ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 150, 2022-06-20 10:04

וליד טאהא: בוקר טוב לכולם, אפשר להתחיל.

וליד טאהא: הדיון של היום הוא דיון מעקב, בהמשך לחוק ההסדרים שהעברנו באוקטובר לגבי רידינג, שם נקבע לוח זמנים של מהלכים, צעדים שחברת החשמל צריכה לעשות בכל הקשור לאסבסט והסרה.

וליד טאהא: אנחנו נתחיל עם לירון אדלר מינקה מהייעוץ המשפטי של ועדת הפנים, תעשי לנו סדר כדי לאפשר לחברת החשמל לדבר ראשונים.

לירון אדלר מינקה: בסדר גמור.

לירון אדלר מינקה: אז באמת, באוקטובר האחרון הוועדה כאן אישרה במסגרת חוק התוכנית הכלכלית, תיקון לחוק האסבסט, שזה היה איזשהו חלק ממהלך יותר רחב שנוגע להמשך הפעלת תחנת הכוח רידינג בתל אביב.

לירון אדלר מינקה: מה שאושר כאן בהצעת החוק זה המשך פעילות של התחנה, ואיזשהו פטור מסוים מהסרת האסבסט שהיו חייבים לסיים אותו עד אוגוסט 2021, ובעצם, פה הוועדה נתנה הארכה, עם שורה של כל מיני תנאים ומחויבויות שהיו צריכים לבצע, כדי לאפשר את הסרת האסבסט באופן הדרגתי עד סוף 2032.

לירון אדלר מינקה: מסגרת הזמנים שנקבעה, בעצם זה כל הזמן עלה כאן, שזה צריך להיות בהתחשב בזה שהסרת האסבסט לא תגרום למצב שבו אי אפשר יהיה להפעיל את תחנת הכוח - - -

וליד טאהא: והייצור יתעכב.

לירון אדלר מינקה: ככל שזה נדרש, זאת אומרת, המהלך הרחב הוא הקמה ותכנון של חלופות לאספקת החשמל לגוש דן, במקום תחנת הכוח הקיימת, אבל הובן שהמהלך הזה הוא ארוך והוא לוקח זמן, ולכן הסרת האסבסט שנקבעה בחוק, נקבעה בהתאם לזה, כשנקבעו בכל אופן כמה שלבים.

לירון אדלר מינקה: נקבע שיש חלקים חיצוניים לתחנה, שנאמר אז בדיונים שאפשר כבר להסירם אפילו באופן מיידי עם תחילת החוק, נתנו שם זמן של חמישה חודשים, או מיום קבלת - - -

וליד טאהא: אז שאלנו מה זה מיידי, מיידי זה יכול להיות שעה, שבוע, יום, חודש.

לירון אדלר מינקה: נכון.

וליד טאהא: וקבענו שמיידי זה שישה חודשים?

לירון אדלר מינקה: אני חושבת שזה היה חמישה חודשים מיום קבלת היתר מהמשרד להגנת הסביבה - - -

וליד טאהא: זה מיידי מידי.

לירון אדלר מינקה: או מיולי הקרוב.

לירון אדלר מינקה: אלה היו הדברים המיידיים.

לירון אדלר מינקה: היה המשך הסרת אסבסט, שבעצם הייתה אמורה להתחיל כבר מיולי 2022, שזה עכשיו.

וליד טאהא: אחרי המיידי?

לירון אדלר מינקה: כן, זה הצעד הבא.

וליד טאהא: השלב הבא אחרי המיידי.

לירון אדלר מינקה: ואחר כך, המשך ההסרה הייתה תלויה באמת באיך יתקדם התכנון והתפעול של החלופות שיהיו.

לירון אדלר מינקה: חוץ מהחובות של הסרת האסבסט עצמן, קבענו כל מיני חובות של ביצוע ביקורת שבועית לאיתור מפגעים, דיווח על מפגעים למשרד להגנת הסביבה, ותיקון שלהם כמובן.

לירון אדלר מינקה: היה צריך לדווח למשרד להגנת הסביבה על החלקים שכבר צריך להסיר ועל המועדים.

לירון אדלר מינקה: בעצם זה עלה כל הזמן במהלך הדיונים, שאנחנו בוועדה קובעים זמנים כאלה כי אנחנו לא רוצים למצוא את עצמנו ב-2032 עושים את הדיון שוב ונותנים עוד הארכה, ולכן הוועדה רצתה מאוד לקיים מעקב כל הזמן, ונקבעו גם איזשהן חובות דיווח פורמליות לוועדה.

לירון אדלר מינקה: אנחנו עכשיו לא במועד של דיווח פורמלי, אבל בכל אופן, הוועדה כן ביקשה לקיים את דיון המעקב, ולשמוע באמת גם לגבי המהלכים הקרובים, הצעדים האלה שדיברנו עליהם שכבר צריכים להיות עכשיו, וגם לשמוע איך מתקדם ובאיזה צורה מתקדמים התהליכים לטווח הרחוק יותר מבחינת התכנון והמשך ההפעלה, לכל המסגרת הזאת של עד 2032.

לירון אדלר מינקה: אני חושבת שנרצה לשמוע פה את ההתייחסות של המשרד להגנת הסביבה, חברת החשמל ואת משרד האנרגיה.

וליד טאהא: תודה רבה, לירון.

וליד טאהא: אז אכן, הוועדה קיימה יותר מדיון אחד הקשור באספקת חשמל, מצד אחד, ומאידך, להבטיח שתוך כדי אספקת החשמל אנחנו נוקטים באמצעים הדרושים למזעור הזיהום והסרת מפגעים בריאותיים.

וליד טאהא: במקרה הזה, אסבסט הוא מפגע בריאותי ולא רק סביבתי, אז הוא קודם כל מפגע בריאותי.

וליד טאהא: אכן, הדיון היה באוקטובר, וקבענו בשלב ראשון אחרי המיידי הזה, אחרי שישה חודשים, הנה עיניכם הרואות, אנחנו לא מזלזלים באינטליגנציה של האנשים, אנחנו באים לראות, לעקוב.

וליד טאהא: אני לא יודע מי יהיה יו"ר הוועדה ב-2032, אבל אני יודע בינתיים שאני יודע לעקוב על החוקים שאני העברתי, ועל כן אנחנו כאן.

וליד טאהא: לפני שבועיים ניהלנו דיון על אספקת חשמל מצד אחד, ועל זיהום אוויר מצד שני, בתחנת חדרה, גם שם היה דיון מעניין.

וליד טאהא: אז היות וסיימנו את השלב המיידי הראשון, אני מקווה לשמוע עכשיו מפי חברת החשמל שהעניינים באמת נעשו.

וליד טאהא: וגם, אחרי שנשמע את חברת החשמל, לגבי השלב המיידי, מה נעשה בו, האם טופל, האם הושלם, נעבור לשלב השני שהגיע גם, אוטוטו ביולי, וגם נשמע מהנציגים של המשרד להגנת הסביבה, כמובן ניתן לכולם לדבר, על הבקרה שהיו צריכים לעשות במהלך העבודה השוטפת, ואיך העניינים מתקדמים לפי הפרטים שנקבעו בחוק.

וליד טאהא: אני אתן לנציג חברת החשמל לדבר, מי איתנו?

וליד טאהא: יוסי רופא?

יוסי רופא: כן.

וליד טאהא: אז יוסי רופא, מנהל אגף ייצור, הנדסה ותחזוקה מרחבית, כן, בבקשה אדוני.

יוסי רופא: ברשותך, גם נמצא איתנו בזום, באישור שלכם, ממלא מקום המנכ"ל, והוא רצה לעדכן, אם אתה תעביר לו את רשות הדיבור.

וליד טאהא: אז אתה לא תיתן עדכון ראשון ואחרי זה ניתן לו רשות דיבור?

וליד טאהא: או שאתה רוצה שהוא יתחיל?

