ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 275, 2022-06-20 10:30

מיכאל ביטון: בוקר טוב לכולם, אנחנו ממשיכים בדיוני ועדת כלכלה.

מיכאל ביטון: אני רוצה לברך את חברי, איתן גינזבורג, על הובלת החוק לעדכון ושינוי המדיניות בסוגיית התעריפים והקנסות בתעבורה.

מיכאל ביטון: הוא עשה את זה ברגישות, באנושיות, בתיאום עם הרשויות והגופים, והושלם התהליך.

מיכאל ביטון: נברך אותו על הובלת החוק בוועדת כלכלה.

מיכאל ביטון: אנחנו מתכנסים עכשיו לדיון נוסף - - -

אורי מקלב: היו לי הסתייגויות מסוימות בחוק.

מיכאל ביטון: היו הסתייגויות?

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: לא הסתייגויות עם - - -

מיכאל ביטון: אבל בנו על הרגיל שלנו, מקלב.

אורי מקלב: לא, לא, זה היה צר, זה לא היה צריך, זו הייתה הסתייגות עקרונית.

מיכאל ביטון: מעצם - - -

אורי מקלב: עקרונית.

אורי מקלב: הנימה לתת לפקחים העירוניים גם ברשויות מקומיות סמכות גדולה.

מיכאל ביטון: הם נתנו גם בעבר קנסות.

אורי מקלב: אבל זה היה בצורה מצומצמת.

אורי מקלב: היום אתה מרחיב את זה לשורה של עבירות – נגיעה בפלאפון, 1,000 שקל לנער בן 16.5.

אורי מקלב: הפקח עומד מול הנער, והוא כן נגע והוא לא נגע, נסע, לא נסע.

אורי מקלב: איך לטפל באירוע מול אזרח.

אורי מקלב: פקחים עירוניים - - -

מיכאל ביטון: לא היינו בדינאמיקה, אבל עצם זה שיש - - -

אורי מקלב: ופקח שסרח – מי מטפל בו?

מיכאל ביטון: זה לא הדיון עכשיו, זה היה קודם.

מיכאל ביטון: אבל הנקודה הייתה שיש המון חברי כנסת שמובילים חקיקה ודיונים בוועדת כלכלה ואתה ביניהם.

מיכאל ביטון: וזה ביטוי לעבודה המשותפת שלנו וזה יפה מאוד.

אורי מקלב: זה נכון.

מיכאל ביטון: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת סכום אגרת רישיון רכב), התשפ"ב-2021, של חבר הכנסת אחמד טיבי וחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מיכאל ביטון: הם יפתחו ויציגו את הצעת החוק.

אוסאמה סעדי: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, נציגי משרד התחבורה והאוצר.

אוסאמה סעדי: קודם כול כשיש חוקים שהם חוקים חברתיים, אתה יודע שגם בוועדה שלך, ואתה הובלת כמה חקיקות, ואני ועוד חברים, אנחנו תמיד מנסים לקדם את הצעות החוק האלה, ואפילו תומכים בהם.

אוסאמה סעדי: הצעת החוק הזו, אני חושב שהיא גם במסגרת אותם הצעות חוק חברתיות שאנחנו העברנו בטרומית ואנחנו מבקשים לקדם את הצעת החוק לקראת אישורה בקריאה ראשונה.

אוסאמה סעדי: אני כבר אומר, אדוני היושב-ראש, שאני דיברתי איתך לקדם את הצעת החוק הזאת, ובאנו בדברים עם הממשלה ועם נציגי הממשלה.

אוסאמה סעדי: ואני אומר בשמי ובשם חברי, חבר הכנסת, אחמד טיבי, שאנחנו יוזמים את ההצעה הזאת מהכנסת הקודמת, שההצעה הזאת היא בסיס, אנחנו לא נעולים על מספר מסוים או על סכום מסוים או על אחוז מסוים.

אוסאמה סעדי: וגם הבהרנו שאנחנו רוצים גם לעשות את זה באופן מדורג ולבוא בדברים עם משרד התחבורה, האוצר ועם הממשלה.

אוסאמה סעדי: אומרים לנו: לא את כל סוגי הרכבים צריך להוזיל.

אוסאמה סעדי: מי שיכול להחזיק רכב בסכום של מאות אלפי שקלים או של מיליונים, אז בשבילו האגרה, חבר הכנסת מקלב, היא לא משמעותית.

אוסאמה סעדי: אבל בהחלט כשאנחנו מדברים על רכבים שהם רכבים בסכומים סבירים, שהממוצע של האדם הסביר, קונה רכב, מחזיק רכב שעולה עשרות אלפי שקלים, אז בשבילו, אם הוא משלם אגרה של 1,500 שקל או 2,000 שקל כל שנה, אז זה סכום משמעותי.

אוסאמה סעדי: אנחנו השווינו ועולה שבמדינות רבות בעולם בהשוואה למצב בישראל, האגרות בישראל הן מהגבוהות ביותר.

אוסאמה סעדי: אם אנחנו מדברים על ארצות הברית, זה לא עולה יותר מעשרות דולרים, 30 דולר.

אוסאמה סעדי: אצלנו זה נע בין 1,200 ל-4,500.

אוסאמה סעדי: קראתי שחלק מחבריי, אולי חבר הכנסת מקלב ביניהם, הציעו לבטל את אגרת הרישוי על רכבים חשמליים.

אוסאמה סעדי: יש הצעות כאלה על מנת לעודד שימוש, קנייה והחזקת - - -

מיכאל ביטון: המדינה פגעה בהטבת המס לרכבים חשמליים אחרי שעודדה אותם לקנות רכבים, ומתחיל גל של רכבים חשמליים.

מיכאל ביטון: את זה היה לנו בדיון אחר.

אורי מקלב: מס נסועה.

מיכאל ביטון: זה עוד אירוע.

אורי מקלב: עוד אירוע – תשלם כך וכך על כל קילומטר שתיסע ברכב החשמלי.

מיכאל ביטון: ואמרו לנו שלא טוב לעודד את הרכבים החשמליים כי אם מי שיש לו רכב חשמלי הוא ייסע יותר.

מיכאל ביטון: זה זול יותר, אז זה מעודד נסיעה.

אוסאמה סעדי: כן.

אורי מקלב: וכמה אתם מציעים, 10% מעל השכר הממוצע?

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: היום השכר הממוצע הוא בערך 10,000, 10,500 שקל, אנחנו מציעים 10%.

אוסאמה סעדי: המטרה שלנו היא לעזור לשכבות החלשות-בינוניות.

מיכאל ביטון: איפה טיבי, נתן הצעת חוק ונעלם?

אורי מקלב: הוא עם עוזר השרה.

אוסאמה סעדי: אני פה.

מיכאל ביטון: תמשיך, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים לעזור לשכבות האלה, לא לעשירים ואלה שמחזיקים רכבי יוקרה ורכבים שעולים מאות אלפי שקלים.

אוסאמה סעדי: ומצד שני אנחנו גם מוכנים לבוא, ואני מבין שהיום לא נצביע, אבל אנחנו נעלה את ההצעה, נקיים דיון, ואז נבוא בדברים עם המשרדים הנוגעים בדבר.

אוסאמה סעדי: וזאת על מנת לראות איך אולי נוכל להגיע להסכמות לגבי סוגי רכבים מסוימים באחוזים מסוימים, לסוגי רכב אחרים אולי לא נפגע, לא נעלה את כל הדברים האלה.

אוסאמה סעדי: לכן אנחנו מבקשים לקיים את הדיון ולקדם את הצעת החוק הזאת.

אוסאמה סעדי: חשוב גם לזכור, אני מבין שזה חלק מהכנסות המדינה, אבל המחירים של הרכבים כבר מגלמים בתוכם מיסי יבוא ומיסי קנייה בסכומים ובאחוזים לפעמים יותר מאשר מחיר הרכב עצמו.

אוסאמה סעדי: למשל, אם ביבוא אישי אתה מייבא רכב, אתה מייבא רכב ב-40%, 50% מהעלות שלו עם המיסים.

אוסאמה סעדי: כך שהמיסים על הרכבים גבוהים מאוד.

