ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 166, 2022-06-14 09:00

שרן השכל: בוקר טוב לכולם, אני פותחת את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט הבוקר.

שרן השכל: היום הדיון יתקיים סביב הצעת חוק הספורט (תיקון – זכויות ספורטאי קטין), התשפ"ב-2022.

שרן השכל: בפתח הישיבה אני רוצה קודם כל לפתוח בכך שאני שולחת תנחומים למשפחתו של הספורט א"ב יהושע שנפטר בבית החולים איכילוב, באמת סופר אהוב ואיש שהביא כל כך הרבה נכסים תרבותיים בכלל למדינה ולספרות הישראלית.

שרן השכל: אנחנו פה מוועדת החינוך, התרבות והספורט שולחים ניחומים וחיבוקים למשפחתו האבלה.

שרן השכל: אנחנו נעבור היום לדיון בהצעת חוק הספורט (תיקון – זכויות ספורטאי קטין).

שרן השכל: אני אומר כמה דברים על הצעת החוק שעליה עבדתי רבות יחד עם חברי חבר הכנסת סימון דוידסון, שנמצא כאן לידי, יושב ראש ועדת המשנה לספורט ולמעשה שותף בכל מה שקשור לתחום בתחום אחריות הוועדה.

שרן השכל: אנחנו דיברנו לא מעט על הנושא הזה של קטינים והמשמעויות עבור קטינים כאשר הם ננעלים בסוג של חוזים שמעולם לא נחתמו על ידם.

שרן השכל: המגבלות שהיום מקיימים או שלמעשה מושתים על אותם ילדים קטינים שכל מה שהם רצו זה בסך הכול לעשות את הדבר האהוב עליהם, ספורט, חלקם זה ממש מציל את הנפש שלהם, אנחנו יודעים שספורט הוא באמת סוג של חבל הצלה בהרבה מאוד שכונות שבהן יש מצוקה כלכלית לא קלה, אנחנו פה בוועדת החינוך, התרבות והספורט מנסים לעודד את הנוער והילדים לקחת חלק בפעילות ספורטיבית משום שאנחנו מאמינים שהפעילות הספורטיבית לא רק תורמת לבריאות הגוף והנפש, אלא ממש מלמדת את הילדים ערכים של שותפות, של קבוצתיות, של תחרותיות, של השגת מטרה, ובתוך העולם הזה כשאני נתקלתי בסוג של הקנסות שמושתים על אותם ילדים קטנים שפשוט מונעים מהם לעשות את הדבר האהוב הזה עליהם, אני באמת חייבת לומר שאני הזדעזעתי.

שרן השכל: הגיעו אליי מספר מקרים אישיים שאני אישית ניסיתי לטפל וראיתי שיש פה חומה בצורה שלא ניתן לעקוף והמשמעות הייתה שהורים שמסוגלים לשלם את הקנסות האלה, 20, 30, ולפעמים הבנתי שזה גם מגיע למאות אלפי שקלים, או למעל ל-100,000 שקל, אותם הורים שיש ברשותם את האמצעים כדי שהילד שלהם ימשיך לעסוק בדבר האהוב עליו אז הם ישלמו את זה.

שרן השכל: ילדים אחרים שאין ביכולתם לעשות את זה, אז הם מושעים, נקרא לזה, לא יכולים לשחק, פשוט ככה.

שרן השכל: כשאנחנו מסתכלים על נוער וילדים ממצב סוציואקונומי נמוך והדרך שלהם לעלות בסולם המוביליות החברתית, למצב סוציואקונומי הרבה יותר גבוה, חלק ניכר מהם מגיעים דרך עולם הספורט.

שרן השכל: הרבה מאוד מהשחקנים הגיעו משכונות עוני ומצוקה, לא רק בארץ, בכלל בעולם, ממצב סוציואקונומי כל כך נמוך והם צמחו והפכו להיות כוכבים.