יוסי רופא: הוא ייתן את העדכון, הוא יתחיל ואם צריך להוסיף אני אוסיף.

וליד טאהא: הוא איתנו בזום?

וליד טאהא: על מי אנחנו מדברים?

יוסי רופא: מר רם ארליכמן.

רם ארליכמן: שלום וברכה.

וליד טאהא: רם ארליכמן, מ"מ מנכ"ל חברת החשמל, וסמנכ"ל ייצור ואנרגיה.

וליד טאהא: המנכ"ל החדש נכנס לתפקיד או עוד לא?

רם ארליכמן: אנחנו מצפים לבואו בקרוב.

וליד טאהא: אתם מצפים לבואו?

וליד טאהא: כי אנחנו כולנו מצפים לבוא המשיח.

וליד טאהא: בבקשה, מ"מ המנכ"ל.

רם ארליכמן: אני תקווה שהוא יגיע יותר מוקדם, אבל מצפה גם לבואו של המשיח.

וליד טאהא: לכל אחד מאיתנו כמובן יש את המשיח שלו.

וליד טאהא: יש כאלה שבאים עם מטוס, יש כאלה שבאים על חמור, יש כאלה שבאים על סוס, אז כל אחד יעשה את הדבר שהוא נהנה בו.

וליד טאהא: בבקשה.

רם ארליכמן: אז בינתיים, עד לבואו של המשיח, נראה מה עשינו בכוחות עצמנו.

וליד טאהא: נראה אתכם עושים את מעשה המשיח, יאללה.

רם ארליכמן: בהתאם לתיקון לחוק מניעת מפגעי האסבסט, נקבעו מספר שלבים כפי שהוזכר כאן.

רם ארליכמן: השלב הראשון כלל ודרש פינוי של אסבסט בחלקים החיצוניים, שלא פוגע בעבודה של היחידות, כדי לאפשר להם המשך עבודה עד ל-1 ביולי.

רם ארליכמן: את השלב הזה, לשאלתך כמה מיידי ואמרת שחצי שנה זה מהר, אז אנחנו השלמנו את זה אפילו עוד יותר מהר.

רם ארליכמן: למעשה, השלמנו את העבודה עד ה-15 במרץ, וב-15 במרץ קיבלנו את האישור של המשרד להגנת הסביבה שאכן, מה שנדרשנו לעשות, ביצענו כהלכה.

רם ארליכמן: זה לגבי השלב המיידי.

רם ארליכמן: לשלב הזה, גם כן התלוותה עוד דרישה נוספת, שבאופן שוטף יבוצעו ביקורות, כולל דיווחים שוטפים בתדירות מאוד גבוהה למשרד להגנת הסביבה, שיבצע עלינו בקרה נוספת, ואכן כך אנחנו מבצעים, כפי שנדרש, באופן מלא.

רם ארליכמן: השלב השני זה השלב של פירוק אסבסט בחלקים החיצוניים שלא פורקו בשלב המיידי, מאחר והם יכלו לגרום להפרעה להמשך עבודת יחידות הייצור.

רם ארליכמן: את החלק הזה נדרשנו להתחיל מה-1 ביולי, ולסיים אותו בתוך 18 חודשים.

רם ארליכמן: החברה הייתה ועודנה ערוכה להתחיל את המשימה, אולם, בהתאם למצב מערכת החשמל, ואני מניח שנציג נגה ירחיב על כך בהמשך, נגה דרשה שאנחנו נאפשר המשך הפעלה של היחידות ככל שרק נדרש, עד לכניסה של תחמ"ג עתידים לעבודה.

רם ארליכמן: הצפי להפעלה של תחמ"ג עתידים הינו בספטמבר השנה, ועל כן, אנחנו ביקשנו לאפשר את תחילת פירוק האסבסט ב-15 באוקטובר.

רם ארליכמן: כלומר, פרק זמן קצר מאוד לאחר מכן, על מנת לוודא באמת שהתחמ"ג הזה עובד כראוי.

רם ארליכמן: כך עומדים פני הדברים נכון לרגע זה, שאנחנו ערוכים לתחילת העבודה במועד הזה של ה-15 באוקטובר, בכפוף לכך שזה אכן יאושר על ידי המשרד להגנת הסביבה, על מנת לאפשר את שרידות מערכת החשמל עד לכניסת תחמ"ג עתידים.

רם ארליכמן: תודה רבה.

וליד טאהא: תודה רבה, רם ארליכמן, מ"מ מנכ"ל חברת החשמל.

וליד טאהא: אני חוזר אליך, יוסי, אתה רוצה להוסיף או להשלים?

יוסי רופא: לא, בינתיים לא, אם יהיו עוד שאלות בהמשך, אז אני אשמח לענות.

וליד טאהא: טוב, תודה רבה.

וליד טאהא: הנציגים של המשרד להגנת הסביבה, מי ירצה להתחיל איתנו?

וליד טאהא: כן, בבקשה, תציגי את עצמך לפרוטוקול.

רעות רבי: בוקר טוב, רעות רבי, מנהלת אגף אסבסט ורישום כימיקלים.

וליד טאהא: כן, בבקשה.

וליד טאהא: היית איתנו גם באוקטובר.

רעות רבי: נכון.

רעות רבי: אני אתאר את הסטטוס מבחינתנו.

רעות רבי: אז כמו שנאמר פה כבר, אכן, מבחינת השלב הראשון של הסרת הרכיבים החיצוניים, הוגשה בקשה באופן מיידי, אנחנו נתנו היתר, ועבודות ההסרה הסתיימו באמת בחלק הראשון של מרץ.

רעות רבי: זה מבחינת הרכיבים החיצוניים.

רעות רבי: לגבי הדיווחים השבועיים, אכן, נעשות ביקורות שבועיות.

רעות רבי: אנחנו מקבלים, כמו שעון, כל שבוע את התוצאות, אבל אני רוצה לעדכן פה לגבי התוכן של הביקורות, ויש פה נקודה מדאיגה.

רעות רבי: למעשה, עד עכשיו קיבלנו 31 דיווחים שבועיים, ובהם בסך הכל קיבלנו מידע על 35 מפגעים.

רעות רבי: זאת אומרת, בסיבוב כזה, בחלק מסיבובי הסיור, ואנחנו ראינו מה כולל סיבוב בדיקה בבקרה כזאת - - -

וליד טאהא: יותר ממפגע אחד בכל סיבוב.

רעות רבי: או כאלה שלא מתגלה בהם, או כאלה שמתגלים בהם 3, 4, 5 מפגעים.

וליד טאהא: אוקיי.

רעות רבי: אז זה בסך הכל 35 מפגעים.

רעות רבי: זה כמובן משהו שהוא בעיקר מקומי, בתוך התחנה, ועצם זה שהכנסנו לפה את הבקרה השבועית זה מה שמצליח להשאיר את זה בשליטה.

וליד טאהא: למה זה קורה?

וליד טאהא: אי הקפדה על הכללים?

וליד טאהא: למה זה קורה?

רעות רבי: לא, התחנה ישנה, היא ליד הים, היא מתחממת, היא מתפשטת והיא מתכווצת והיא רוטטת והכל, ובסוף, האסבסט לא אמור להיות שם.

רעות רבי: רכיבי החיץ, או מה שעוטף את האסבסט ואמור להגן מפריצה, זה מה שאמור להישמר כחזק ומונע את הסיכון, אבל זה לא ככה.

רעות רבי: זה דורש תחזוקה, ואני יודעת שהחברה כן עושה את זה, אבל בסוף זאת מכונה מאוד ישנה, זה המצב.

וליד טאהא: אז מה עושים כאשר מגלים את המפגעים?

רעות רבי: אז יש להם פרוטוקול עבודה, יש להם התקשרות קבועה עם אנשי אסבסט מורשים, הם כבר יודעים בדיוק מה לעשות.

רעות רבי: קודם כל, בשלב הראשון זה להרחיק, זאת אומרת, לא לאפשר לאנשים, לעובדים להתקרב.