אוסאמה סעדי: לפעמים זה פי שתיים, פי שלוש מערך הרכב עצמו וממחיר הרכב עצמו.

אוסאמה סעדי: כך שהמדינה כבר גובה ויש הכנסות ממכירת רכבים, במיוחד רכבים חדשים, בסכומים נכבדים מאוד, ולא צריך להסתכל על אגרת הרישוי כמקור הכנסה.

אוסאמה סעדי: אם אפשר לעזור לשכבות החלשות, לאלה שמחזיקים רכבים, לרכבים הממוצעים לאזרח הממוצע שמחזיק רכב רגיל, לא רכב יוקרה, לא רכב יקר, בהחלט צריך לעזור לו.

אוסאמה סעדי: לכן אנחנו מבקשים לקדם את הדיון בהצעת החוק הזו.

מיכאל ביטון: תודה אוסאמה, ואני גם אוהב את רוח הדברים שמצד אחד אתם מביאים הצעה להקל באגרת רכב, ומצד שני מבינים שהמהלך מחייב תיאום והסכמות עם הממשלה והתחלתם איתם בדין ודברים.

מיכאל ביטון: אנחנו ניתן להם להתייחס.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת אחמד טיבי, אתה לא יושב בכיסא, קם שבע פעמים.

מיכאל ביטון: יש לך הצעת חוק - - -

אחמד טיבי: היה לי ויכוח עם השרה שיש לך ויכוח איתה.

מיכאל ביטון: איך אתה יודע שהגיע תורך לדבר?

מיכאל ביטון: אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: מדובר בהצעת חוק שעברה בקריאה טרומית שמטרתה להגביל את אגרת רישיון הרכב.

אחמד טיבי: זאת דרישה כלל ציבורית מזה שנים רבות.

אחמד טיבי: אני ער לעובדה שיש אנשים עשירים שקונים רכבי יוקרה.

אחמד טיבי: לא על אלה שיש להם פרארי – כמו שאוסאמה אמר – או סוגים של רכבי יוקרה, וגם לא מדובר ברכב מסחרי או אוטובוס, אלא על רכבים של כלל הציבור.

אחמד טיבי: גם בארצות הברית, האגרה היא פחות ממה שיש בישראל.

אחמד טיבי: בישראל הסכום נע בין 1,200 ל-4,500 שקל, אולי יותר לחלק מהרכבים.

אחמד טיבי: ועכשיו אנחנו בתקופה של עליית מחירים, עלייה ביוקר המחייה וכדומה, ההצעה הזו היא הצעה חברתית ביותר, היא נוגעת לכל בית, לכל משפחה, לכל בעל רכב, ואנחנו מבקשים ממך שתעזור לנו לקדם את החוק בקריאה ראשונה ולהצביע עליו בהמשך.

אחמד טיבי: אנחנו מוכנים לבוא בדין ודברים עם משרד התחבורה באמצעות ועדת הכלכלה וגם ישירות, כדי להגיע לעמק השווה.

מיכאל ביטון: אהבתי את זה.

מיכאל ביטון: גם אוסאמה אמר את זה.

מיכאל ביטון: אהבתי שני דברים: א', שזה לטובת כלל אזרחי המדינה.

אחמד טיבי: כמו כל החוקים שלנו.

מיכאל ביטון: ו-ב', עבור המוחלשים ביותר.

מיכאל ביטון: זה שיש לו רכב יד שנייה, בעלות של 20,000-30,000 שקל, והוא משלם אגרה שנתית שיכולה להיות 3%-4% משווי הרכב – רק האגרה.

מיכאל ביטון: לכן זאת הצעה שהיסוד שלה מבוסס גם על הקלה ביוקר המחייה, ואיזה מידתיות במיוחד לאנשים שנוסעים עם רכב צנוע והעלויות של האגרה מתוכו גבוהות.

מיכאל ביטון: אני כן אהבתי שאמרתם שאתם מתחילים דין ודברים מול משרדי הממשלה ומנסים להגיע לעמק השווה או למתווה רב שנתי של הפחתת האגרה הזאת.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים לשמוע באופן עקרוני את עמדת המשרד ואת חברי הכנסת האחרים שהגיעו היום שגם יתייחסו, ולתת לכם עוד זמן להגיע להסכמות ולעודד את ההסכמות האלה, גם במתווה רב שנתי.

מיכאל ביטון: בסופו של דבר, זאת הצעת חוק שמיטיבה עם האזרחים ולכן ראויה לקידום.

מיכאל ביטון: אבל כן קיבלתי את הרוח של יוזמי החוק שבאים ואומרים: שמנו חוק, אבל אנחנו פתוחים למשא ומתן, לדיון, לרעיונות מול המשרד, ואנחנו רוצים שהדיון הזה יתקיים גם אחרי הישיבה הראשונה הזאת כדיון כללי.

מיכאל ביטון: כמובן, אם יהיו הסכמות אפשר יהיה להביא את זה מידית להצבעה, כי הדיון הכללי ייגמר היום.

מיכאל ביטון: המשא ומתן על הסכומים מול הממשלה יימשך.

מיכאל ביטון: ברגע שתהיה הסכמה טובה, נוכל להביא מידית את החוק לקריאה ראשונה בוועדה במהירות האפשרית.

מיכאל ביטון: אתן לנציגי משרד התחבורה - - -

אחמד טיבי: אנחנו צריכים את העזרה שלך לשכנע את המשרד.

אחמד טיבי: ללחוץ כוועדת כלכלה.

מיכאל ביטון: אני גם צריך את העזרה שלך בהצבעה - - -

אחמד טיבי: ידעתי שאקבל את התשובה הזו.

אחמד טיבי: אבל מתברר שיש לך משקל.

אחמד טיבי: יש דברים שעוברים איתך ויש דברים שלא עוברים בגללך.

אחמד טיבי: כדאי גם - - -

מיכאל ביטון: אחמד, אתה מכיר את האיש ששלח את הילד שלו להשאיל פטיש מהשכנים?

מיכאל ביטון: אז הילד חזר, לא מצא, אף שכן אין לו פטיש.

מיכאל ביטון: האבא אמר לו: לך תעבור בכל הבתים בשכונה.

מיכאל ביטון: חזר הילד בערב בוכה: אבא, אין לאף אחד פטיש.

מיכאל ביטון: האבא אומר לו: טוב, תביא את הפטיש שלנו.

מיכאל ביטון: הבנת?

אחמד טיבי: אני הבנתי.

מיכאל ביטון: אתה הפטיש.

מיכאל ביטון: אנחנו עושים דיון כללי ותהיה זכות דיבור לכולם.

מיכאל ביטון: על חוק ראשון יש זכות דיבור לכל אדם שרוצה.

מיכאל ביטון: נציגי התחבורה, האוצר ואז חברי הכנסת, ואז נציגי גופים אחרים.

מיכאל ביטון: בבקשה.

שחר בר: שלום, שמי שחר בר מאגף התקציבים במשרד האוצר, עמדת הממשלה הייתה להתנגד בוועדת שרים.

שחר בר: מדובר באובדן הכנסות לפי הצעת החוק הנוכחית של 1.5 מיליארד בשנה מאגרות רישוי.

שחר בר: מעבר לכך, ומשרד התחבורה יפרט, יש שבע דרגות של אגרות רישוי, וכאן מדובר בהפחתה, שבפועל תהיה על הרכבים היקרים יותר.

שחר בר: זאת הטבה שיותר פונה לאוכלוסיות חזקות ופחות לאוכלוסיות חלשות שגם כך ממילא, כנראה, ישלמו את אגרת הרישוי הנמוכה יותר כמו שהיא אמורה להיות היום.

מיכאל ביטון: יש נתונים על רכבים בשווי 80,000 שקל ומטה, 60,000 שקל ומטה, ואז כמה אנשים כאלה ייהנו מהקלה באגרה?

מיכאל ביטון: דווקא אלה שיש להם רכב לא יקר, יד שניה, שהם שורדים, שהם לא יכולים לקנות רכב חדש.

שחר בר: אתן למשרד התחבורה להתייחס.

שחר בר: דרגות הרישוי הם שבע דרגות לפי עד כמה הרכב יוקרתי או עולה, וכן על פי שנים – ככל שהוא ישן יותר האגרה הולכת ונהית נמוכה יותר.