שרן השכל: לא ניתן לומר עד כמה הספורט משפיע על חייהם של בני נוער וכשאנחנו רואים כזו קיצוניות, בלי שום התחשבות במצב סוציואקונומי, שלמעשה מונעת מאותם ילדים לעסוק בדבר האהוב עליהם, לפעמים זה הדבר היחיד שיש להם, הסיבה הזו לקום בבוקר, אני אישית מזדעזעת.

שרן השכל: ברור לי שאנחנו צריכים להגיע לסוג של איזון, ודיברנו על זה.

שרן השכל: אז בסדר, אז יש סוג של טלנטים שהם באמת אנשים או ילדים עם יכולות בלתי רגילות, ואני מניחה שגם המועדונים משקיעים בהם יותר כסף או מממנים נסיעות שלהם לכל מיני משחקים או דברים כאלה, וצריך למצוא איזה שהוא מנגנון פיצוי לאותם הטלנטים שאמורים להיות מוגדרים בדרך כזו או אחרת, אבל זה לא נכון להשית את זה על כלל הילדים שלפעמים באמת הם שם רק בשביל הספורט.

שרן השכל: אז יש לנו לא מעט על מה לדון היום, אני אתן את זכות הדיבור גם לחברי הכנסת הנוספים ואז אנחנו נתחיל לשמוע עמדות מקצועיות וחלק מהדוברים שנוכחים בוועדה.

שרן השכל: אם יש מישהו שמעוניין לדבר, נא להעביר לי פתק עם השם כתוב עליו כדי שאני אוכל לתת לכם זכות דיבור.

שרן השכל: בינתיים חבר הכנסת סימון דוידסון, השותף לחקיקה, בבקשה, זכות הדיבור אצלך.

סימון דוידסון: בוקר טוב, תודה רבה.

סימון דוידסון: אני קצת מאוכזב שאני לא רואה פה את ההתאחדות לכדורסל, כדוריד, כדורעף.

שרן השכל: נכון.

סימון דוידסון: אני רואה פה רק את הכדורגל, משרד הספורט ותו לא.

סימון דוידסון: אז יכול להיות שזה לא מספיק מעניין אותם והם לא מבינים מה הולך לקרות עם החוק הזה, אבל חבל.

סימון דוידסון: אני הגעתי מעולם הספורט, אמנם מענף אישי, ובענפים האישיים יש פחות התמודדויות בנושא הזה של מעבר ספורטאים מאגודה לאגודה, יותר באותם בגירים מעל גיל 18, אבל זה חוק אחר שאנחנו נעלה אותו, זה חוק של ספורטאי בגיר ולא קטין, אבל כמו שיושבת ראש הוועדה ציינה, הגיעו אלינו לא מעט פניות ציבור.

סימון דוידסון: הייתה פנייה אחת, יושב פה אחד משוהם, אני זוכר את הפנייה הזאת, שהגעתי לשרן לכנסת, סיפרתי לה על כך ודיברנו איתו ואחרי זה דיברנו גם עם ההתאחדות והידיים היו כבולות ואי אפשר היה לעשות שום דבר, ולאחר מכן הגיעו פנייה נוספות.

סימון דוידסון: צריך להפריד את העולם הזה של ההורים והילדים לאגודות עצמן, יש פה אינטרסים שהם לפעמים מנוגדים.

סימון דוידסון: אני כל החיים ניהלתי אגודה ואני יודע מה זה להשקיע בספורטאים ואני יודע כמה כסף משקיעים והכול נכון, אני לא אומר שלאגודות אין אמירה בנושא הזה, אבל רוב הפניות שקיבלנו זה לא אותם שחקנים שהם שחקנים טובים שיגיעו אחרי זה לליגת העל או לליגת המשנה או שימכרו אותם לחוץ לארץ.

סימון דוידסון: הרבה מאוד שחקנים שבסך הכול ההורים עברו לעיר אחרת, או שהגיע מצב שהמאמן לא נתן יחס לאותו שחקן והוא רצה לעבור לאגודה אחרת בגלל קשר לא טוב עם המאמן, סיבות שהן לא סיבות של ספורטאים מקצוענים ברמה הגבוהה, סיבות פשוטות שפשוט הילד רצה לשחק כדורגל.