רעות רבי: אנחנו לא מדברים על הציבור כי המפגעים האלה בעצם היו בתוך תחומי התחנה.

וליד טאהא: בריאותיים מיידיים?

רעות רבי: כן.

רעות רבי: כמובן שמכיוון שהסכנה באסבסט היא הנשימה, אז צריך לעשות כל מה שצריך כדי שחלילה לא ננשום את הסיבים.

רעות רבי: אז השלב הראשון הוא תיחום, שילוט, גידור, עושים אמצעים של הרטבה, ואחר כך מגיע הקבלן ואוסף את האסבסט וסוגר את החיץ, שם מין תלאי כזה על האזור שנפרץ, זה מה שהוא עושה בעצם, והאסבסט מובל להטמנה.

וליד טאהא: אגב, לאן הקבלן מפנה את האסבסט הזה?

רעות רבי: לאתר ההטמנה היחיד שיש בארץ לאסבסט פריך, שנמצא במישור רותם, באתר אפעה.

וליד טאהא: אוקיי.

רעות רבי: ארוז והכל, סגור כדי שלא יהיה זיהום בדרך.

וליד טאהא: אוקיי, תודה רבה.

רעות רבי: ורק הדבר האחרון, זה שבאמת קיבלנו את הבקשה לדחייה לאמצע אוקטובר, אז כמובן שיש פה חלון זמנים שהוא קצת הולך ומתקצר, והוא רק לרכיבים החיצוניים.

רעות רבי: אני כן אגיד שחברת החשמל מעוניינת להסיר יותר רכיבים ממה שהיא מחויבת, אלה הם דברים שנאמרו גם בדיונים כשאישרנו את תיקון החוק.

רעות רבי: אני מאוד מקווה שחלון הזמן הזה ימשיך לאפשר את ההסרה המלאה של האסבסט, על אף שבחוק יש בעצם את האפשרות למשך זמן ארוך יותר.

וליד טאהא: זאת אומרת, את אומרת שמצד אחד החברה עמדה בהתחייבות שלה כפי שנקבע בחוק, מצד שני, תוך כדי גם מתגלים מפגעים שמטופלים גם הם?

רעות רבי: נכון.

וליד טאהא: אוקיי, נציג או נציגת משרד הבריאות, מי נמצא איתנו ממשרד הבריאות?

וליד טאהא: כן, ד"ר איזבלה קרקיס, מנהלת המחלקה לאפידמיולוגיה סביבתית, בבקשה.

איזבלה קרקיס: משרד הבריאות רואה בתהליך הזה חשיבות רבה.

איזבלה קרקיס: אנחנו תמכנו בלוח הזמנים כמה שיותר, מבחינת פינוי אסבסט, כי מדובר פה בגורם מסרטן מאוד משמעותי.

וליד טאהא: כמה הסכנה של הדבר הזה היא מיידית, לאלה שנחשפים אליה?

איזבלה קרקיס: מכיוון שמדובר בגורם מסרטן, על פי הביולוגיה של החומר הוא מסרטן, אין סף פתוח, כל חשיפה עלולה לגרום לביטוי מחלה.

איזבלה קרקיס: מה שקשור כאן מבחינת האסבסט זה לא איזושהי התפתחות מיידית, זה אמור לקחת המון שנים מבחינת ההתפתחות, כדי שאנחנו נבין את החשיבות - - -

וליד טאהא: יש לכם ממצאים לאורך השנים שעברו על אחוזי חולים?

וליד טאהא: יש ממצאים?

איזבלה קרקיס: באופן שוטף משרד הבריאות מנהל רשם סרטן, שבתוכו יש גם התייחסות למחלות וסוגי סרטן ספציפיים שקשורים לחשיפה לאסבסט.

איזבלה קרקיס: כמובן שאנחנו מקבלים - - -

וליד טאהא: והמקרים הם כאלה?

וליד טאהא: בגלל החשיפה לאסבסט?

איזבלה קרקיס: חד משמעית ידוע על קשר ישיר, קשר סיבתי בין אותה תופעה בריאותית לבין חשיפה לאסבסט.

איזבלה קרקיס: מה שכן, ההתפתחות של התופעות יכולה לקחת, בממוצע, 25 שנה, אז חשיפה מיידית ובדיקה מיד לאחר מכן לא תוביל להבנה שלנו על ההתפתחות של התופעה, כי זה לוקח המון זמן התפתחות.

איזבלה קרקיס: המשמעות היא, בסופו של דבר, מניעה מיידית, כדי לא להתמודד לאחר מכן עם המחלות בזמן כל כך ארוך של דברים.

וליד טאהא: מניעה מיידית?

וליד טאהא: כלומר, הסרה מיידית של המפגעים?

איזבלה קרקיס: בהחלט.

וליד טאהא: ואתם בטוחים שזה נעשה?

וליד טאהא: הכל בסדר?

וליד טאהא: או שזה לא עניין שלכם, זה עניין של - - -

איזבלה קרקיס: זאת האחריות הישירה של המשרד להגנת הסביבה, אנחנו בקשר עבודה מתמיד איתם, אז מבחינתנו, הדיווחים שמביאים מהמשרד להגנת הסביבה הם הדיווחים שלדעתנו הם הרלוונטיים ביותר.

וליד טאהא: אוקיי, תודה רבה, ד"ר איזבלה.

לירון אדלר מינקה: אוקיי, אני מציעה שנבקש מחברת נגה, מניהול מערכת החשמל, לדבר על המועד שנדחה.

לירון אדלר מינקה: הם דחו בעצם את המועד של הצעד הבא של יולי 2022, הוא נדחה כרגע לאוקטובר והוא תלוי בהפעלת תחנת עתידים.

לירון אדלר מינקה: אולי נשמע מהם איפה זה עומד?

וליד טאהא: אוקיי, אז אנחנו עוברים לזום, לנגה ניהול מערכת החשמל, ד"ר עוזיאל זרחיה, סמנכ"ל תכנון.

עוזיאל זרחיה: היי, שלום, ד"ר עוזי זרחיה, סמנכ"ל תכנון, מנהל המערכת.

וליד טאהא: כן, בוקר טוב לך, בבקשה.

עוזיאל זרחיה: בוקר אור.

עוזיאל זרחיה: קודם כל, אני אעדכן באמת לגבי הסטטוס של החלופות.

עוזיאל זרחיה: בעיקרון, אני מזכיר שמבחינת צורכי המערכת, היחידות הישנות צריכות לעבוד עד שעתידים תיכנס לפעולה.

עוזיאל זרחיה: עתידים אמורה, כמו שרם דיווח, להיכנס לפעולה בספטמבר, ועד אז היחידות צריכות להמשיך ולפעול.

עוזיאל זרחיה: החל מנקודת הזמן הזאת, מבחינת צורכי המערכת, היחידות האלה יכולות להיסגר עד יולי 2026.

עוזיאל זרחיה: ביולי 2026, מבחינת צורכי המערכת, הן צריכות לחזור להיות מוכנות לפעילות, לקראת קיץ 2026.

עוזיאל זרחיה: עכשיו, במקביל אנחנו מקדמים בצורה מאוד נמרצת את חלופת ההולכה, מה שנקרא, וברגע שאותה חלופה תהיה מוכנה, הצורך ביחידות הישנות האלה מתייתר מבחינתנו.

עוזיאל זרחיה: ברגע שחלופת ההולכה תהיה מוכנה, החל מיולי 2026 או בכל נקודת זמן שבה זה יקרה, מבחינתנו ברגע שזה יקרה, היחידות האלה יכולות להיסגר לתמיד, ויותר לא יהיה בהן צורך.

עוזיאל זרחיה: לגבי חלופת ההולכה, הנושא הזה כרגע מקודם - - -

וליד טאהא: באיזה שלב הוא נמצא?