שחר בר: מספרים ספציפיים, אני מציעה שמשרד התחבורה יתייחס.

מיכאל ביטון: אותו מדרג שהרכב הולך ומתיישן, והאגרה פה פוחתת – המדרג הזה יכול גם להשתנות.

אליהו יצחק: היא לא פוחתת, היא עולה יותר.

שחר בר: כן, היא הולכת פוחתת.

מיכאל ביטון: היא הולכת ופוחתת, לפי הרכב.

אליהו יצחק: היא עולה יותר, האגרה עולה יותר.

יבגני סובה: לפי מנוע זה לא פוחת.

מיכאל ביטון: חברים, בואו, תתנו סקירה.

ברוני חירמן: - - - זה לא לפי מנוע.

מיכאל ביטון: זה הזמן לתת סקירה של הנתונים.

שחר בר: רק אציין דבר נוסף לפני שמשרד התחבורה משלים את דבריו ויסביר לגבי אגרות רישוי: מדובר בהצעת חוק תקציבית, זה אומר שכדי לעבור היא צריכה רוב של 50 לפחות במליאה.

מיכאל ביטון: עוד פעם, תסבירי מה הסברת.

מירב ליבנה: שלום, מירב ליבנה מהלשכה המשפטית במשרד האוצר.

מירב ליבנה: לאור העלויות שהציגה נציגת אגף התקציבים, חשוב לציין לפרוטוקול, שמדובר בהצעת חוק תקציבית לפי חוק - - -

אחמד טיבי: צריך יותר מ-50?

מירב ליבנה: יותר מ-50.

אחמד טיבי: יש לי יותר מ-60.

מירב ליבנה: בסדר.

מיכאל ביטון: יש לו עשר עודף להשאיל לכם.

מיכאל ביטון: אם את רוצה על איזה חוק אחר, הוא משאיל עשר.

שחר בר: יש לנו כמה חוקים.

מיכאל ביטון: איך אתה מחזיק אותם, בקופסאות שימורים?

יבגני סובה: אם יש לך יותר מ-60, טיבי, אז אתה רומז לפיזור הכנסת?

יבגני סובה: לא הבנתי מה זה.

מיכאל ביטון: לא, מה - - - הוא לא.

מיכאל ביטון: אני חושב - - -

יבגני סובה: מתמטיקה כולנו למדנו.

מיכאל ביטון: יבגני, אסביר לך משהו - - -

יבגני סובה: גם אם כל האופוזיציה אתכם – איך יש לך מעל 60?

מיכאל ביטון: יבגני אתה טועה, אתה לא מבין את הסיטואציה.

מיכאל ביטון: המצב שאנחנו נמצאים בו הוא האופטימלי בשביל אחמד טיבי.

מיכאל ביטון: כל שינוי פוגם ב - - -

יבגני סובה: רק שהוא לא יבנה עליך.

יבגני סובה: אל תבנה על מיכאל.

אחמד טיבי: יבגני, אתה יודע מי יושב מימיני במליאה?

אחמד טיבי: מאזן גנאים – הוא יצביע איתי – וג'ידא רינאוי, זה חוק חברתי, שניהם לא יצביעו?

יבגני סובה: אתה נותן איזה כותרת עכשיו על הרכבים.

אחמד טיבי: מה?

יבגני סובה: על מאזן גנאים.

יבגני סובה: זאת הכותרת שתצא - - -

אחמד טיבי: מאזן וג'ידא לא יצביעו איתי?

אחמד טיבי: מה?

יבגני סובה: אתה רוצה להגיד שמאזן גנאים בעד פיזור הכנסת?

אחמד טיבי: לגבי חוק הרכבים – הוא בעד.

יבגני סובה: טיבי, זה לא מה ששאלתי.

אחמד טיבי: פיזור זה לא.

אחמד טיבי: אנחנו לא מדברים על הפיזור, אנחנו מדברים על הרכבים.

מיכאל ביטון: אנחנו באמת נישאר בדבר הנקי והענייני.

מיכאל ביטון: אנשי משרד התחבורה, תציגו לנו את השיטה היום לפיה נקבעת אגרת הרכב, גם לפי סוג הרכב, שווי הרכב, המאפיינים שלו.

מיכאל ביטון: מה מערכת השיקולים שקובעת את זה היום.

מיכאל ביטון: וגם, כשיש פיחות באגרת הרכב לאורך שנים, גם כן, מה השיטה וכיצד זה נקבע.

מיכאל ביטון: בבקשה.

ברוני חירמן: בוקר טוב, שמי ברוני חירמן, מנהלת אגף כלכלה בפועל במשרד התחבורה.

ברוני חירמן: אגרות רישוי רכב היום נקבעות בהתאם לקבוצת המחיר וגיל הרכב.

ברוני חירמן: יש שבע קבוצות מחיר.

ברוני חירמן: כאשר גבולות קבוצות המחיר, הקבוצה הנמוכה ביותר היא עד 106,000 שקל.

ברוני חירמן: כשאנחנו מדברים על מחיר הרכב כפי שהוא נרשם לראשונה, כשהיבואן רשם את הדגם במערכות משרד התחבורה.

ברוני חירמן: כלומר, קבוצת המחיר נשארת עם הרכב לכל אורך חייו.

ברוני חירמן: ברגע שהרכב סווג, כשהוא נקנה לראשונה, לקבוצת מחיר מסוימת – הקבוצה לא משתנה לאורך חיי הרכב.

אוסאמה סעדי: גם אם עברו עשר שנים, וערך הרכב כבר ירד?

ברוני חירמן: רגע.

ברוני חירמן: ערך גם של רכב מקבוצה שבע ירד, מה שמשתנה הוא שהאגרה משתנה, האגרה יורדת במהלך חיי הרכב בארבע קפיצות.

ברוני חירמן: כלומר, האגרה הכי גבוהה היא לרכב חדש עד גיל שלוש.

ברוני חירמן: לאחר מכן, האגרה יורדת ובין גיל ארבע עד שש, רכב משלם אגרה שנייה הכי גבוהה ביחס לאגרה הראשונית.

מיכאל ביטון: באיזה שיעור היא יורדת?

ברוני חירמן: יורדת בקפיצות של כ-300 שקל.

מיכאל ביטון: רכב של עד 106,000 שקלים – מה האגרה שלו?

מיכאל ביטון: תני לנו את המספרים.

ברוני חירמן: רק שנייה.

ברוני חירמן: לאחר גיל שש, האגרה יורדת פעם נוספת.

ברוני חירמן: רכבים בני שבע עד עשר שנים, משלמים אגרה שלישית מבחינת גובה האגרה ביחס לאגרה הראשונית.

ברוני חירמן: ולאחר גיל עשר, האגרה יורדת שוב, ולא משתנה יותר לאורך חיי הרכב.

ברוני חירמן: רכב בן 11 ורכב בן 20 ישלם אותה אגרה.

מיכאל ביטון: והמספרים?

ברוני חירמן: המספרים: רכב מהקבוצה הראשונית שמחירו עד 106,000 שקל, כחדש, עד גיל שלוש ישלם 1,100 שקל.

ברוני חירמן: לאחר מכן, הוא ישלם 965 שקלים.

ברוני חירמן: לאחר מכן, הוא ישלם 846 שקלים.

ברוני חירמן: ובסופו של דבר, הוא ישלם 739 שקלים.

מיכאל ביטון: אוסמה, אחמד – אם הרכב הוא 1,100 שקל, זה החוק, זה 10%.

ברוני חירמן: הקבוצה הזאת לא תושפע מההצעה.

מיכאל ביטון: זה הרכב הזול שרציתם לדאוג לו.

יבגני סובה: אני התבלבלתי עם ביטוח חובה, זאת הטעות שלי.

אורי מקלב: 10% מהשכר הממוצע.

יבגני סובה: ביטוח חובה בהתאם לגיל, נכון?

אורי מקלב: 1,100 זה אחוז, זה לא 10%.

מיכאל ביטון: שאלה טובה, רק תן לי להשלים את המשפט: 1,100 שקלים לרכב חדש עד שווי 106,000 שקל.

