי שאנחנו נבין על מה מדובר.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז יש ספקים חיצוניים?

אילנה גנס: יש ספקים שיכולים לתת לנו את השירות הזה, ואנחנו צריכים להשלים את החקיקה ואת התיקונים הנדרשים כדי שנוכל להוציא את זה לפועל, אבל מבחינת טכנולוגית זה פותח, מבחינתנו זה כבר אושר, עבודת המטה מבחינתנו הסתיימה, ואנחנו בשלים להפעיל את השירות ברגע שנקבל אישור.

אלינה ברדץ' יאלוב: מתי אתם תוכלו להפעיל את זה, במידה וביום שני זה יאושר?

אילנה גנס: אני מעריכה שההפעלה תהיה בלוחות זמנים מאוד קצרים, של ימים או שבועות בודדים, ככל שנצטרך.

אלינה ברדץ' יאלוב: כן, לדעתי זה יעזור להרבה אנשים.

אילנה גנס: יש כבר מספיק ספקים בשוק שרוצים לתת את השירות הזה, וערוכים גם מבחינה טכנולוגית.

אלינה ברדץ' יאלוב: השירות הזה גם יהיה בחינם?

אלינה ברדץ' יאלוב: לאלה שחולים, כמובן.

אילנה גנס: אז אלה הן סוגיות שלדעתי עדיין לא נסגרו, אבל אני חושבת שכן, לפחות עבור חלק מהאוכלוסיות זה כן יהיה שירות שיינתן ללא תשלום, אבל זה משהו שעדיין לא סגור.

אלינה ברדץ' יאלוב: אוקיי, תודה רבה.

אלינה ברדץ' יאלוב: חה"כ עלי סלאלחה, רצית להגיד משהו?

עלי סלאלחה: לא, אני רוצה לברך על הדיון, חשוב שאנחנו נהיה ערוכים לקראת כל תרחיש שיהיה בעניין הקורונה.

עלי סלאלחה: היא לא עזבה אותנו כליל, היא קיימת, ואני מקווה שהיא לא תתפרץ באופן משמעותי, ותהיה בשליטה.

עלי סלאלחה: טוב שמשרד הבריאות דואג לאוכלוסייה המבוגרת שבינינו, שהיא אוכלוסיית סיכון וצריכים לקחת אותה בחשבון.

עלי סלאלחה: אני, מכאן, גם קורא לכל האנשים שנמצאים במקומות סגורים, במקומות שיש בהם הרבה אנשים, כן להשתמש במסיכה, בשביל לשמור על האחר וגם בשביל לשמור על עצמנו.

עלי סלאלחה: בהצלחה לכולנו.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה לך, עלי, דברי טעם אמרת, אני גם מסכימה.

אלינה ברדץ' יאלוב: כל פעם שאני רואה אותך, אילנה, ואותך דניאל, אני מבינה שיש לנו שינוי במצב, וזה קורה כל כמה שבועות, מקסימום כל כמה חודשים.

אלינה ברדץ' יאלוב: טוב, אני מודה לכן על ההסבר.

דניאל שגיא: יו"ר הוועדה, אני רק רוצה לחדד משהו עוד פעם לעניין חובת הבידוד.

דניאל שגיא: כמו שאילנה התחילה להגיד, אין היום חובת בידוד מגעים, רק למי שמקבל הוראות פרטניות ורק, כמובן, לחולים מאומתים.

דניאל שגיא: אלה הן שתי חובות הבידוד שקיימות היום בצו.

דניאל שגיא: חשוב מאוד לנו להגיד, שמי שמקבל הוראות פרטניות צריך לדווח על זה בטופס מיועד שפיתחנו, שתישלח אליו בהודעת סמס שימלא את הפרטים שלו.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה נשלח אוטומטית?

דניאל שגיא: זה יישלח אוטומטית.

דניאל שגיא: היום אין מישהו שקיבל הוראות כאלה, אז זאת חובת הבידוד היחידה, לא צריך להתקשר למוקד אם לא קיבלתם כרגע שום דבר.

דניאל שגיא: אין מישהו, למעט מאומתים היום, שחב בחובת בידוד.