עוזיאל זרחיה: כרגע, שלב חלופת ההולכה נמצא בקידום מול הות"ל.

עוזיאל זרחיה: הפרויקט הזה כולל - - -

וליד טאהא: בעניין תכנון?

עוזיאל זרחיה: כן, כרגע בהליכי תכנון.

עוזיאל זרחיה: אנחנו כרגע נמצאים בהליכי תכנון, צריך לאשר תחמ"ג, התחמ"ג הזה צריך להיות לאורך ציר כביש 4.

עוזיאל זרחיה: כרגע אנחנו מכוונים על תחמ"ג שיישב באזור מורשה, מהתחמ"ג הזה יצא קו קצר של קווי 400, ועוד הרבה מאוד קווי 160.

עוזיאל זרחיה: אנחנו כל הזמן עוקבים, הייתה לנו חלופה אחרת לפני זה, חלופה תכנונית.

עוזיאל זרחיה: אחרי שהבנו שהחלופה הזאת כנראה תאריך ולא תאפשר לנו בלוחות זמנים סבירים להגיע לפתרון, כרגע אנחנו מדברים על מורשה.

עוזיאל זרחיה: אנחנו מאמינים שלחלופה הזאת שעכשיו הצגנו יש סיכוי טוב, וכרגע אנחנו מקדמים אותה בהליך התכנוני, אותה ואת כל הקווים שיוצאים ממנה.

עוזיאל זרחיה: כל המערכת הזאת, כל הנושא הזה מקודם כרגע בהליך תכנוני, וזה כרגע הסטטוס.

עוזיאל זרחיה: תודה רבה, אם יש עוד שאלות אני אענה.

וליד טאהא: אתה אומר בעצם, שעד שנת 2032 לא ניפטר מהאסבסט הזה?

עוזיאל זרחיה: לא, אני לא אמרתי את זה, אני מקווה, זאת אומרת - - -

וליד טאהא: לא, אני מעריך שאתה חושב ככה.

וליד טאהא: אתה חושב ככה?

עוזיאל זרחיה: אני אגיד לך, זה תלוי כמה נצליח - - - אני חושב שבאמת הצענו עכשיו חלופה שהיא ישימה והיא טובה.

עוזיאל זרחיה: היא לא קלה, כן, אתה צודק, יש פה הרבה מאוד קווים, קווי 160 שצריך לחפור, קו 400 מסעף שצריך להקים, תחמ"ג במורשה.

עוזיאל זרחיה: כן, זו חלופה לא קלה.

עוזיאל זרחיה: אני אהיה יותר אופטימי ברגע שיהיה לנו את האישור התכנוני.

עוזיאל זרחיה: ברגע שנוכל לעבור את השלב התכנוני, נוכל לקבל את האישור התמ"אי ואז אני אהיה יותר אופטימי.

עוזיאל זרחיה: הכדור יעבור לנושא הביצוע, ונוכל להיות יותר חד משמעיים בנושא הזה, אבל כן, זה פרויקט לא פשוט, כן.

וליד טאהא: תודה רבה, ד"ר.

וליד טאהא: האם אתה צופה שעתידים יעמדו בזמנים?

וליד טאהא: לירון רוצה להיות בטוחה שזה יקרה.

עוזיאל זרחיה: אני חושב שזה בידיים של חח"י והיא השיבה.

עוזיאל זרחיה: השאלה היא האם פה, אבל שחח"י תשיב, אני חושב שיש ודאות של כמעט 100 אחוזים, אבל שחח"י תגיד את זה במקומי.

וליד טאהא: תודה רבה, ד"ר עוזיאל, סמנכ"ל תכנון נגה, ניהול מערכת החשמל.

וליד טאהא: לעיריית תל אביב יש פה נציג?

וליד טאהא: כן, אורי בולוניה, ממונה אסבסט ורעלים.

אורי בולוניה: כן.

וליד טאהא: רעלים עם אסבסט, כן, זה אותו דבר.

אורי בולוניה: כן.

וליד טאהא: אז מה אתה חושב?

וליד טאהא: פה עומדים בהתחייבויות, עושים את העבודה, וואלה, זה בסדר.

וליד טאהא: מה אתה חושב?

אורי בולוניה: תראה, זו הנקודה היחידה שנשארה עם אסבסט.

אורי בולוניה: פינינו את כל האסבסט מנמל תל אביב, מארקיע, מבסיס חיל האוויר, מחוות מיכלים של מזוט מסביב.

וליד טאהא: ורק בחברת החשמל זה נותר?

אורי בולוניה: ורק נשאר שם, והבנייה מתקרבת לאט לאט.

אורי בולוניה: עכשיו כשפינו את שדה דב, מתוכנן לקום שם שכונה, אז אנחנו כמובן נשמח שיפנו את האסבסט כמה שיותר מהר.

וליד טאהא: הנה, שמעת שזה כנראה לא יקרה לפני שנת 2032, אבל תוך כדי דואגים לבריאות.

אורי בולוניה: דואגים לבריאות אבל כן, אנחנו רואים שמידי פעם יש שם תקלות, יש שם דברים שצריך - - -

וליד טאהא: אתם כעירייה, אורי, אתם נכנסים לעניינים או שאתם סומכים על הגורמים הממשלתיים שעוסקים בעניין מול חברת החשמל?

אורי בולוניה: תראה, הייתי שם גם כן בסיורים ביחד עם המשרד להגנת הסביבה, בטח בנקודות שחברת החשמל החזירו בעצם לעירייה, כמו חוות מיכלים והאזור שמתחת לאזור הנחיתה שהיה בארקיע שעברה שם צנרת.

אורי בולוניה: כל המקורות האלה, ברגע שחברת החשמל מחזירה אותן, אז אנחנו מיד שם, בודקים אם יש אסבסט ומפנים.

אורי בולוניה: נשמח גם אם כל הפירוק של האסבסט הפריך יכלול גם את האסבסט הצמנט, יש שם המון אסבסט צמנט שעוטף את כל המבנה.

אורי בולוניה: עוד משהו שחשוב לנו הוא, שכל פעם שחברת החשמל עוזבת שטח, אז אנחנו אחרי זה צריכים להתחיל לחפש איפה יש שם אסבסט, אז אם יעשו סקר אסבסט - - -

וליד טאהא: אתה באמת צריך לחפש או שהם דואגים להסיר את זה לפני שהם עוזבים?

אורי בולוניה: חלק הם מפנים אבל גם הרבה נשאר, ויש דברים שאנחנו מוצאים בדיעבד.

אורי בולוניה: אם היה סקר מקיף של כל האסבסט שיש במקום אצלם, אז אחרי שמקבלים את השטח אפשר לדעת בדיוק איפה זה, ואולי אם פינו את זה אז בכלל יהיה יותר טוב, אבל יש מקומות שהיו בהם הפתעות, כמו מרכז רבין, כמו בחוות מיכלים בתל ברוך דרום, כמו בחוות מיכלים בגני יהושע, כמו צנרת שהיום חברת נת"ע חופרים בשביל הרכבת הקלה והם נתקלים בצנרת של מזוט שעטופה באסבסט פריך, ובכלל לא ידעו שיש שם עוד צנרת.

אורי בולוניה: אז אם יעשו סקר אסבסט מקיף, הם אמורים לדעת איפה הכל נמצא, אז זה יעזור לכולנו, גם עכשיו ובטח בעתיד.

אורי בולוניה: זאת הגישה של עיריית תל אביב, אם אפשר לפנות כמה שיותר מהר אז מה טוב.

וליד טאהא: יש לוח זמנים, בינתיים הם עומדים בלוח הזמנים.

וליד טאהא: כן, חה"כ יוראי להב, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: תודה.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לשאול את הנציג של עיריית תל אביב, מאחר ויש לכם אינטרס שהדבר יפונה בהקדם, האם אתה מכיר את המיפוי של האסבסט סביב תחנת הכוח?