סימון דוידסון: רוב הפניות היו בכדורגל, זה מה שהילד רצה.

סימון דוידסון: לא עניין אותו להגיע לליגת העל ולא עניין אותו אחרי זה שימכרו אותו, וגם רובם לא היו כאלה טובים, אבל הם רצו לשחק כדורגל.

סימון דוידסון: הנקודה הזאת שכולאים את אותם ילדים, ילד בן 17 הוא עדיין ילד, כולאים אותם באגודה ולא נותנים לעבור אלא אם כן ההורים ישלמו סכום של כסף גורם לאותם שחקנים או אותם ספורטאים לעזוב את הספורט בכלל.

סימון דוידסון: ויש הרבה מאוד דוגמאות של ספורטאים שעוזבים את הכדורגל או עוזבים את הכדורסל ולא מתאמנים יותר בגלל הסיבה שהם לא יכולים לעבור לאגודה אחרת ולא טוב להם באגודה שהם נמצאים, לא טוב להם.

סימון דוידסון: אז כל הזמן אומרים לי, תשמע, אבל זה יפגע באגודות והאגודות החזקות יתחזקו והקטנות יהיו חלשות ובאוטובוסים יעבירו את השחקנים.

סימון דוידסון: לא, אני לא מאמין בזה, אני מאמין שאגודה שהיא טובה ואגודה עם מאמנים טובים, עם דרך מקצועית טובה, עם יכולת להשקיע באותם שחקנים, השחקנים וההורים ירצו להיות שם.

סימון דוידסון: מקומות שלילדים לא טוב הם לא ירצו להיות שם.

סימון דוידסון: אז הדיון הזה, אנחנו לא מצביעים היום, אנחנו לא מחליטים היום החלטות הרות גורל, אבל יהיה פה דיון, אנחנו רוצים לשמוע את הצדדים, רוצים בסוף להגיע להסכמה שתהיה טובה גם להורים ולילדים וגם לאגודות, לא רוצים להרוס את הספורט, אבל רוצים שיהיה היגיון.

סימון דוידסון: אנחנו לא רוצים לכלוא אף אחד.

סימון דוידסון: הייתי בגמר הגביע, ישבתי עם חנן דנציגר, סגן ראש מינהל הספורט, ומאחורינו ישבו מההתאחדות, אז הם אמרו שהם הכינו כבר משהו, הם יודעים מה הם רוצים לעשות, אבל הם לא הספיקו להעביר את זה בהנהלה.

סימון דוידסון: מתי הכנתם?

סימון דוידסון: לפני שנה.

סימון דוידסון: אז אנחנו פה כדי לזרז את הנושא הזה, לזרז גם את ההתאחדות, כדי שהדברים האלה ייצאו לפועל כי אנחנו פה רוצים לעשות טוב לספורטאים בסוף, וגם לאגודות דרך אגב.

סימון דוידסון: אז אנחנו נשמע פה את כולם בצורה מנומסת ומכובדת.

סימון דוידסון: ועוד פעם, חבל לי מאוד שאותן התאחדויות שאנחנו מדברים עליהן היום לא נמצאות פה.

סימון דוידסון: תודה.

שרן השכל: נכון.

שרן השכל: ואני חייבת לומר, יכול להיות שאנחנו כן נקבע כל מיני החלטות כאלה ואחרות.

שרן השכל: אני גם הודעתי, אין לנו מניעה לעמוד מאחורי איזה שהוא משהו, הכנסת היא סוברנית והיא עצמאית בהחלטות שלה.

שרן השכל: היועצת המשפטית, תמי, בבקשה, תני לנו קצת סקירה משפטית על הצעת החוק.

תמי סלע: תודה.

תמי סלע: שמענו את המטרות והקשיים שבשל הצורך בפתרון שלהם הוצע ההסדר וחלק מהתפקיד שלנו פה בוועדה זה לבחון האם ההסדר המוצע נותן מענה לקשיים האלה.