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל אם מישהו יהיה חייב בבידוד, לאור הווריאנטים החדשים, אם אני מבינה נכון, יתקשרו אליו או ישלחו סמס.

אלינה ברדץ' יאלוב: זאת אומרת, האנשים לא צריכים לדאוג שהם מפספסים משהו?

דניאל שגיא: לא, זו ממש הוראה שצריכה לצאת - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: השאלה היא אם מתקשרים?

אלינה ברדץ' יאלוב: הפעולה הטכנית היא שמישהו מתקשר אל האדם, האדם לא צריך להתקשר כדי לבדוק?

דניאל שגיא: לא, רגע, אולי אני אתן עוד חידוד.

דניאל שגיא: זה לא רק פרטני, זה גם חריג.

דניאל שגיא: בהוראה עצמה צריכות להיות עוד הוראות.

דניאל שגיא: כרגע, היום, בגלל ביטול חובת המגעים בצו, אין היום גם הוראה שמאפשרת לקצר בידוד.

דניאל שגיא: זאת אומרת, שהיום לפי הצו, חובת הבידוד עומדת על 14 ימים.

דניאל שגיא: במסגרת סעיף (יב), יש אפשרות באותה הוראה לתת תנאים שיקצרו את משך הבידוד, ומהם אותם תנאים.

דניאל שגיא: זאת אומרת, הסמכות של רופא המחוז, של ראש השירות ושל המנכ"ל לתת הוראה, יכול ותכלול גם הוראות כאלה שיגידו לאנשים שמשך הבידוד שלהם הוא 14 יום לפי הצו אבל הם יוכלו לקצר אותו לחמישה עד שבעה ימים בהתבסס על גורמי המקצוע ומה שהם יחליטו, בביצוע בדיקה מסוימת, כי כאמור, אין היום הוראה שמאפשרת לקצר, אבל כן יש יכולת לעשות את זה במסגרת ההוראה הפרטנית.

דניאל שגיא: אז חשוב להגיד, זו הוראה פרטנית, זו הוראה חריגה, ואותו אדם יקבל והוא ידע מזה פרטנית שזה באמת יקרה, ויורו לו לעשות את זה באחד מהמקרים שמפורטים.

דניאל שגיא: זאת אומרת, אם יש מגע הדוק עם חולה שנדבק בזן מסוכן, או שהוא דרך קבע במוסד שנמצאת בו אוכלוסייה בסיכון, או שהוא חוזר בכלי שייט או בכלי טייס.

דניאל שגיא: אלה הם המצבים היחידים שהוא יכול לפי הצו בכלל לקבל את אותה הוראה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני רק שוב מוודאה את הנקודה לגבי קבלת ההוראה.

אלינה ברדץ' יאלוב: זאת אומרת, הבן אדם ידע מזה?

אלינה ברדץ' יאלוב: זאת אומרת, מישהו יתקשר אליו בצורה כזאת או אחרת?

דניאל שגיא: בוודאי.

אלינה ברדץ' יאלוב: כי ברגע שאת אומרת את כל הדברים האלה, הבן אדם צריך להבין שהוא לא צריך לחפש את אחראי המחוז, אלא אחראי כזה או אחר פשוט יתקשר אליו.

דניאל שגיא: נכון.

אלינה ברדץ' יאלוב: זאת נקודה שהיא טכנית אמנם, אבל היא חשובה, כי אחרי שאמרת את כל זה אני בטוחה שיהיו כמה עשרות אנשים שפשוט ילכו להתקשר לבדוק.

דניאל שגיא: לא, זה מה שקורה עכשיו, ולכן אני אומרת את זה, כי המון אנשים מתקשרים למוקד ואומרים שהם קיבלו הוראה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אה, כבר זה קורה?

דניאל שגיא: לא, יש פה גם חשיבות מאוד גדולה מבחינת דמי בידוד.

דניאל שגיא: זאת אומרת, אנשים היום לא יכולים סתם ככה למלא את הטופס חובת דיווח, כי הטופס הזה למעשה מועבר אחר כך לביטוח הלאומי, ועל בסיסו מקבלים דמי בידוד.