מיכאל ביטון: הדרגה הראשונה היא 1,100, אחרי שלוש שנים עובר לדרגה שנייה.

ברוני חירמן: אחרי שלוש שנים הוא נשאר בקבוצה אחת, אבל הוא יורד בקבוצת גיל והאגרה יורדת ל-965 שקלים.

מיכאל ביטון: זאת אומרת שכבר בשנתו הראשונה אפילו, הוא 10% מהשכר הממוצע.

ברוני חירמן: כן, הוא קרוב מאוד, ב-50 שקל מעל.

אוסאמה סעדי: ב-106,000 לרכב חדש, הוא משלם 1,000 שקל?

ברוני חירמן: 1,100 שקל, יש גם תוספת אגרה עבור רשות השידור.

מיכאל ביטון: אז אני מסיים את הדיון, החוק טוב, הוא מבוצע הלכה למעשה – סתם, סתם.

מיכאל ביטון: טיבי, מה אתה אומר, הבנת מה קרה פה?

אורי מקלב: בואו נשמע על רכבים אחרים.

מיכאל ביטון: נשמע על רכבים אחרים.

אורי מקלב: על 1,600 סמ"ק.

מיכאל ביטון: אבל הטענה הראשונית שלנו הייתה לדאוג לחלשים.

מיכאל ביטון: אז בסדר, אז בן אדם חלש עד 150,000, 200,000 שקל, ישלם 1,100 שקל.

אורי מקלב: הוא התכוון שאנשים שיש להם רכבים - - -

אוסאמה סעדי: גם ב-210,000.

מיכאל ביטון: כמה ישלמו ב-200,000?

אורי מקלב: השכר הממוצע שלהם הוא הרבה פחות.

אחמד טיבי: 200,000 – כמה?

אורי מקלב: השכר הממוצע שלהם - - -

מיכאל ביטון: לא – הוא אמר איך לחשב אגרה.

מיכאל ביטון: ויוצא שברכב הסביר לכל אזרח ישראלי, למעמד ביניים, נמוך ומטה, הוא משלם 100,000 שקל.

אוסאמה סעדי: אין רכב חדש היום ב-100,000, היום כולם ב-150,000, 200,000.

ברוני חירמן: רכבי מיני יש הרבה.

אוסאמה סעדי: 150,000 - - -

מיכאל ביטון: בוא נעלה רגע, בוא נעלה קומה.

ברוני חירמן: אני יכולה להגיד לך - - -

מיכאל ביטון: בוא נעלה ל-180,000, ל-200,000.

מיכאל ביטון: מה הדרגה הבאה שלכם?

ברוני חירמן: הדרגה הבאה שלנו היא מ-106,000 עד 128,000 שקל.

מיכאל ביטון: ואחרי זה?

ברוני חירמן: 128,000 עד 151,000.

מיכאל ביטון: תגידי לנו על 151,000, איך זה נראה?

אורי מקלב: 151,000 והלאה.

מיכאל ביטון: 151,000 – מה האגרות שם?

יבגני סובה: יש פה עוד שאלה מעניינת, אם הרכב עולה כ-125,000 שקלים, אבל קונים אותו דרך חברת ליסינג כאפס קילומטר, אז המשמעות של מחיר הרכב - - -

מיכאל ביטון: לפי המחיר שהוא נרשם על ידי היבואן.

יבגני סובה: זה מה שאני אומר.

יבגני סובה: כי המחיר לפי אפס קילומטר זה אוטומטית 10%.

ברוני חירמן: זה לא משנה.

יבגני סובה: אני יודע, אני מסביר שאדם שרוצה לחסוך, ולהילחם – מה שנקרא – ביוקר המחייה, הוא אומר: אני רוצה לקנות רכב לא ב-128,000, אלא אפס קילומטר דרך חברת ליסינג, הוא יכול לעשות את זה.

אורי מקלב: הוא קונה את זה ב-60,000, 70,000.

יבגני סובה: לא, לא בסכומים האלה.

יבגני סובה: הוא יקנה את זה בכ-105,000, 108,000, המחיר שלו ירד לפחות ב-15,000 שקלים, עדיין הוא יצטרך לשלם לפי המחיר של 128,000, למרות שהוא בעצם יד שנייה כבר על הרכב, זה העניין.

ברוני חירמן: אנחנו לא - - -

יבגני סובה: אני מבין, אני רק מסביר פה ליושב-ראש הוועדה, אלה סוגיות שהרבה אנשים נתקלים בהן.

ברוני חירמן: אין התייחסות פרטנית, אין לנו יכולת לעשות הערכת שווי לכל אחד מהרכבים.

ברוני חירמן: יש 3.5 מיליון ויותר כלי רכב.

יבגני סובה: כן.

יבגני סובה: אבל אדוני היושב-ראש, לגבי העלייה בביטוח חובה, זה כן – ככל שהרכב ישן, המחיר של ביטוח החובה עולה.

יבגני סובה: זה היה בלבול שלי, אני חשבתי שככל שהרכב חדש, אז אתה בעצם יותר מבוטח מבחינת כל המערכות, מבחינת הכול.

יבגני סובה: אבל אם הרכב שלך הוא בן 20, אז כל שנה תשלם יותר על ביטוח חובה.

מיכאל ביטון: לא תמיד.

מיכאל ביטון: זה לא מחייב.

יבגני סובה: זה לפעמים יכול הגיע לכמה מאות שקלים.

מיכאל ביטון: יש גם תחרות בדבר הזה.

מיכאל ביטון: בביטוחים יש תחרות.

יבגני סובה: ברור שזה תלוי בשנה.

יבגני סובה: אבל נניח זה יכול להגיע – אם לקחת אותו ושילמת 1,400, זה יכול להגיע ל-1,800 שקל אחרי עשר שנים.

ברוני חירמן: אבל ההיגיון שם הוא הגיון אחר, רמת הסיכון עולה.

יבגני סובה: לא אמרתי שאני נגד, אמרתי שזה היה בלבול בהתחלה, כשאמרתי שזה עולה בהתאם לשנתון של הרכב.

אוסאמה סעדי: הדרגה מ-151,000 היא עד כמה?

אורי מקלב: זה עד 151,000.

אוסאמה סעדי: מהי האגרה בקבוצה של 126,000 עד 151,000?

ברוני חירמן: קבוצה מס' ארבע, זה 151,000 עד 170,000.

אורי מקלב: תגידי את האגרה של הקבוצה הזו.

אורי מקלב: קבוצה ארבע.

ברוני חירמן: רגע, קבוצה שלוש, רכב של 150,000, כחדש – 1,690 שקל לשנה.

ברוני חירמן: קבוצה ארבע – 2,116 שקלים.

אוסאמה סעדי: שזה מ-150,000 עד 170,000?

ברוני חירמן: מ-151,000.

יבגני סובה: גם אם יש לך רכב ב.

יבגני סובה: מ.וו שהעלות שלו – אוסאמה, תחשוב, אם יש לך רכב בן 20 שנה, ועלותו 200,000, ואתה נוסע ברכב בן 20, שהיום הוא עולה אולי 40,000 שקל, עדיין זה מחושב לפי 200,000 שקל.

אוסאמה סעדי: היה לי רכב שקניתי ב-200,000, לא מפואר משהו-משהו, אחרי שלוש-ארבע שנים, זה בקושי הגיע ל-50,000, 60,000.

יבגני סובה: הקפיצות שם יותר גדולות.

אוסאמה סעדי: הקפיצות מטורפות ואתה ממשיך לשלם.

אוסאמה סעדי: על זה אני מדבר, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: עכשיו הבנו את מהות החוק.

יבגני סובה: הבנת עכשיו על מה הם מדברים?

אוסאמה סעדי: זה העיוות שאני מדבר עליו, ולכן אמרנו, אני לא בא, לא 1.5 מיליארד ולא מיליארד שקל וכולי – צריך לעשות את ה... התקנות, ממתי הן?

אוסאמה סעדי: מלפני שנים.

אבנר פלור: שנים.

אוסאמה סעדי: מה שנים?

אוסאמה סעדי: לפני אלף שנה.

ברוני חירמן: לא, זאת שיטה מסוף שנות ה-90.

מיכאל ביטון: מה ההסבר המקצועי לאגרה הכול כך יקרה של רכב בעלות 150,000 שקל?