תמי סלע: אני אגיד שהקשיים האלה עלו לאורך השנים וגם נבחנו בוועדות ציבוריות.

תמי סלע: הייתה ועדת אדלר, שיש פה נציגה, לפחות אחת, שהייתה בוועדה, ורד וינדמן, והדגש שלה היה למצוא פתרונות לקשיים של מעבר של ספורטאים קטינים בין אגודות, גם בהיבטים של התשלומים שגובים וגם בהיבטים של התקופות שהם נדרשים להמתין בגילאים השונים עד שהם יכולים לעבור ובגיל מסוים הם גם נדרשים להסדר, זאת אומרת אסור להם להתחרות, וזה גם פוגע ביכולות שלהם.

סימון דוידסון: ואז הם מפסיקים.

תמי סלע: כן, זה יכול ממש להכשיל את הפעילות שלהם.

תמי סלע: ההסדר הזה עצמו נוסף לחוק רק ב-1991 ואחר כך הוא עוד תוקן כמה פעמים, ועדיין לא הגיע להסדר שהוא פותר מספיק טובה כנראה את הקשיים, על רקע זה גם מונתה ועדת אדלר והיא המליצה כל מיני המלצות.

תמי סלע: אגב, כל נושא התשלום היום בחוק, תיכף אני אגיד מה יש היום, הוא מוזכר רק מגיל 17 ומעלה, וגם את זה צריך לקבוע בתקנון ועל פי דיפרנציאליות שמתייחסת לגיל, לתקופת הפעילות, לענפי הספורט ולהשקעה שהושקעה בזה ואחרת בעצם אי אפשר לגבות תשלום, אלא אם כן בהסכמה, שוב, יש חוזים והחוזים לפעמים זה הבעיה, כי גם פה יש פערי כוחות, וההסדר שמוצע בהצעת החוק משאיר עדיין את הפתח הזה לקבוע חוזה ובמובן הזה יכול להיות שהוא משאיר בעיה שצריך עדיין לחשוב עליה.

תמי סלע: אז אני רק אגיד, לגבי ההסדר הקיים, יש הבחנה בין עד גיל 15 ל-15 עד 17 לעניין התקופות שהם צריכים להמתין מתי הם יכולים להודיע על רצונם לעבור, אבל לא לעניין התשלום.

תמי סלע: לעניין התשלום לכאורה עד גיל 17 אין בכלל התייחסות לאפשרות לדרוש תשלום, שוב, אלא אם כן בחוזה, ומעל גיל 17 אפשר לקבוע בתקנונים הסדרים שהם כפופים לכל מיני תנאים.

תמי סלע: ועדת אדלר רצתה להקל על העניין הזה, גם להמליץ שלא יהיה הסגר, שלא תהיה בכלל דרישת תשלום לגבי קטינים אלא במצבים חריגים.

תמי סלע: איך בדיוק לנסח את הדבר הזה זה כבר יותר מורכב.

תמי סלע: כמו שאמרה יושבת הראש, טלנטים מיוחדים שזה לא רוב המתאמנים.

תמי סלע: הגישה הכללית שם הייתה שבאמת רואים קטינים כספורטאים שמתחילים את דרכם, מפתחים את הפוטנציאל שלהם.

תמי סלע: זה כמו בחוגים אחרים, כמו שבחוגי נגינה ההורים משלמים השתתפות, הגורמים המקצועיים מפתחים וכשרוצים לעבור למקום שיותר מתאים, או כי עברו מקום מגורים, או כי יותר מתאים להם או כי החברים שלהם עברו ורוצים לאפשר להם להתפתח אז לא דורשים על זה איזה שהוא קנס או פיצוי אלא אם כן באותם מקרים חריגים.