יוראי להב-הרצנו: כי הרי, כשאישרנו כאן בשנה שעברה את חוק ההסדרים, את ההארכה ל-2032, הם אמרו שלא ייקח להם עד 2032 לפנות הכל אלא שזה יהיה בשלבים, מה שאפשר לפנות עכשיו יפונה, ומה שלא, יפונה בשלבים כמו שהיו"ר הרגע תיאר.

יוראי להב-הרצנו: יש לך מושג לגבי זה?

יוראי להב-הרצנו: אתם קיבלתם איזשהו מיפוי של הדברים מחברת החשמל או מהחברה שאמורה להסיר את זה?

יוראי להב-הרצנו: מה אתה יודע לספר לנו על התהליך?

וליד טאהא: לא, החוק הסדיר את זה חה"כ יוראי, וקבענו שלבים.

יוראי להב-הרצנו: נכון.

וליד טאהא: לפחות בשלב הראשון שקבענו, הם עמדו בלוח הזמנים.

וליד טאהא: הם ביקשו שישה חודשים להסרה מיידית והם עשו את זה בפחות משישה חודשים.

וליד טאהא: עכשיו השלב השני מתחיל ביולי.

יוראי להב-הרצנו: אוקיי.

לירון אדלר מינקה: זה מתעכב עוד קצת, זה מה שהם אמרו שזה מתעכב לאוקטובר כרגע, שמה שנקבע ליולי - - -

וליד טאהא: השלב מתחיל ביולי, אז כן.

לירון אדלר מינקה: לא, זה מה שנקבע - - -

וליד טאהא: הם לא יתחילו ביולי אלא יתחילו באוקטובר, כן.

לירון אדלר מינקה: הם יתחילו באוקטובר בגלל הנושא של עתידים שאמור להיכנס רק בספטמבר.

וליד טאהא: כן, נכון.

לירון אדלר מינקה: השלב השני כבר יהיה - - -

יוראי להב-הרצנו: אבל אותי מעניין לדעת - - -

וליד טאהא: לא, כי לעירייה לא תהיה עבורך תשובה, התשובה נמצאת בחוק.

וליד טאהא: אלא אם כן לעירייה יש תשובה, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אני מבין, השאלה היא האם הוא מכיר מיפוי?

יוראי להב-הרצנו: האם הוא קיבל מיפוי?

יוראי להב-הרצנו: השאלה היא האם התקוות שלך מבוססות על משהו חוץ מאשר התקוות שזה יפונה?

אורי בולוניה: יש לי מיפוי של קווי ההולכה של המזוט שמגיעים לחוות מיכלים.

אורי בולוניה: בתוך המקום עצמו אין לי איזשהו מיפוי שמראה איפה התנורים - - - (הפרעה של צלצול טלפון) בעבר היה אסבסט פריך בתוך התנורים.

אורי בולוניה: כשחופרים את הצנרת, אז לפעמים מוצאים שם עוד צנרת שבכלל לא הייתה מסומנת, אז יש משהו שהוא חלקי, משהו שעדיין יש בו הפתעות.

אורי בולוניה: כמובן שיש גם את הסיפור ברידינג ג', מה שהוא היום מרכז רבין, שגם שם יש בונקר שמלא באסבסט פריך, ושבעצם לא ידענו על זה.

אורי בולוניה: היום זה שוב עולה ושוב עסוקים בלפנות את זה, אבל אם זה משהו שהיו יודעים עליו מראש, אז היה גם אפשר להתארגן לזה ולא לסכן את הציבור.

יוראי להב-הרצנו: הבנתי, טוב, תודה.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: יש לנו נציגים של מינהל התכנון?

וליד טאהא: כי דיברו על חלופת ההולכה, ואני רוצה לשמוע אותם.

וליד טאהא: הם נמצאים בזום?

וליד טאהא: נועה נאור, מנהלת אגף תשתיות במינהל התכנון.

וליד טאהא: נועה, את שומעת?

נועה נאור: כן, אתם שומעים אותי?

וליד טאהא: כן, עכשיו שומעים אותך.

וליד טאהא: אז איך אתם מתקדמים בעניין של חלופת ההולכה?

וליד טאהא: כדי להיפטר מהאסבסט וכל תופעות הלוואי שלו, הבריאותיות, הסביבתיות והאחרות, איך אתם מתקדמים עם תכנון החלופה של ההולכה?

נועה נאור: אז ככה, חלופת ההולכה מתקדמת במסגרת הוועדה לתשתיות לאומיות.

נועה נאור: כרגע היא בשלב בחינת חלופות, כאשר החלופה המסתמנת היא באמת מחלף מורשה.

נועה נאור: השלב הבא זה בחינת תזכיר השפעה על הסביבה והכנת מסמכי תוכנית, שזה אמור לקחת לפחות כשנה וחצי.

נועה נאור: היעד הוא לסיים את כל ההליך התכנוני, ולאחר הפקדת התוכנית ושמיעת התנגדויות והשגות הציבור, להביא את התוכנית לאישור הממשלה בדצמבר 2025.

נועה נאור: זה הלו"ז של התוכנית ואני מקווה מאוד שנעמוד בלו"ז הזה.

וליד טאהא: אוקיי, תודה רבה לך.

וליד טאהא: יש פה נציגים של משרד הכלכלה, אני מבין?

וליד טאהא: כן, ענת שולמן, מנהלת תחום גיהות תעסוקתית במינהל הבטיחות.

ענת שולמן: כן, שלום לכולם.

וליד טאהא: שלום.

ענת שולמן: אנחנו בהחלט עובדים בשיתוף פעולה מלא עם האגף לאסבסט במשרד להגנת הסביבה.

ענת שולמן: אנחנו נמצאים בוועדה משותפת למעשה, עם המשרד להגנת הסביבה ומשרד הבריאות, כך שאנחנו מודעים לכל אותם המפגעים, ככל שהם נמצאים.

ענת שולמן: המשרד להגנת הסביבה בהחלט אמון על חוק האסבסט, ולכן, כל אותה הסרה שנדרשת מידי פעם, הם מתכללים ומוצאים את ההיתרים, כמובן יחד עם פרטי הקבלנים והמבצעים למיניהם.

וליד טאהא: אוקיי, החברה שלך רימה כהן, מנהלת מעבדת גיהות, את רוצה להוסיף משהו?

רימה כהן: הכל נכון, רק תוספת קטנה.

רימה כהן: למרות שכבר נאמר שלאסבסט אין סף פתוח, נעשים שם ניטורים, וכל התוצאות של הניטורים מראים חשיפות נמוכות מהרמות המותרות, אז אנחנו נמצאים כעת בשלב, פחות או יותר, שבו אנחנו רואים שלא מרגישים שם עודף חשיפה.

וליד טאהא: אוקיי, תודה רבה.

וליד טאהא: כן, בני פרץ, אני חושב שאתה גם היית בדיון קודם שבו הטלפון שלך - - -

בני פרץ: אני מתנצל - - -

וליד טאהא: רגע, אני לא סיימתי.

בני פרץ: אני מבקש סליחה.

וליד טאהא: הטלפון שלך התחיל לשיר, ואז האשמת את הסינים.

וליד טאהא: אני מקווה שהפעם אתה מאשים את עצמך ולא את הסינים.

בני פרץ: לא, אני מאשים את זה שנכנסתי ולא הספקתי בגלל ששכחתי - - -

וליד טאהא: אז זה לא הסינים, זה אתה?

בני פרץ: לא, לא, לא הספקתי להוריד את הצלצול.

וליד טאהא: אז זה לא הסינים, זה אתה?

בני פרץ: לכן עכשיו הוא לא יצלצל, הוא נמצא על שקט.

וליד טאהא: הוא לא רוצה להודות.

בני פרץ: אני מודה, אני מודה, זה אני, אמרתי.

וליד טאהא: אז יופי, יאללה, בוא תגיד את מה שאתה רוצה לומר, בבקשה.