מיכאל ביטון: של השווי?

מיכאל ביטון: שם זה 2,000.

אבנר פלור: אני יכול להגיד – לפחות גם ממה שלמדנו בעולם – שכשקובעים את האגרה, יש שוני בין המדינות השונות, אבל כמעט כולם לוקחים את ההשפעות החיצוניות של הרכב הפרטי, שזה כולל את נושא זיהום אוויר, נושא הגודש, הרעש, תאונות דרכים, עד כמה זה משפיע.

אבנר פלור: יש מדינות שמתייחסות לנושא של פליטת CO2 ובהתאם קובעות את האגרה.

אבנר פלור: יש שוני בין המדינות השונות.

אבנר פלור: זה בעצם התמהיל שנלקח לקבוע את גובה האגרה.

מיכאל ביטון: אבנר, נניח שמציעי החוק לא היו מציעים חוק, האם בשנה-שנתיים האחרונות עשיתם דיונים על הדבר הזה?

מיכאל ביטון: יש בדיקה של השיטה הזאת או שזה עולם כמנהגו נוהג יחסית?

אבנר פלור: ראשית, לגבי מה שהעלה חבר הכנסת אוסאמה, לגבי הרכב החשמלי – גובה האגרה ברכב החשמלי הוא 393 שקלים, כלומר, שהוא משלם גם יש שוני בשווי השימוש בין רכב חשמלי לבין רכב רגיל, וגם מס הקנייה הוא שונה.

מיכאל ביטון: עכשיו משנים את מס הקנייה.

מיכאל ביטון: עכשיו זה נפגע.

אבנר פלור: - - - עד סוף השנה, בינתיים - - -

מיכאל ביטון: אבנר, אתה יודע שאנשים הזמינו אוטו ב-2022, יקבלו אותו ב-2023.

מיכאל ביטון: הזמינו אותו לפי ההנחה שלכם במס וישלמו בהנחה אחרת.

מיכאל ביטון: לדעתי הם גם יטענו לפגיעה קניינית, יהיו שם עתירות.

אוסאמה סעדי: אינטרס ההסתמכות.

מיכאל ביטון: הוא הזמין מראש על בסיס ההנחה, רק לא סיפקו בזמן.

מיכאל ביטון: אז הוא ישלם יותר?

מיכאל ביטון: אולי הוא היה אומר שהוא לא היה קונה בכלל – אם הייתי יודע שאלה המיסים, לא הייתי קונה.

יבגני סובה: רק החשמלי או גם ההיברידי, יש הבדל.

יבגני סובה: היברידי לא נחשב, נכון?

אבנר פלור: לגבי היברידי, מבחינת מס הקנייה, הוא נמוך מ-83%, היום הוא עומד על 45%.

אבנר פלור: זה גם תלות, אם זה היברידי plug in או בלי שניתן לטעון בשקע.

אבנר פלור: מה שאני רוצה להדגיש, גם בעקבות הדיון שהיה אצלך, אנחנו כן בודקים את הנושא הזה.

מיכאל ביטון: יש בדיקה, גם את המיסים.

אבנר פלור: כן.

אבנר פלור: יחד עם רשות המיסים.

אבנר פלור: אבל לגבי הנקודה שהעלית, שהיא נקודה חשובה מאוד, באיזשהו מקום אנחנו רוצים לעודד את הנושא של ההליכתיות, ה-micro mobility, האופניים החשמליים, הנושא של התחבורה הציבורית והכול, ונצטרך לראות איך אנחנו מפחיתים עד כמה שניתן את כמות כלי הרכב בתוך מרכזי הערים.

אבנר פלור: יחד עם זאת, היות והרכב החשמלי הוא רכב שהתחיל בשנים האחרונות, כן רוצים לעודד אותו, כי אם כבר יש רכב אז עדיף חשמלי מאשר רכב בנזין או רכב דיזל, או עדיף רכב היברידי מאשר רכב בנזין או דיזל.

אבנר פלור: צריך לראות את כל התמונה, ולכן אנחנו כן נלקח את זה בחשבון באותה עבודה ובאותה הבחינה שאנחנו עושים מבחינת המדיניות הכוללת של השימוש בתחבורה הציבורית, וכל המהפך הזה שעושים.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: ראשית, אני חושב שמה שנראה לי שיגיד עורך הדין עצמון – אגרה צריכה לשקף עלויות של טיפול.

איתי עצמון: לא, לא בהכרח.

אורי מקלב: אבל צריך להיות איזושהי הלימה.

אורי מקלב: מה זאת אגרה?

אורי מקלב: כפי שאמר חבר הכנסת אוסאמה, נשלם על הרכב מיסוי כמעט כפול, ברכבי יוקרה אולי משלמים כבר יותר, אני חושב שהעלו עכשיו את המיסוי ברכבי יוקרה.

אורי מקלב: זה מעל סכום - - -

אבנר פלור: 300,000 שקלים.

אורי מקלב: מעל 300,000 שקלים, עכשיו העלו את זה עוד.

אורי מקלב: אני חושב שהיה על זה משהו בחדשות.

אורי מקלב: אנחנו רוצים מס על דלק, אנחנו משלמים מיסוי בשביל על הרכבים, לכן יש גם 100%.

אורי מקלב: אנחנו משלמים אגרת גודש - - -

מיכאל ביטון: בדלק זה בערך 70% מס מהדלק, כולל - - -

אורי מקלב: אנחנו מוציאים על רכב הרבה.

אורי מקלב: הטיפול ברישוי, וככל שהרכב מתיישן, הוא לא בעלות, הוא עלות הרבה יותר נמוכה ממה שאנחנו גובים דרך האגרות האלה עוד.

אורי מקלב: אנחנו גובים דרך האגרות, בסך הכול מיליארד.

אורי מקלב: איך היא אמרה: רק האגרה זה 1.5 מיליארד.

אורי מקלב: אני מניח שדרך האגרות נגבים 3 מיליארד שקל בשנה, אם לא יותר נגבים על ידי אגרות רכב.

אבנר פלור: כ-5 מיליארד.

אורי מקלב: 5 מיליארד.

אורי מקלב: 5 מיליארד שקל על ידי האגרות.

אורי מקלב: לא עולה הטיפול ברישום, מסביב לזה, 5 מיליארד שקל, הרבה-הרבה פחות.

אוסאמה סעדי: מאיפה - - - להוציא את זה, להנפיק את זה במחשב.

אורי מקלב: אז אני אומר, ככל שהמחשוב היום עולה, ככל שיש הרבה יותר, אז הרי כמות - - -

איתי עצמון: האגרה לא אמורה לשקף אחד לאחד - - -

אורי מקלב: לא אחד לאחד, אבל סוג של מסגרת בסופו של דבר.

אורי מקלב: אחד לאחד, אתה אומר איזונים, אני לא רוצה להגיד רכב כזה, רכב אחר.

אורי מקלב: אבל אגרה צריכה הרי, זה לא מס, אגרה באה לבטא עלות טיפול בצורה מסוימת וכולי.

אורי מקלב: הרי לפי זה צריך גם לקבוע את האגרה.

אורי מקלב: אתה אומר, אני לוקח מזה, אני לוקח מהנמוכים יותר, אני מאזן את זה קצת.

אורי מקלב: זה לא יכול להיות בצורה קיצונית.

אורי מקלב: ולכן, עלות אגרת רכב באה לידי ביטוי הרבה יותר כשהרכב ישן.

אורי מקלב: כרכב ישן, אנחנו אומרים גם עשר שנים על רכב שעולה 100,000 שקל, בעוד עשר שנים הוא כבר גרוטאה.

אורי מקלב: מתי הרכבים הישנים נהפכים להיות משמעותיים ושמישים?

אורי מקלב: דווקא כשנפח המנוע הוא יותר גדול, וכשבמקור שלו הוא היה רכב יקר.

אורי מקלב: המנוע עוד חזק, הוא עוד יכול לשמש.

אורי מקלב: כי רכב 1,600, 1,800 ו-2,000 סמ"ק הוא יכול.

אורי מקלב: כשהמנוע של הרכב חזק, הוא מחזיק יותר שנים מעמד.