תמי סלע: אני אגיד שבעקבות ועדת אדלר היה גם תזכיר חוק, שהוא כרגע לא משקף את עמדת הממשלה, כי בעצם הוא פורסם ב-2018, הוא לא התגלגל לכדי הצעת חוק ממשלתית, בין היתר בגלל המצב הפוליטי שהיה בשנים האלה, החילופים, אבל כן הוגש תזכיר ואפילו עשו RIA, זאת אומרת עשו מין מסמך של הערכת עלות-תועלת.

שרן השכל: שמה החוק הזה אומר?

תמי סלע: הוא משאיר הרבה מהסמכות לקביעה בתקנות, אבל הוא גם למשל אומר שלא יהיה הסגר ומצמצם את האפשרות לדרוש תשלומים.

תמי סלע: יש בו כל מיני הוראות.

תמי סלע: שוב, הוא לא בהכרח משקף עכשיו את עמדת הממשלה, אבל הוא מנסה לפתור את אותה בעיה.

תמי סלע: אני אגיד כמה קשיים לגבי ההסדר שכרגע מונח לפנינו כדי שנוכל לדון בו.

תמי סלע: אחת, הוא משאיר את האופציה הזו של חוזה, שבגלל פערי הכוחות בין האגודות לספורטאים יכול להיות שלמרות אותה הגבלה שהתשלום, כאילו ברירת מחדל שהתשלום יהיה רק על מה שהושקע, בחוזה יכולים לכתוב גם אחרת וכשמישהו רוצה להצטרף כקטין לפעילות באגודה יכול להיות שלא תהיה לו ברירה אלא לחתום.

תמי סלע: דבר שני, דווקא החוק היום לא מתייחס לתשלום בגילאים היותר צעירים, מתייחס רק מעל גיל 17 ופה אני מכניסה סעיף שמעגן את דרישת התשלום כתנאי למעבר בכל גיל לגבי כל קטין ובכל ענף, בלי הבחנה בין ענפים, כשהיום הרבה ענפים ובגילאים צעירים בכלל לא דורשים במעבר תשלום, בכלל לא עוסקים בזה וזה עלול עוד יותר להכניס את זה כמשהו שיהפוך לברירת מחדל.

תמי סלע: צריך להיזהר מזה למרות הכוונה הטובה ולחשוב איך עושים את זה אולי יותר דיפרנציאלי.

תמי סלע: דבר שלישי, מדובר פה על אמנם דברים שהושקעו בקידום, אבל השאלה איך מוכיחים מה באמת הם סכומים שהושקעו בקידום של הספורטאי ואם לא ניכנס לסכסוכים ממושכים שבסוף יסכלו את המעבר סביב כל סוגיית ההוכחות.

תמי סלע: זאת אומרת היום בתקנונים שמתייחסים לנושא הזה מעל גיל 17, כמו שאמרתי, קובעים סכומים פיקס מסוימים ולפעמים זה יותר קל ויותר פשוט ואולי יותר קצר בדרך הזו מאשר להשאיר איזה הוראה כללית שמחייבת עכשיו להביא קבלות, להגיד זה סכום שרלוונטי להשקעה בספורטאי וזה לא, זאת גם שאלה.

תמי סלע: כמובן שיש גם את הצד של האגודות עצמן, של איך אנחנו מגדירים מיהו סוג ספורטאי, אותם חריגים שלגביהם כן יש הצדקה לדרוש תשלום שהוא מעבר אפילו למה שהושקע בספורטאי, כי הפגיעה שתיגרם לקבוצה כתוצאה מזה שהוא יעבור היא הרבה יותר גדולה ממה שהושקע בו, שזאת גם שאלה.

תמי סלע: יש בקיצור סוגיות לדון בהן, אבל ברור שהמטרה, גם כפי שמראה ההיסטוריה החקיקתית והוועדות שמונו, שיש פה בעיה שצריך למצוא לה פתרון, השאלה רק איך לעשות את זה הכי נכון.

תמי סלע: נשמע את הגורמים.

שרן השכל: אוקיי, נהדר.

שרן השכל: חבר הכנסת עופר כסיף, אתה רוצה להוסיף על הדברים?