בני פרץ: כבודו, אם אינני טועה, אני חושב שנושא האסבסט היה כבר לפני 35-30 שנה, כשהתגלה שזה מסרטן, ואז הייתה החלטה שכל האסבסטים שנבנו, כולל בדיור שהיה עם אסבסט או כל מיני דברים, יוסרו.

בני פרץ: אז איך יכול להיות שעדיין, חברת החשמל או מוליכת החשמל, עד היום לא הורידו את הנושא של האסבסט?

בני פרץ: מה, יש כאלה גופים שהם מעל החוק?

בני פרץ: שהם אולי פריווילגיים לחיי אדם ולכל הדברים?

בני פרץ: אני שואל כי אני יודע שהמשרד לאיכות הסביבה, מתי הוא קם?

בני פרץ: לפני 15, 20 שנה?

בני פרץ: כמה קדנציות?

בני פרץ: אם אינני טועה, אבל אני זוכר את זה משנותיי פה הוותיקים, נושא האסבסט התגלה שהוא היה מסרטן, ואם ידעו שהוא מסרטן, איך עדיין אנשים פה יושבים ומתווכחים האם העירייה או מי יעשה את זה?

בני פרץ: חביבי, חוק זה חוק.

בני פרץ: היו צריכים, אדוני היו"ר, מזמן לתת את המכה, כך אמרתי.

בני פרץ: לפעמים החוקים פה, אין להם כבר שיניים תותבות ועכשיו עוד חותכים להם את החניכיים.

בני פרץ: לא נשאר כבר מה להגיד.

בני פרץ: אם אנחנו מביאים חוק במדינת ישראל, כנסת נכבדה, מייצרת ועשתה, איך יכול להיות?

בני פרץ: אפילו אם זה על פשוט, על אסבסט מסרטן, זה חייב לא להיות קיים.

בני פרץ: איך זה שנתנו לחברת החשמל להמשיך להוליך ולסכן חיי אדם?

בני פרץ: זו שאלה פשוטה בעצם.

רימה כהן: סליחה, אני רק רוצה לענות.

וליד טאהא: תודה לך.

וליד טאהא: סליחה, אז תזדהי עוד פעם לפרוטוקול אם את רוצה לענות לו, אבל לא, אני אומר לו, שלפחות הדיון הזה בא לעקוב אחר מועדים ותאריכים שנקבעו כדי לעשות דברים, והם עומדים בהם.

וליד טאהא: אם תיתן להם מכה, אתה גם תהיה בלי חשמל, אז אנחנו לא רוצים לתת להם מכה, אנחנו רוצים לעזור להם להסיר מפגעים וגם לתת לך חשמל, כי איך תפעיל מזגן?

בני פרץ: אני, כבודו, מסכים לך עם לתת להם מכה, אבל המכה לא הייתה צריכה לבוא היום.

וליד טאהא: איך תטעין את הפלאפון ששר לך תוך כדי הישיבות?

בני פרץ: אבל כבודו, אני רוצה להגיד לך דבר אחד, את המכה לא היו צריכים לתת היום, את המכה היו צריכים לתת לפני, אבל הכוח של חברת החשמל - - -

וליד טאהא: לפני כמה?

בני פרץ: לפני איזה 30 שנה, כשהתגלה נושא האסבסט - - -

וליד טאהא: אוקיי, אז לא הייתי יו"ר הוועדה.

בני פרץ: למה?

בני פרץ: כי כוחם בידם, הוועדים, הכל, הכוח היה, וחיי האדם לא שווים.

וליד טאהא: טוב, בני, תודה.

בני פרץ: זה לא מכה, אנחנו קוברים אנשים אבל זה - - -

וליד טאהא: תודה, בני.

וליד טאהא: תודה רבה.

רימה כהן: כבוד היו"ר, אני רוצה לענות.

וליד טאהא: כן, תזדהי לפרוטוקול.

רימה כהן: רימה כהן, מנהלת מעבדת גיהות במינהל הבטיחות.

וליד טאהא: כן, כי הפרוטוקול לא יודע להתאמץ על כל אחד מאיתנו.

רימה כהן: אני רק רוצה להבהיר, פירוק והסרת אסבסט זה תהליך מאוד מסוכן לעובדים, אי אפשר להסיר הכל בבת אחת כי אנחנו מסכנים את ציבור העובדים, אז האיזונים פה הם מאוד מוצדקים.

רימה כהן: בנוסף לאותם הדברים שאמרת, לגבי זה שאנחנו לא רוצים להישאר בלי חשמל, אנחנו גם צריכים לחשוב על האנשים שכן מסירים את האסבסט - - -

וליד טאהא: כן, זה בדיוק מה שאנחנו עושים.

וליד טאהא: לזה בדיוק נועדה הישיבה הזו.

בני פרץ: הוא אמר את דעתו.

וליד טאהא: כן, בבקשה, תזדהה בבקשה לפרוטוקול.

רז דקל: בוקר טוב, ד"ר רז דקל, הרופא התעסוקתי הראשי של זרוע העבודה.

רז דקל: רק לומר, גם לאדון המודאג וגם בכלל - - -

בני פרץ: אני בני פרץ, פעיל חברתי משנות ה-80, מכיר פה בוועדות, יודע הרבה דברים, לכן השעון שלי מתקתק - - -

רז דקל: נפלא, מצוין.

וליד טאהא: אתה גם ממשרד הכלכלה, נכון?

רז דקל: אכן.

וליד טאהא: כן, אוקיי, אתה תפנה את הדברים לוועדה, בני סיים את החלק שלו.

בני פרץ: אתה מול היו"ר ואליו אתה מפנה.

וליד טאהא: כן.

רז דקל: ברור.

רז דקל: רק לומר, שאחד הדברים שהרפואה התעסוקתית לא מאמינה בהם זה עין הרע.

רז דקל: זאת אומרת, אם העובד מסתכל על האסבסט והאסבסט מסתכל על העובד, האינטראקציה הזאת היא לא אינטראקציה מזיקה.

וליד טאהא: האמת היא שרק אחד מסתכל על השני.

רז דקל: יפה.

רז דקל: כמו שהגב' רבי ציינה לפני כמה רגעים, החשיבות היא בשאיפה, כששואפים את הסיבים של החומר, והחלק המסוכן הוא באמת החלק של הפירוק.

רז דקל: עכשיו, מוסכם שבראייה בטווח ארוך, בוודאי כשמדובר במבנה ישן, ושיש בו תהליכים של בלאי טבעי, שהוא כשלעצמו יכול לגרום להשתחררות של סיבים שאפשר לשאוף אותם.

רז דקל: ברור לחלוטין שהאינטרס הראשון במעלה הוא להיפטר מן החומר הזה, ולכן נעשתה חקיקה בעניין הזה.

רז דקל: אבל, בשלבי הביניים, אני חושב שהואיל והסכנה היא יותר פוטנציאלית, אז הקשב צריך להיות על לעשות את זה נכון, ועניין ההמתנה כדי לעשות את הדברים האלה בלי פגיעה בעובדים, תחת שמירה על הנהלים המאוד קפדניים של הבטיחות, גם של מי שמפרק את זה וגם של שאר האנשים שעובדים במתחם, זה האינטרס העליון של שמירה על בריאות העובד.

וליד טאהא: כן, וכאן אני רוצה לשאול, ועוד מעט אני אפנה אלייך, אני רוצה לשאול את המשרד להגנת הסביבה, דיברנו על 35 מפגעים שהתגלו ב-31 סיורים או בקרות.

וליד טאהא: תוך כמה זמן המפגע מוסר מהרגע שמגלים אותו?

רעות רבי: תוך כמה זמן הוא מוסר?

רעות רבי: אני מאמינה שזה עניין של כמה שעות.

רעות רבי: אם בזמן שבין המפגע - - -

וליד טאהא: יש לכם דוחות על זה, או שאת משערת?