אורי מקלב: ושם זה בא לידי ביטוי, לא ב-2%,3%.

אורי מקלב: יש רכבים שהאגרה השנתית שלהם יכולה להגיע ל-7% גם כן ואפילו הרבה יותר מזה.

אורי מקלב: הרכבים הגדולים יותר, עם נפח המנוע הגדול יותר, שבעבר היו רכבים יקרים, אבל היום, גם בגלל עלות הדלק, שבסך הכול, בסופו של דבר, אתה משלם על זה עוד פעם – הם לא יקרים.

אורי מקלב: 30 ו-40, ו-20 - - - שמה שבא לידי ביטוי.

אורי מקלב: יכול להיות שאולי צריך לקחת את הצעת החוק שלהם ולהביא לידי ביטוי, ואפילו לא פחות מ-10% של השכר הממוצע, ברכבים הישנים האלה, ועליהם, לשם אתה מסתכל.

מיכאל ביטון: זה לשנות את השיטה, זה לא חייב להיות - - -

אורי מקלב: לשנות את השיטה, ולתת - - -

מיכאל ביטון: הרעיון שהביאו פה בחוק, מיטיב דווקא עם רכבים יקרים ולא עם רכבים זולים, כי ברכבים זולים זה פחות או יותר עונה על הגדרת החוק המוצע.

מיכאל ביטון: אבל שינוי השיטה והתייחסות להתיישנות ואובדן שווי, כשמצד אחד יש פה מדרג, אבל אולי המדרג צריך להיות יותר גבוה, וגם ממשיך אחרי עשר שנים.

מיכאל ביטון: פה הוא נפסק, אחרי עשר שנים, זה נשאר.

אורי מקלב: יש רכבים שמשלמים 2,000 שקל לשנה, ו-1,700 ו-1,800, כשכל הרכב שווה 40,000 ו-50,000 שקל – זה לא סביר בעליל.

מיכאל ביטון: זה לא מעט.

אורי מקלב: לשם אנחנו - - - צריכים לקחת את כל - - -

מיכאל ביטון: וזה גם הכנסה מצטברת – אם הרכב על הכביש 30 שנה, וקיבל מהמדינה 2,000 שקל ו-1,500.

מיכאל ביטון: המדינה הכניסה את שווי האוטו.

מיכאל ביטון: יש פה תשלום מצטבר.

אורי מקלב: והיא מקבלת הרבה תמורת הדלק.

אורי מקלב: ואלה רכבים שגם - - - -

מיכאל ביטון: לדעתי אנחנו בכלל מהגבוהים בעולם במיסוי של רכישה של רכב.

מיכאל ביטון: אני חושב גם ש- 70% פחות או יותר מהפעילות של הדלק זה מיסים.

מיכאל ביטון: וזה באמת יכול לפגוע בהכנסות המדינה.

מיכאל ביטון: אבל חייבת להיות מגמה של שינוי השיטה.

אורי מקלב: ואתה משלם מס הכנסה על שווי רכב.

אורי מקלב: ואנחנו משלמים אחרי זה על הרכב, ואחרי זה משלמים איזה מס הכנסה גם.

מיכאל ביטון: גילום, עניינים.

אורי מקלב: אנחנו עכשיו גם עם מס גודש.

אורי מקלב: ומס נסועה על רכבים שלא משלמים דלק.

אורי מקלב: ברוך השם.

מיכאל ביטון: תעשה ספורט, תתחיל ללכת, לרוץ, הכי טוב.

אורי מקלב: אבל גם זה לא טוב, את התחבורה הציבורית מייקרים.

אורי מקלב: אתה יודע מה – בסדר - - - מכפילים לנו את המנוי החודשי ומנוי יומי ואת הנסיעה היומית.

ברוני חירמן: אפשר להתייחס?

מיכאל ביטון: בבקשה, זה הנושא.

ברוני חירמן: קודם כול לגבי עלויות שאגרת רכב מגלמת – אגרת רכב נועדה גם לגלם עלויות של הקמה ותחזוקה של מאגר הרכבים.

ברוני חירמן: עלויות של כוח אדם של אגף הרישוי שמטפל בניהול מאגר הרכבים ועדכניותו וכולי.

ברוני חירמן: כפי שאבנר ציין, מצוין גם בהפנמה של עלויות חיצוניות שליליות של רכב פרטי כגורם תרומה לזיהום אוויר, גודש, תאונות דרכים.

אורי מקלב: סליחה, זה בדלק.

יבגני סובה: זה כולל אגרת רדיו?

ברוני חירמן: רגע, זה תשלום שמועבר במלואו לרשות השידור.

יבגני סובה: זה באחוזים מכל - - -

אורי מקלב: ברישוי רכב צריך זיהום אוויר?

אורי מקלב: זה באגרת דלק, במיסוי על הדלק.

ברוני חירמן: לא.

ברוני חירמן: תוספת השם של האגרה הזאת זה: הסכום הנוסף עבור תאגיד השידור הישראלי.

ברוני חירמן: הוא מתווסף לאגרות רכב.

ברוני חירמן: ואנחנו מדברים על סכומים שהולכים ופוחתים מדי שנה ב-15%.

יבגני סובה: כ-100 שקל בשנה.

ברוני חירמן: כיום זה כ-144 שקלים.

ברוני חירמן: זה בערך הסכום השנה.

ברוני חירמן: בכל מקרה, אגרות רישוי רכב נועדו גם להפנים חלק מעלויות של השקעת המדינה בתשתית הכבישים ותחזוקה.

ברוני חירמן: כשאנחנו מדברים על אגרה ממוצעת משוקללת, לגבי כלל הרכבים, אנחנו מדברים על כ-1,400 שקל לרכב.

ברוני חירמן: כאשר עלויות ההשקעה במערכת כבישים ותחזוקתם הם למעלה מפי שניים פר רכב.

ברוני חירמן: באיזשהו מקום יש עיקרון שהמשתמש גם צריך לשאת בחלק מהעלויות.

ברוני חירמן: לעניין של תחבורה ציבורית, חשוב מבחינתנו לציין שברפורמה שגובשה עכשיו, הרעיון הוא להיטיב עם אותם נוסעים יוממים שהשימוש שלהם בתחבורה ציבורית הוא תדיר והוא מחליף רכב.

ברוני חירמן: ככול שאתה נוסע יותר, תשלם פחות פר נסיעה.

אורי מקלב: את מעלה להנחתה ליושב-ראש.

אורי מקלב: יש לו על זה.

אורי מקלב: ..

מיכאל ביטון: אשאל אותך חידה: ברוני, כמה משלם יומם מירוחם שרוצה לנסוע כל יום לתל אביב ברכבת, עם כל סוגי המנויים?

מיכאל ביטון: את יודעת כמה זה יעלה לו?

ברוני חירמן: רגע.

מיכאל ביטון: אני יודע.

מיכאל ביטון: זה יעלה 610 מנוי רכבת מבאר שבע, ועוד 100 שקלים מירוחם.

מיכאל ביטון: 710 שקלים.

מיכאל ביטון: זה מיטיב איתו?

מיכאל ביטון: אם הוא מרוויח 6,000 שקל בתל אביב?

אוסאמה סעדי: זה 10% לפי ההצעה שלנו.

ברוני חירמן: הוא לא ישלם.

ברוני חירמן: אם יש לו את המנוי הארצי הוא לא ישלם גם את המנוי של הפריפריה של 99 שקלים, זה לא כפל, זה לא גם וגם.

יבגני סובה: ישלם רק 610.

מיכאל ביטון: לא, הוא צריך את האוטובוס עד הרכבת.

קריאה: זה כולל גם את האוטובוסים.

מיכאל ביטון: 610?

יבגני סובה: אבל אם בן אדם נוסע כל יום מירוחם לתל אביב, כמה דלק הוא ישלם?

יבגני סובה: יש לך 150 לכיוון אחד.

יבגני סובה: קח 140.

אבנר פלור: וגם הזמן.

יבגני סובה: רגע, 300 - - -

מיכאל ביטון: הוא לי ייסע.

יבגני סובה: עזוב, כך ממוצע 30 ליטר ביום.

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: הוא לא ייסע.

יבגני סובה: אבל אתה משווה את זה בין נסיעה ברכב פרטי לתחבורה.