דניאל שגיא: מי שאין עליו חובת בידוד הרי לא זכאי לדמי בידוד, אז מי שלא מקבל הוראה פרטנית כתובה, מתקשרים אליו, יקבל את אוטו טופס בהודעת סמס וימלא אותו בחזרה - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: לאותם אנשים נשארים דמי בידוד לפי הצו?

דניאל שגיא: כן, בוודאי.

אלינה ברדץ' יאלוב: אוקיי, זאת אומרת, אלה הם אותם מקרים פרטניים ובודדים שאתם מדברים עליהם?

אלינה ברדץ' יאלוב: כי כל שאר החולים המאומתים לא מקבלים דמי בידוד.

דניאל שגיא: הם לא יקבלו, נכון.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה רק מתוך ימי המחלה?

דניאל שגיא: ימי מחלה, נכון, דיברנו על זה.

אילנה גנס: בגלל זה גם אושר חוק מסגרת של דמי בידוד לאותם מקרים פרטניים.

אילנה גנס: כל עוד יש אפשרות של הוראה פרטנית בצו, קיימת אפשרות שיהיו אנשים, גם אם הם בודדים, שיהיו זכאים גם לתשלום דמי בידוד.

אלינה ברדץ' יאלוב: בסדר גמור, זאת גם הבהרה חשובה, תודה רבה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני רוצה להעלות בזום את עו"ד אורן פסטרנק.

אורן פסטרנק: תודה רבה, גברתי היו"ר.

אורן פסטרנק: אני רוצה להעיר מספר הערות קצרות.

אורן פסטרנק: בנוגע למסיכות, אני פשוט קראתי הודעה של משרד הבריאות בשבוע האחרון ברשתות, שהם טוענים שוב, כמו שהם טוענים כאן בוועדה, שיש מחקרים ראויים שטוענים שהמסיכות הן כן יעילות, והם קוראים לאנשים לא להקשיב למידע שטוען שהמסיכות הן לא יעילות.

אורן פסטרנק: אז אני שוב רוצה לחדד את הדברים, כדי שגם הוועדה תדע את הדברים בצורה ברורה, וגם מי שצופה בנו מהבית.

אורן פסטרנק: אני הבהרתי את זה בדיונים קודמים - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: אתה הבהרת את זה בכמה וכמה הזדמנויות, כן, אין בעיה.

אורן פסטרנק: נכון, ולכן אני לא אחזור על כל המידע, אני רק אגיד בגדול, שארבעת מחקרי ה-RCT, כלומר, המחקרים הרציניים בעולם בנושא המסיכות קבעו שאין יעילות למסיכות.

אורן פסטרנק: המחקרים שמשרד הבריאות מציג - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מזכירה לך שאמרת את זה כבר כמה פעמים.

אורן פסטרנק: נכון, אני מתייחס כרגע - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מחכה לדברים חדשים, כן.

אורן פסטרנק: לכן, אני מתייחס כרגע למחקר החדש שמשרד הבריאות שם ראשון, בראש הדגל שלו, כשהוא מפרסם ברשתות החברתיות.

אורן פסטרנק: מדובר במחקר השוואתי מאוד נחות, מדובר במשאל טלפוני, אני פשוט לא מבין איך משרד הבריאות מפרסם את זה ברבים.

אורן פסטרנק: זה מחקר שנעשה בקליפורניה ספציפית, ששם, אגב, ידועה הגישה גם מבחינה פוליטית למסיכות.

אורן פסטרנק: זה מחקר ברמה השוואתית מאוד נמוכה, הוא לא RCT, ומשרד הבריאות נמנע מלהציג לציבור שישנם ארבעה מחקרי RCT מאוד רציניים שמראים שאין יעילות, וזה חמור.

אורן פסטרנק: אני אעצור כאן בנוגע למסיכות.

אורן פסטרנק: הנקודה הבאה שאני רוצה לשאול את משרד הבריאות, זה למה מדברים בתקשורת, ואני לא יודע אם הם כבר הוציאו הנחייה מחייבת, ואם כן אז שיציגו אותה, למה מחייבים צוותים רפואיים להתחסן בחיסון מלא כדי להמשיך את עבודתם?