עופר כסיף: כן.

עופר כסיף: תודה, בוקר טוב, ותודה על ההצעה והדיון.

עופר כסיף: קודם כל אני רוצה לברך את המציעים כי אני חושב שעצם הדיון הוא חשוב, עוד לפני שמתגבשת העמדה או לשון החוק הסופית.

עופר כסיף: אני רוצה לחדד קצת את מה שאמרה היועצת המשפטית, כי לדעתי כרגע בלשון החוק יש כמה בעיות, אני אגע רק באחת.

עופר כסיף: בלשון ההצעה נאמר שלא ישולם תשלום או גמול לאגודה בגין מעברו של ספורטאי שגילו פחות מ-18 שנה, אלא אם נקבע אחרת בחוזה שבין האגודה המעבירה לספורטאי.

עופר כסיף: בדברי ההסבר כתוב לקבוע מבעוד מועד בחוזה שביניהם שמעברו של השחקן לאגודה אחרת מותנה בתשלום פיצויים וגמול.

עופר כסיף: אני חושב שזה משאיר פה פתח מאוד מאוד בעייתי לחיזוק החזקים והחלשת החלשים.

עופר כסיף: למה הכוונה?

עופר כסיף: גם ברמה של האגודות וגם ברמה של הספורטאים.

עופר כסיף: זאת אומרת אם ספורטאי מסוים, לא משנה כרגע באיזה תחום, נמצא באיזה שהוא מועדון והוא רוצה לעזוב או מראש יש את האפשרות שהוא ירצה לעזוב והוא יצטרך לשלם אז קודם כל יש בעיה למועדונים או לאגודות שהן יותר, נקרא לזה עניות, הם לא יוכלו לשלם.

עופר כסיף: כנ"ל לגבי ספורטאים והרקע שלהם עצמם.

עופר כסיף: ספורטאי שמגיע ממשפחה יותר מבוססת, אם יושת התשלום על המשפחה, וזה עדיין מאפשר את זה בלשון החוק, אז גם מי שמגיע ממשפחה מבוססת יוכל ומי שמגיע ממשפחה לא מבוססת לא יוכל.

עופר כסיף: יש פה, לדעתי, סכנה של פגיעה גם ברמה של מועדונים וגם ברמה של ספורטאים שמבחינה כלכלית הם יותר מוחלשים ולזה צריך לתת מענה.

עופר כסיף: בלשון החוק הנוכחי אין לזה מענה.

עופר כסיף: אמנם אנחנו רק עכשיו התחלנו את הדיון, אני מקווה ומאמין שאפשר יהיה לפתור את זה, אבל חשוב מאוד לשים לזה את הלב.

עופר כסיף: וכפי שאמרה היועצת המשפטית, ובכך אני אסיים, גם כאשר מדובר על מה שנקרא דמי השבחה, זה מאוד אמורפי, כלומר במה זה באמת כרוך?

עופר כסיף: איך מוכיחים עלות בנוסף כמובן למה שאמרתי קודם.

עופר כסיף: יש פה גם כן בעיה.

עופר כסיף: אני חושב שאלה שתי הבעיות המרכזיות שצריך לפתור אותן, אבל, כפי שאמרתי בהתחלה, עצם הדיון ועצם ההצעה מבורכים.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אני רוצה שנשמע את המועצה לשלום את הילד, ורד וינדמן נמצאת פה איתנו, אני מבינה שגם נכחת בחלק מהוועדות שהיו עד היום.

ורד וינדמן: כן.

שרן השכל: נשמח לשמוע את עמדתך המקצועית.

ורד וינדמן: תודה, גברתי יושבת ראש, אני עורכת דין ורד וינדמן, מנכ"לית המועצה לשלום הילד.

ורד וינדמן: אכן הייתי חברה בוועדה הציבורית, בוועדת אדלר, שישבו בה חוץ ממני נציגי אגודות ספורט שונות, זה חשוב להגיד ותיכף אני אסביר למה.