מיכאל ביטון: אין לו אוטו, הוא פועל.

מיכאל ביטון: פועל שמרוויח 8,000 שקל.

מיכאל ביטון: משכורת בתל אביב.

מיכאל ביטון: נניח מעסיקים אותו.

יבגני סובה: אם הוא נוסע באוטובוס היום, כמה הוא משלם?

מיכאל ביטון: יש מאות אנשים בבאר שבע שנוסעים כל יום לתל אביב.

יבגני סובה: באוטובוס או ברכבת.

מיכאל ביטון: ברכבת.

מיכאל ביטון: מאות נוסעים.

יבגני סובה: כן, אבל עדיין מנוי חודשי יעלה לו יותר זול.

מיכאל ביטון: 610 שקלים.

יבגני סובה: אבל זה יותר זול ממה שהוא משלם כל פעם היום, נכון?

יבגני סובה: אם הוא נוסע כל יום מבאר שבע לתל אביב.

מיכאל ביטון: כן.

יבגני סובה: אם הוא פועל ואם הוא נוסע מבאר שבע לתל אביב.

מיכאל ביטון: אבל הוא לא יקבל את ההחזר.

מיכאל ביטון: ההחזר של המעסיק הוא לפי האוטובוס – 210 שקל.

יבגני סובה: זה משהו אחד, אבל מבחינת העלות.

מיכאל ביטון: אנחנו מדברים על פועל, לא על אדם שיש לו אוטו.

יבגני סובה: כלומר שהכוונה היא שאם אדם ייקח עכשיו מנוי חודשי - - -

מיכאל ביטון: אנשים שיש להם אוטו, לא כל כך עולים - - -

יבגני סובה: לא, אבל אם אדם ייקח מנוי חודשי וייסע מבאר שבע, כל יום לתל אביב, וישלם 610 שקלים, נכון?

מיכאל ביטון: כן.

יבגני סובה: כמה המעסיק יחזיר לו?

מיכאל ביטון: ונניח שהוא מרוויח 7,000 שקל.

יבגני סובה: עזוב כמה הוא מרוויח, כמה המעסיק יחזיר לו?

מיכאל ביטון: 225.

יבגני סובה: למה?

מיכאל ביטון: חופשי-חודשי של אוטובוס.

מיכאל ביטון: החוק מחייב אותו לפי אוטובוס.

יבגני סובה: אז פה אנחנו צריכים לטפל, בנקודה הזאת.

מיכאל ביטון: גם בזה אנחנו מנסים לטפל.

יבגני סובה: אז נטפל בזה, לא בזה שנוריד את המנוי לרכבת.

יבגני סובה: מנוי לרכבת אולי זה דווקא שווה.

מיכאל ביטון: עוד לא הצלחנו לטפל.

מיכאל ביטון: בקיצור, לא פתרנו את הבעיות האלה.

מיכאל ביטון: בוא תמשיך הלאה, העניינים פה לקראת סיכום הדיון.

יבגני סובה: אני רוצה להגיד כמה דברים, קודם כול לפי מה ששמענו מנציגת משרד האוצר, את החוק הזה – אוסאמה, בלי לפגוע בכבודך – לא כדאי לקדם.

יבגני סובה: שמענו פה מספרים ונתונים שהם להפך, דווקא הם מיטיבים עם הצרכן.

מיכאל ביטון: וזה שזה חל על כולם.

מיכאל ביטון: זה לפני הפירוק לאוכלוסיות וסוגי רכבים.

יבגני סובה: יש פה נתון של 10% מהשכר הממוצע, שזה בערך 10,000 אלף שקל, אני חושב שלפי מה ששמענו – זה פחות או יותר אותו דבר.

יבגני סובה: רציתי להתייחס לנקודה שקשורה לתחבורה ציבורית והעידוד בשימוש בתחבורה ציבורית.

יבגני סובה: אני חושב שהגיע הזמן להפסיק להשתמש במושגים של החלפה.

יבגני סובה: אם הייתה לנו במדינה תחבורה ציבורית, כולל גם תחבורה ציבורית בשבת, רכבת למשל, בין הערים, יכול להיות שאדם היה מוותר לגמרי על הרכב.

יבגני סובה: אבל מה קורה?

יבגני סובה: במהלך השבוע, אדם יכול לוותר על האוטו הפרטי שלו, אבל בסוף השבוע, שישי-שבת, הוא רוצה לנסוע לכנרת, לפארק באשקלון, הוא רוצה לנסוע לירוחם.

מיכאל ביטון: לסבא וסבתא.

יבגני סובה: ואז בן אדם מוצא שהוא לא יכול לוותר על הרכב הפרטי שלו, כי בשישי-שבת – אין לו איך לנסוע.

יבגני סובה: ולכן אני חושב ש - - -

מיכאל ביטון: אוסאמה בא רק להוזיל את אגרת הרכב.

יבגני סובה: אוסאמה דווקא - -

מיכאל ביטון: זרקת עליו את כל הבעיות של התחבורה במדינה.

יבגני סובה: - - אין לו בעיה עם תחבורה ציבורית בשבת.

יבגני סובה: אבל המושג הזה של החלפה, לדעתי צריך להמיר אותו במושג של הקטנה.

יבגני סובה: כלומר, להקטין בשימוש.

יבגני סובה: אם הייתה לנו היום רכבת בשבת, רכבת שלא נכנסת לבני ברק, לא נכנסת לירושלים, לא נכנסת למקומות שקדושים לכולנו, אז אין שום בעיה.

יבגני סובה: למה בן אדם צריך לשלם 600 שקל על מונית כשהוא טס בשבת מנתב"ג בחברה זרה, בשביל להגיע מחיפה לנתב"ג.

יבגני סובה: אתה מסכים איתי?

יבגני סובה: אם הוא רוצה לטוס בשבת?

מיכאל ביטון: המשפט שלך: אם היה לנו.

מיכאל ביטון: אם היה לנו בשבת אתה אומר, אני אומר אם היה לי ביום ראשון רכבת מירוחם, הייתי בא כל שבוע לכנסת ברכבת.

מיכאל ביטון: אני עד היום מחפש את הרכבת.

יבגני סובה: מיכאל, אם אתה רוצה שבן אדם יוותר לגמרי על הרכב, והוא במקרה לא שומר שבת, קשה מאוד לראות איך בן אדם מוותר על זה.

יבגני סובה: יש שתי אוכלוסיות, יש אוכלוסייה שמשתמשת בתחבורה ציבורית ויש אוכלוסייה שמשתמשת ברכב פרטי.

יבגני סובה: אם תעשה סקר - - -

מיכאל ביטון: אתה יודע מה החלוקה ביניהן?

מיכאל ביטון: העניים משתמשים בתחבורה ציבורית.

מיכאל ביטון: מעמד ביניים, מעמד גבוה ומעלה פחות משתמשים.

יבגני סובה: מיכאל, אם אתה תיכנס עכשיו לאוטובוס, ולכל מי שמשתמש כל יום בתחבורה ציבורית, ותשאל אותם: כמה מכם משתמשים בתחבורה ציבורית בגלל היכולת הכלכלית, ואם הייתה לכם יכולת כלכלית, הייתם מוותרים על תחבורה ציבורית – סביר להניח שהרבה אנשים היו מוותרים על תחבורה ציבורית.

מיכאל ביטון: לא משתמשים בתחבורה ציבורית בגלל שהיא לא באה בזמן.

מיכאל ביטון: אוטובוסים לא באים בזמן.

מיכאל ביטון: הם מדלגים עליך.

יבגני סובה: זאת בעיה אחרת בפני עצמה.

יבגני סובה: אני שואל אותך שאלה פשוטה: אם אתה תשאל עכשיו נהגי רכבים, האם אתם מוכנים לוותר על השימוש ברכב פרטי לטובת שימוש בתחבורה ציבורית?

יבגני סובה: הם יגידו – מבחינה כלכלית אולי זה שווה, אבל אנחנו לא נוותר בגלל – כמו שאמרת – שלא עומדים בזמנים, לוקח יותר זמן להגיע, וגם שימוש בשישי-שבת, כמו שאמרת, להגיע לסבא וסבתא ולהגיע לים בשישי-שבת.