אורן פסטרנק: בעבר, אנחנו יודעים בוודאות שזה היה בהנחיה לצוותים חדשים שרוצים להתקבל לעבודה, בתקשורת התבשרנו שהיום הם רוצים להחיל את זה על כל הצוותים, גם הקיימים, כאשר ידוע לכולנו, לפי הנתונים של משרד הבריאות, שמחוסנים נדבקים באותה מידה כמו לא מחוסנים, ואין הצדקה לדבר הזה.

אורן פסטרנק: עכשיו, אם הם הפעילו את זה, שיסבירו גם איך הם מפעילים את זה מבחינה משפטית, אם זה בהוראת מנכ"ל אז שיפרסמו את הדבר הזה.

אורן פסטרנק: שאלה נוספת היא, אני לא מצליח להבין למה הם ממליצים על חיסון לצעירים בריאים במנה שלישית, כאשר גם פה בוועדה, לפני כשבוע, נאמר ש-100 אחוזים מהמאושפזים במצב קשה הם מעל גיל 60?

אורן פסטרנק: 100 אחוזים הם מעל גיל 60 והם ממליצים לצעירים לקחת כבר את המנה השלישית.

אורן פסטרנק: לא ברור לי הדבר, ואולי הם ירצו להסביר את זה.

אורן פסטרנק: כפי שאנחנו רואים את זה, היעילות האפשרית של אותו תרכיב מתגמדת מול הסכנות מתופעות הלוואי.

אורן פסטרנק: דבר נוסף הוא בנושא ה-PIMS שהם דיברו עליו באותו דיון, אני חייב להעיר על זה כי לא ניתנה לי שם זכות דיבור למרות שכולם אמרו את אותה דעה ולא נתנו להשמיע דעה שונה.

אורן פסטרנק: בנושא ה-PIMS שכל הזמן מדברים על ילדים, מחקר ישראלי חדש שפורסם ב-JAMA ב-19 במאי 2022 מצא, כי במהלך 16 השבועות של גל האומיקרון, בו נדבקו קרוב ל-950 אלף ילדים, חלו בארץ 36 ילדים בלבד בתסמונת PIMS.

אורן פסטרנק: חשוב לדייק בנתונים, כי הם כל הזמן מציגים שחלו הרבה ב-PIMS והייתה היסטריה, אז חשוב לדייק בנתונים, זה פשוט לא נכון.

אורן פסטרנק: בנוסף, התחלואה ב-PIMS בגל האומיקרון, לא רק שהיא הייתה פחותה מבחינה מספרית, היא הייתה גם קלה יותר.

אורן פסטרנק: גם תחלואה לבבית הייתה קלה יותר, משך האשפוז היה קצר יותר, לא הייתה תמותה ולא היה צורך בהנשמה.

אורן פסטרנק: אלה הם נתונים שמשרד הבריאות יכול להגיב אליהם.

אורן פסטרנק: אני אעצור כאן, תודה רבה, גברתי.

אלינה ברדץ' יאלוב: אילנה, אני אשמח אם תתייחסי בשני משפטים, כי אני רוצה כבר להקריא את הצו.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה.

אילנה גנס: בסדר גמור.

אילנה גנס: אז קודם כל, חובת החיסון לעובדי בריאות קיימת לא רק לגבי נגיף הקורונה, יש פרוטוקול שלם של חיסון עובדי בריאות שקיים תקופה ארוכה.

אילנה גנס: למעשה, זה מעוגן במסגרת הוראות מנכ"ל, הוראות מנהל שמגדירות מהו פרוטוקול חיסוני שעובד בריאות נדרש להשלים.

אילנה גנס: זה מתייחס כמובן גם לצורך הגנה על המטפל עצמו, כי עובדי בריאות בסוף חשופים הרבה יותר לפוטנציאל הדבקה בגלל מגע עם חולים.

אלינה ברדץ' יאלוב: יש שם חיסונים חריגים, מיוחדים, שבציבור לא ממליצים לעשות אותם?