רעות רבי: לא, כרגע אני אומרת לך ומשערת כי אין לי את כל הנתונים לפניי, אבל יש לנו דוחות לגבי הפעילות שנעשית.

רעות רבי: זה עניין של כמה שעות, ובאמת מה שחשוב הוא שבמהלך השעות האלה לא תהיה חשיפה.

רעות רבי: אני רק רוצה אבל לדייק, ולהוסיף לדברים של אנשי משרד הכלכלה.

רעות רבי: זה לא שעבודה שנעשית בצורה נכונה היא לא מסכנת, גם העובדים יודעים להתמגן בזמן העבודה, ובטח שהציבור לא צריך להיחשף.

רעות רבי: הסכנה היא שזה נמצא שם, וזה יכול להתפתח כמפגע בכל עת.

רעות רבי: הייתה טיפה תחושה שאנחנו צריכים פחות לפחד מהמזהם הזה, אבל לא, הוא מאוד מאוד בעייתי.

וליד טאהא: לא, להיפך.

רעות רבי: בסדר.

וליד טאהא: להיפך, אני דווקא הבלטתי את הקטע הבריאותי המיידי, שאלתי שאלות על תחלואה, ממש לא.

רעות רבי: כן.

וליד טאהא: כן, ד"ר, בבקשה.

וליד טאהא: עוד פעם לחזור על השם לפרוטוקול.

איזבלה קרקיס: ד"ר איזבלה קרקיס ממשרד הבריאות, אפידמיולוגיה סביבתית.

איזבלה קרקיס: רק רציתי להוסיף, לא רק מבחינת בריאות העובדים, כשעושים פירוק מיידי ומהיר, אז יש שחרור של סיבים שעלולים להשתחרר למרחקים, אז אנחנו מדברים פה על - - -

וליד טאהא: מה זה מרחקים?

איזבלה קרקיס: מעבר למקום - - -

וליד טאהא: כמה?

איזבלה קרקיס: שוב, אני לא יודעת להגיד בוודאות, אבל מבחינתנו, בריאות הציבור - - -

וליד טאהא: המשרד להגנת הסביבה, מהם המרחקים שזה יכול להגיע אליהם?

איזבלה קרקיס: ברגע שזה נעשה נכון, ולפי אותה מתודולוגיה מוסכמת וידועה, זה לא אמור להשתחרר, וזאת גם סיבה שאין צורך במהירות יוצאת דופן, כי צריך ממש לעשות את זה בצורה מושכלת, בצורה נכונה, כדי לצמצם את המפגע מעבר לסביבת העבודה.

וליד טאהא: את מדברת על הפינוי אחרי שיש מפגע?

איזבלה קרקיס: כן.

וליד טאהא: זאת אומרת, את עונה לי בעצם, זה לא חשוב הזמן של הטיפול במפגע, אלא חשוב שלא ייגרמו כתוצאה מהפינוי תופעות שיזיקו?

איזבלה קרקיס: כן.

איזבלה קרקיס: זה משנה איך עושים את זה, איך מבצעים את העבודה, שגם מעבר לחשיפה של העובדים, לא תהיה חלילה חשיפה של האוכלוסייה, שהיא האוכלוסייה הכללית שלא אמורה להיחשף לדבר כזה.

וליד טאהא: אבל אם זה מתפשט למרחקים, אז את לא יכולה להיות בטוחה שזה לא קורה.

איזבלה קרקיס: לפי המתודולוגיה שכרגע מוסכמת וידועה, ולפי ההליך הנכון - - -

וליד טאהא: לא, עזבי מתודולוגיה, לפי העובדות בשטח?

איזבלה קרקיס: גם לפי העובדות בשטח, לפי מה שאנחנו יודעים, כי הוועדה המשותפת עוסקת בדברים האלה, אנחנו גם יודעים שלפי הפרוטוקול והצריכה, אמורה להיות עבודה מובנית ובצורה נכונה להסיר את האסבסט, כדי למנוע התפשטות כלשהי, לא רק במרחקים אלא כלשהי.

וליד טאהא: אוקיי.

איזבלה קרקיס: אז בריאות הציבור פה היא חשובה, מעבר לבריאות העובד.

וליד טאהא: יש לנו פה נציגים של משרד המשפטים?

וליד טאהא: לא, אוקיי.

וליד טאהא: אז נחשו מי עדיין לא דיבר?

וליד טאהא: משרד האנרגיה, כי זה לא מעניין אותם בכלל, זה קשור לאנרגיה?

וליד טאהא: משרד האנרגיה, מי הנציגים של משרד האנרגיה?

רועי גולדשטיין: רועי גולדשטיין מהייעוץ המשפטי, ויש כאן את שירלי מרשות החשמל.

וליד טאהא: כן, אז החלק שלכם במשרד האנרגיה היה בקידום תכנון לביצוע פעולות הדרושות לשם הבטחת אמינות אספקת החשמל לאזור גוש דן, ובזה התחלתי את הדברים שלי, לומר גם לבני, שאנחנו מצד אחד רוצים לספק חשמל, אבל מצד שני, ללא צורך בהפעלת המתקן התעשייתי, בהתאם לצפי צריכת החשמל באזור זה שבה רישיון לניהול המערכת צופה - - - בקיצור, דיברו כאן על חלופות הולכה ועל כל מיני חלופות, מתי משרד האנרגיה יתחיל לדבר על חלופות באספקת חשמל?

וליד טאהא: על חשמל שלא יבוא מאסבסט ולא יבוא מכל המפגעים, בין אם בריאותיים מידיים ובין אם בזיהומי אוויר?

וליד טאהא: מה התכנונים שלכם מול מינהל התכנון בעניין הזה?

וליד טאהא: דיברנו אז גם בחוק ההסדרים על חשמל סולארי, אגירת חשמל וכל הדברים האלה.

וליד טאהא: כן, תתחלקו בתפקידים ובואו נשמע מכם מתי מתחילים ליצור חשמל ירוק?

שירלי לוי: בוקר טוב לכולם, שירלי לוי, ראש אגף תכנון וסביבה ברשות החשמל.

וליד טאהא: במשרד האנרגיה.

שירלי לוי: ונמצא תחת משרד האנרגיה, סוג של.

וליד טאהא: כן, אוקיי, ברשות החשמל.

שירלי לוי: כפי שגם נקבע בהחלטת הממשלה 211 לאספקת חשמל לגוש דן, החלופה המערכתית מבחינה חשמלית היא חלופת ההולכה, שתיאר בהרחבה ד"ר עוזי זרחיה מנגה, שהיא נמצאת בהליך.

שירלי לוי: הוגש מסמך חלופות לות"ל, והתקווה היא שבקרוב יוכרע איזה חלופה תהיה.

שירלי לוי: החלופה הזאת, התפקיד שלה הוא לקבוע את הפתרון ארוך הטווח המשמעותי שיכול להבטיח את אמינות אספקת החשמל לאזור גוש דן.

שירלי לוי: במקביל לכל אלה, הרשות פועלת גם כדי לעמוד ביעד הממשלה ל-30 אחוזי אנרגיה מתחדשת בשנת 2030, כשהרשות נותנת דגש מיוחד - - -

וליד טאהא: מה אנחנו עושים בהיבט של התכנון, כדי לעשות את זה?

שירלי לוי: אז מקודמת תוכנית, שעכשיו צריכים להכריע בה בדיוק, שתהיה חלופת מורשה, וגם בתוך מחלף, מורשה, איפה בדיוק בתוך המחלף זה יהיה, כי יש עוד תשתיות אחרות שאמורות להשתלב במרחב, והמטרה היא לאפשר לכולן להתכנס במחלף מורשה כדי לא לפגוע גם בתשתיות אחרות שהן חשובות לא פחות.

שירלי לוי: במקביל לכל זה, הרשות פרסמה לשימוע ציבורי תוכנית פיתוח, שהיא אמורה בסופו של דבר להגיע לאישור שרת האנרגיה ושר האוצר.