מיכאל ביטון: וגם יש ישובים שאין להם רכבת.

יבגני סובה: זה נכון.

יבגני סובה: ולכן המושג הזה של החלפה – צריך להוציא אותו מהלכסיקון.

יבגני סובה: צריך לדבר על הקטנה ולא על החלפה.

מיכאל ביטון: מקו באר שבע דרומה, מאות אלפי אנשים בכלל לא מחוברים לרכבת.

מיכאל ביטון: ומקו כרמיאל צפונה – לא ראש פינה, לא חצור, לא קרית שמונה, לא שלומי, אלה מאות אלפי אנשים שלא מחוברים לרכבת.

מיכאל ביטון: הרי רכבת לא מביאה שום מזור לצרותיהם, הם חייבים אוטו.

מיכאל ביטון: טוב, דנו בזה מספיק, אנחנו רוצים לסכם את הדיון הזה.

מיכאל ביטון: אדוני, ביקשת להגיד משהו?

אליהו יצחק: כן.

אליהו יצחק: כבוד היושב-ראש, כידוע לך, יש לנו ילדים שהם סטודנטים, ויש לנו גם משפחות ברוכות ילדים, הם מחזיקים אוטו, לקחת את הילדים לגן ולהחזיר.

אליהו יצחק: אני רוצה לשאול: למה על אוטו קצת ישן, צריך לשלם פעמיים אגרה בשנה, זה יוצא כמעט 600 שקל על האוטו הזה, פלוס 150 שקל על רכב כמעט ישן?

יבגני סובה: הוא מדבר על זה שעושים טסט פעמיים.

יבגני סובה: אתה מתכוון לכך שעושים פעמיים בשנה טסט.

יבגני סובה: זה לרכבים מעל 20 שנה.

יבגני סובה: אתה לא מדבר על האגרה, אתה מדבר על הטסט.

יבגני סובה: אגרה אתה משלם פעם אחת.

יבגני סובה: אתה משלם פעמיים על הטסט.

ברוני חירמן: - - -

יבגני סובה: 96 או גם טסט מחולק?

יבגני סובה: טסט, אתה משלם פעמיים או שהוא מחולק גם?

אליהו יצחק: טסט אתה משלם פעמיים, ולא רק שאתה משלם על הטסט 600 שקל, אתה משלם עוד 120, 130, על רכב קצת ישן.

אליהו יצחק: וחוץ מזה - - -

מיכאל ביטון: כל חצי שנה עושים טסט?

יבגני סובה: לרכב מעל 20 שנה – פעמיים בשנה צריך לעשות.

אבנר פלור: רכב מעל 19 שנה.

מיכאל ביטון: מתי נוצר הכלל הזה?

יבגני סובה: זה שנים.

מיכאל ביטון: פעמיים בשנה.

אבנר פלור: כן.

מיכאל ביטון: כמה זה שנים?

מיכאל ביטון: זה לא 20 שנה הכלל הזה.

מיכאל ביטון: מתי נוצר הכלל?

יבגני סובה: הרבה שנים.

יבגני סובה: אני מכיר את זה - - -

מיכאל ביטון: כמה הרבה?

מיכאל ביטון: תתנו נתון.

מיכאל ביטון: מתי הגיעה הדרישה לטסט פעמיים בשנה על אוטו מסוים?

אבנר פלור: אני יכול להגיד שמעל 15 שנה.

מיכאל ביטון: נכון.

מיכאל ביטון: זה לא כזה ישן.

מיכאל ביטון: זאת החלטה לא כל כך ישנה.

אליהו יצחק: הילדה סטודנטית, מסכנה, היא עובדת במלצרות כדי שהאוטו הזה ישרת אותה, מירוחם לספיר בשביל ללמוד ולחזור לירוחם לישון.

אליהו יצחק: עוד דבר, אני לא יודע, האם זה ראוי, אוטו שהוא על הכביש מ-2011 עד היום, צריך לשלם 1,000 ומשהו שקל על אגרה, טסט?

אליהו יצחק: תודה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך, אדוני.

מיכאל ביטון: אוסאמה, בבקשה.

אוסאמה סעדי: תודה אדוני היושב-ראש על הדיון.

אוסאמה סעדי: זו בדיוק הייתה מטרת הדיון, שנשמע את כל הגורמים.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהחכמנו ולמדנו מהדיון הזה, ויש לי בתור יוזם החוק הזה, עם חברי אחמד טיבי, יש לנו כבר רעיונות איך להתקדם.

אוסאמה סעדי: אני חושב שגם מבחינת התקנות האלה, אני מבקש, אבנר, תעבירו לנו בבקשה את התקנות האלה.

אוסאמה סעדי: נלמד אותן.

אוסאמה סעדי: נהיה אתכם בקשר.

אוסאמה סעדי: יש מה לשפר ויש מה לתקן.

מיכאל ביטון: אבנר, תעבירו לוועדה את הטבלאות שמסבירות איך מחושבות האגרות.

מיכאל ביטון: ואם יש מסמך קריטריונים או שיקולים להעביר גם לוועדה.

אוסאמה סעדי: אני חושב שבהחלט אפשר לתקן כמה דברים, כמה דרגות.

אוסאמה סעדי: אפשר גם מבחינת כל העניין הזה של הוותק, של ההתיישנות והבלאי של הרכבים.

אוסאמה סעדי: צריך לעזור לקבוצות האלה, להקל עליהן – בהחלט אפשר להגיע לזה.

אוסאמה סעדי: מלכתחילה לא הייתה כוונתנו להוריד ברכבי יוקרה וברכבים יקרים.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהיום גם מבחינת זה שכאילו אתה קובע פעם אחת – 106,000, 150,000 ואז כל שלוש, ארבע חמש שנים, למרות שירידת שווי הרכב היא יותר מהירה מהעניין הזה.

מיכאל ביטון: שווי הרכב יורד יותר משיעור האגרה.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: ולכן פה אפשר בהחלט לבוא בדברים עם משרד התחבורה, עם משרד האוצר.

אוסאמה סעדי: כולי תקווה שנגיע לאיזשהם הסכמות.

מיכאל ביטון: יפה, אוסאמה, אני אוהב את רוח הדברים שלך.

מיכאל ביטון: יש עוד מישהו באולם שרצה להתבטא לגבי החוק הזה או בזום ולא התבטא בנושא?

מיכאל ביטון: כי אם נגיע להסכמות עם משרד התחבורה בעתיד לבוא, ותהיה טבלה מתוקנת או גישה אחרת, זה יגיע להצבעות.

מיכאל ביטון: אני רואה בדיון שהיה עכשיו דיון כללי על הצעת החוק ואם תהיה התקדמות והסכמות, נביא אותו ישר להצבעות.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים לתת זכות לכל אחד – או להתנגד או להגיד משהו בשלב הזה.

מיכאל ביטון: אני רואה שאין אף אחד שרוצה להוסיף.

מיכאל ביטון: מבחינתנו רוח החוק, לנתח מחדש את הטבלה של אגרות הרכב, להקל – לא על המיליונרים, להקל על אלה שקונים רכב יד שנייה, אלה שקונים רכב לא יקר מדי, באזור 150,000, 200,000 – למה אני אומר 150,000 ו-200,000?

מיכאל ביטון: כי לפעמים 150,000 ו-200,000 מייצג רכבים משפחתיים, של משפחות עם חמישה ילדים, שבע מקומות, אז הוא בדרך כלל יתקרב לסכום של 200,000.

מיכאל ביטון: לא יוקרתי, אבל הוא יהיה באזור הזה.

מיכאל ביטון: ולכן באזורים האלה, צריך לנתח את המשמעויות להכנסות המדינה, ואת הטבלה של השינויים לאורך השנים.

מיכאל ביטון: ואם נוכל להקל על קבוצות מסוימות באגרת רישוי רכב, בהסכמה עם יוזמי החוק, ונביא את זה לוועדת כלכלה, זה יהיה ברכה לכל האזרחים.

מיכאל ביטון: תודה אוסאמה, תגיד לאחמד טיבי שקידמנו את הדיון.

מיכאל ביטון: הדיון הכללי הסתיים, תודה רבה לכולם.