אילנה גנס: בוודאי, פרוטוקול החיסון של עובדי בריאות הוא מאוד שונה מפרוטוקול שגרת חיסונים של כל ילד במדינת ישראל, למשל, כי הוא באמת מכוון, ואגב, הוא גם עושה דיפרנציאציה בין סכנות הדבקה של מנתח או רופא שיניים לצורך העניין, לבין מזכירה רפואית שככל הנראה תהיה פחות חשופה למגע עם דם, אבל היא כן יכולה להיות יותר חשופה להדבקה בדרך נשימתית או בדרך מגע.

אילנה גנס: לכן, יש בנוהל הגדרה של מדרגות סיכון להדבקה, וסוגי חשיפות פוטנציאליות שונות בין עובדי בריאות שונים, ומה הפרוטוקול החיסוני הנדרש לכל אחת מהקבוצות האלה.

אילנה גנס: חיסון קורונה נכנס בתיקון במסגרת נספח בתחילת 2021, והיום הוא מדבר גם על הפרוטוקול שמחייב שתי מנות פלוס מנת דחף, או כמובן החלמה עם מנת חיסון אחת לפחות, שזה דומה להגדרות מחוסן מחלים, כפי שהיו בנוהל גם בעבר.

אילנה גנס: נכון להיום, ההגדרה הזאת הועלתה גם לדיון צט"מ לפני מספר שבועות, וצט"מ חזר על ההמלצה שלו להשאיר את זה כחובה לחיסון עובדי בריאות.

אילנה גנס: שוב, אין לנו דרך לחייב עובדים שכבר מועסקים בפועל במערכת, אי אפשר לפטר אותם כמובן, אבל לגבי כניסה למקצוע, לדוגמה סטודנטים שלומדים מקצועות בריאות, עבורם זה תנאי הכרחי בשביל להיכנס לשדות הקליניים, וסטודנט שלא השלים את כל פרוטוקול החיסונים, אגב, לא רק קורונה אלא כל יתר החיסונים, בדיקות סרולוגיות, וחיסונים שהוא נדרש על פי הנוהל, הם נדרשים להשלים אותם לפני תחילת ההתנסויות הקליניות, לפני הגעתם למחלקות, כשהמטרה היא גם להגן על העובד עצמו וגם להגן על המטופלים.

אילנה גנס: גם אם זה לא מונע הדבקה, אנחנו יודעים שהיום היעילות של החיסון במניעה מוחלטת של הדבקה ירד, אם כי הוא עדיין נשמר במידה מסוימת, וגם הוא חשוב בסוף, כשאנחנו מדברים על מגע תדיר ויום-יומי עם אוכלוסיות, שמרביתן הן אוכלוסיות בסיכון, וחלקן הן אוכלוסיות שעדיין לא מחוסנות או לא יכולות להתחסן, כמו ילדים קטנים, כמו קשישים, כמו אנשים עם כשל חיסוני.

אלינה ברדץ' יאלוב: סטודנטים יודעים מראש שיש להם פרוטוקול חיסוני?

אלינה ברדץ' יאלוב: לא ספציפית על חיסון כזה.

אילנה גנס: כן, כל סטודנט שנכנס לעבודה במקצועות הבריאות, זה חלק מהתנאים שהוא מיודע עליהם מראש, וזה קורה כבר בשלב הרישום ללימודים לכל אחד ממקצועות הבריאות שחלה עליהם חובה.

אילנה גנס: זה לגבי השאלה הראשונה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אוקיי, תודה.

אילנה גנס: סוגייה שנייה, לגבי התחלואה ולמה הוחלט על ידי צט"מ להמליץ על מנת חיסון שלישית לילדים בגילאי 11-5.

אילנה גנס: עד עכשיו בעצם, בהנחיות שלנו, הם קיבלו שתי מנות ולא הייתה החלטה חד משמעית לגבי אפשרות למנה שלישית.

אילנה גנס: ההמלצה של צט"מ גם היא מדברת על האפשרות הזאת, כשמבחינתנו זהו פרוטוקול שהוא אחיד גם למבוגרים וגם לילדים.