שירלי לוי: יש פתרון משלים גם לחלופת ההולכה וגם לחלופה של הארכת החיים ברידינג, כשהמטרה שלהן היא בסך הכל להיות פתרון גישור עד שתושלם חלופת ההולכה, כדי לא לפגוע באמינות אספקת החשמל, וקידום צעדים שיאפשרו שילוב יותר משמעותי של ייצור מבוזר בתוך אזור גוש דן.

שירלי לוי: הצוות המקצועי ברשות החשמל סיים עבודת מטה לקראת הכרעה במליאה שתאפשר תמריצים יותר משמעותיים להקמת מתקני ייצור בתוך גוש דן.

שירלי לוי: אמנם אנחנו לא מדברים על מתקנים גדולים אלא על מתקנים קטנים שהם ברשת החלוקה במתח נמוך, במטרה להעצים את היכולת האנרגטית של גוש דן.

שירלי לוי: הצעד הזה תומך גם, באופן כללי, בעמידה ביעד הממשלה לאנרגיה מתחדשת של 30 אחוזים בשנת 2030, אבל גם, בהחלט יש לו תרומה לעמידה במחויבות שלנו לאספקת החשמל לאזור גוש דן.

שירלי לוי: הוא לא הפתרון השלם, הפתרון השלם והגדול הוא ההשלמה של חלופת המיתוג, חלופת ההולכה, אבל זה איזשהו צעד משלים, שהוא בהחלט מסייע לזה להתקדם.

וליד טאהא: אוקיי, תודה רבה.

וליד טאהא: כן, עו"ד רועי גולדשטיין, הייעוץ המשפטי של משרד האנרגיה.

רועי גולדשטיין: הצד המקצועי הוצג על ידי שירלי, רשות החשמל היא הגורם המקצועי במשרד.

וליד טאהא: אני הייתי מצפה מהם לשלוח לנו מישהו שידבר על אנרגיה חלופית, התחדשותית.

וליד טאהא: למה ייעוץ משפטי?

רועי גולדשטיין: אז שוב, רשות החשמל היא הגורם המקצועי במשרד האנרגיה בתחום משק החשמל.

רועי גולדשטיין: העבודה המקצועית נעשית ברשות החשמל, והיא הוצגה על ידי שירלי.

וליד טאהא: אוקיי, אז אתה באת מהייעוץ המשפטי כדי לומר שהם עומדי בכללי החוק שקבענו באוקטובר?

רועי גולדשטיין: אכן כן.

וליד טאהא: אוקיי, תודה רבה.

וליד טאהא: יש מישהו פה מטעם עמותות כלשהן?

וליד טאהא: אין אף אחד.

בני פרץ: לא יהיו פה, כבודו, למה אין פה כסף.

וליד טאהא: אין פה כסף?

בני פרץ: אין פה כסף, עמותות זה רק כסף.

וליד טאהא: יש פה בריאות ציבור, וזה חשוב, יותר חשוב מכסף, לא?

בני פרץ: לא מעניין אותם, לא מעניין אותם אף פעם.

וליד טאהא: מה שווה כסף בלי בריאות?

וליד טאהא: טוב.

לירון אדלר מינקה: אני רק אשאל את המשרד להגנת הסביבה בהמשך למה שנאמר פה על ידי עיריית תל אביב, בנושא של המיפוי והסקר, של סקר האסבסט או של מיפוי האסבסט שבכלל צריך לפנות, זה משהו שנדרש גם מבחינתכם, מבחינת המשרד להגנת הסביבה, כדי לדעת מה בכלל צריך לפנות ובאיזה שלבים?

רעות רבי: אז לגבי התחנה עצמה - - -

וליד טאהא: תזדהי לפרוטוקול עוד פעם.

רעות רבי: אוקיי, רעות רבי, מנהלת אגף אסבסט לרישום כימיקלים במשרד להגנת הסביבה.

רעות רבי: לגבי המיפוי של האסבסט בתחנה, יש מיפוי, הוא בעצם מה שאנחנו שואפים אליו כשמשרטטים את התוכנית קדימה, ואמרתי, עם השאיפה שבאמת בחלון הזמן שיש עד סוף שנת 2023 יוסר כל האסבסט, אז אנחנו בשאיפה שכל זה יוסר.

רעות רבי: אני כן אגיד, שכשמפנים את הרכיבים הגדולים, לאט לאט מגלים גם דברים שלא התגלו, כמו שיש עכשיו סיפור שלם סביב אטמים שמתגלים בתוך התחנה.

רעות רבי: זה בתוך התחנה.

רעות רבי: לגבי העברה של שטחים מחברת החשמל לגורמים אחרים, כמובן שזה צריך להיעשות אחרי סקר מעמיק.

רעות רבי: אני יודעת שדרשנו את זה בעבר, אנחנו גם נמצאים בחלק מהתהליכים, בחלק אנחנו פחות מעורבים, אבל זה משהו שגם המקבל צריך לדרוש, שהחברה תבצע סקר מעמיק לפני שהיא מעבירה נכסים.

וליד טאהא: זאת אומרת, אנחנו לא יודעים לומר האם הנזק שנגרם בגלל האסבסט הזה הוא נקודתי בתחום המתחם הזה או שהוא מעבר?

וליד טאהא: אנחנו לא יודעים לומר?

רעות רבי: זה באופן כללי, כציבור, אנחנו נחשפים לאסבסט מכל מיני מקורות - - -

וליד טאהא: אז אי אפשר לבדוק את זה?

וליד טאהא: אפשר לבדוק את זה.

רעות רבי: לא, אפשר לבדוק רכיבים ולדעת האם יש בהם אסבסט או שאין בזה אסבסט, אבל אחר כך לקשור האם החשיפה, הנזק היה מחשיפה בנקודה מסוימת, בשנה מסוימת או במקום אחר, זה לא אפשרי.

וליד טאהא: טוב, אז אנחנו מציעים, באמת, לעשות מחקר עד כמה זה יכול לפגוע באנשים מעבר, באיזה טווח.

וליד טאהא: כל הדברים האלה חשובים, ולצערנו, כל עוד יש אסבסט אז יש מפגעים בריאותיים, סביבתיים ואחרים, ועל כן גם צריך לראות איך דואגים למזער נזק, גם בתחום המתחם עצמו וגם מעבר אליו.

וליד טאהא: שמענו שהשלב שאמור היה להתחיל ביולי נדחה כבר לאוקטובר, ואנחנו מבקשים להתעדכן על שלב הביצוע של השלב שכבר נדחה.

וליד טאהא: גם לגבי המשך התכנון של החלופות, חלופת ההולכה, הוועדה באמת תרצה לקיים בהמשך דיון, כדי לעמוד על התקדמות העניינים.

וליד טאהא: בגדול אני יכול לומר, כסיכום, שאכן, חברת החשמל עמדה לפחות בסעיפים שנקבעו בחוק.

וליד טאהא: אני זוכר את הוויכוחים שהיו אז, אני עמדתי על זה אז שיאמרו לנו מה זה מיידי ושאלתי מה זה מיידי, עכשיו?

וליד טאהא: עוד שעה?

וליד טאהא: עוד שבוע?

וליד טאהא: ואז התברר שהמיידי במדינת ישראל הוא שישה חודשים, והנה הפתעתם, עשיתם את המיידי בתוך חמישה חודשים, מאוקטובר עד מרץ זה בערך חמישה חודשים.

וליד טאהא: אז זה גם טוב, ואנחנו נמשיך לעקוב גם אחרי סוגיות דומות במקומות אחרים.

וליד טאהא: הכוונה היא לאפשר לאנשים גם לנשום אוויר נקי, וגם להיות בריאים מכל המפגעים הבריאותיים המיידיים והסביבתיים האחרים, זה התפקיד של כולנו.

וליד טאהא: אני רוצה להודות לכל אלה שבאו והשתתפו, הישיבה נעולה.