אילנה גנס: רמת המוגנות המיטבית היום, כפי שאנחנו רואים אותה, אגב, גם במדינות אחרות בכל קבוצות הגיל, זה שתי מנות חיסון פלוס מנת דחף, שמייצרים את אפקט ההגנה המשמעותי ביותר גם בפני תחלואה קשה, וזה משהו שאנחנו רואים גם בנתוני המציאות שלנו בארץ, וגם במחקרים שמתפרסמים בעולם, והילדים לא שונים.

אילנה גנס: זה נכון שהילדים פחות מגיעים, לשמחתנו, לתחלואה קשה ולתמותה, אבל עדיין, יש גם את אותם עשרות מקרים של PIMS ושל אשפוזים, וגם לונג קוביד.

אילנה גנס: רק לפני שבוע היינו כאן בוועדה והצגנו נתונים לגבי לונג קוביד, כולל ילדים, אז אנחנו רואים שאחוז לא קטן של ילדים בקבוצות הגילאים האלה, אנחנו מדברים על סדר גודל של 6-4 אחוזים לפי הנתונים שלנו בארץ, סובלים מתסמונת מחלה ממשוכת, ובחלק מהמקרים באמת מדובר על הגבלה מאוד משמעותית, על קושי בזיכרון, על הפרעות קוגניטיביות, לפעמים גם על בעיות פיזיולוגיות שקשורות למערכת הלב וכלי הדם, כשאין סיבה לקחת את הסיכון הזה ולחשוף אוכלוסייה לא קטנה לסיכון הזה.

אילנה גנס: אנחנו מדברים על 1.4 מיליון ילדים במדינת ישראל, שאנחנו יכולים להקל עליהם ולמנוע מהם סיבוכים באמצעות חיסון, וההבדלים, לפי כל המחקרים וגם אם אנחנו מסתכלים על לונג קוביד, הם שהסיכון לפתח לונג קוביד עם תסמינים שונים בקבוצות גיל, מופחת לפחות ב-50 אחוזים בקבוצה של מחוסנים בהשוואה ללא מחוסנים.

אילנה גנס: לכן, ההמלצה שלנו היא חד משמעית לאפשר לכל הורה שמגיע ורוצה לחסן את הילד שלו ולתת לו מנה שלישית, לעשות את זה, ולכן יצאה ההנחיה של האגף לאפידמיולוגיה, לפני כשבוע, שמאפשרת לכל קופות החולים, לכל ספקי השירות, לתת מנה שלישית לילדים, בתנאי שעברו לפחות שלושה חודשים מהמנה השנייה ושלושה חודשים ממועד ההחלמה האחרון שלהם, שההורים יכולים לחסן אותם.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו נקריא את התיקון לצו, בבקשה.

גל כהן: טיוטת צו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש)(בידוד בית והוראות שונות)(הוראת שעה)(תיקון מס' 33), התשפ"ב-2022 פה מוסיפים עכשיו את כל ההגדרות שנובעות מהתיקון שלא עבר אצלנו בוועדה, לענייו הטופס של הנוסע הנכנס.

גל כהן: זה תיקון טכני כי נפלה שם מילה ועכשיו מסדרים את זה.

גל כהן: זה מה שדניאל הסבירה מקודם, שזו הייתה הפניה לתקנות שכבר לא בתוקף, אז לכן היא לא רלוונטית.

גל כהן: זה גם תיקון ניסוחי, הוא לא משנה מבחינה מהותית את ההוראות, זה לעניין עטיית מסיכה.

גל כהן: גם זה תיקון טכני.

גל כהן: אותו דבר, סעיף קטן (ד) נמחק, אז אין צורך במילים האלה.

גל כהן: זה בעצם הארכה של כל הצו, כפי שהוא היום, בחודש.

גל כהן: שזה מחר.

אלינה ברדץ' יאלוב: אוקיי, אז אנחנו מצביעים על הצו.

אלינה ברדץ' יאלוב: מי בעד?

אלינה ברדץ' יאלוב: בעד – 2

אלינה ברדץ' יאלוב: נמנעים – 0

אלינה ברדץ' יאלוב: אין מתנגדים ואין נמנעים.

אלינה ברדץ' יאלוב: תיקון מספר 33 לצו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) אושר.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה לכולם, אני נועלת את הישיבה.