ורד וינדמן: קודם כל אני רוצה לברך אותך, גברתי יושבת הראש, ואת חבר הכנסת דוידסון על העיסוק בנושא.

ורד וינדמן: לא עסקו בו כבר כמה שנים וכפי שציינתם, בצדק, ישנה בעיה.

ורד וינדמן: זו הסיבה שהיה בעבר כבר לפני כמה שנים טובות תיקון לחוק הספורט וזו הסיבה שהוקמה ועדת אדלר שהגישה דוח ביניים שפורסם.

ורד וינדמן: אז בעיה קיימת והבעיה קשורה בעיקר, ודאי זו זווית ההסתכלות שלי, בעיה שקשורה לחופש העיסוק של קטינים, ליכולת שלהם לעבור בין אגודות ספורט, ליהנות מספורט, למצות את היכולות שלהם, למצות את הפוטנציאל שלהם ומקום של כבוד לרצון של הספורטאי.

ורד וינדמן: אני חושבת שחבר הכנסת דוידסון תיאר בדיוק את המצבים שהיו מגיעות אלינו פניות של ילדים שלא הסתדרו עם המאמן, עברו דירה ורצו רק להמשיך לשחק, זה כל מה שהם רצו, והוטלו עליהם כל מיני מגבלות שאין להן באמת הצדקה כשאלה הערכים שעומדים לפנינו.

שרן השכל: אתם נתקלתם בפניות של הורים?

ורד וינדמן: כן.

שרן השכל: באיזה גילאים בעיקר?

ורד וינדמן: רובם היו יותר צעירים, כמובן לא גיל 17, בדרך כלל סביב ה-15, והעמדה הכללית העקרונית שלנו, כפי שהיא גם באה לידי ביטוי בוועדת אדלר, תיכף אני אגיד מילה על מה היא אמרה, כי זה חשוב, כי הייתה הסכמה, היה כמעט קונצנזוס על הרוב למעט דעת מיעוט שלי בנקודה ספציפית, אבל העמדה הכללית שלנו, של המועצה לשלום הילד, היא הקלה משמעותית על המעבר בין אגודות מבחינת הזמנים וההודעה על המעבר והימנעות מתשלום כעמדה עקרונית.

ורד וינדמן: חשוב להגיד שהעמדה של ועדת אדלר, כקונצנזוס, אמרה שעד גיל 15 צריך להימנע מתשלום קטגורית.

ורד וינדמן: אני לא מדברת על החוק היום, אני לא רוצה לחזור על מה שאמרת, תמי, הימנעות כללית.

שרן השכל: כן, יש את מה שכתוב בחוק, אבל יש את מה שקורה בפועל, משום שזה מעוגן בתקנונים.

שרן השכל: החוק גובר על תקנונים ולכן המצוקה שקיימת היום היא לא בהכרח בגלל החוק, כלומר החוק לא אומר להם שיעשו ככה.

תמי סלע: יש חוזה.

שרן השכל: זו הבעיה.

ורד וינדמן: זה נכון, אבל צריך להגיד שהחוק היום גם לא מזכיר את הנושא של התשלום, למעט 17, ולכן צריך להיות מאוד זהירים גם בתיקון של החוק, אבל ההמלצה, שוב, בוועדה ציבורית, שחוץ מנציגה של המועצה לשלום הילד ישבו בה גם נציגי אגודות ספורט, והם אמרו שעד גיל 15 אין תשלום, מבטלים את האפשרות התיאורטית לתשלום.

ורד וינדמן: אז קודם כל זה חשוב שזה ייאמר.

ורד וינדמן: אחר כך גם בין 15 ל-18, ביטלו את ה-17 עד 18, אמרו בענפים האישיים, שוב, בלי תשלום בכלל קטגורית, ואפילו, במרכאות או שלא במרכאות - - -

שרן השכל: מה זאת אומרת הענפים האישיים?

ורד וינדמן: שהם לא כדורסל ולא כדורגל, אבל גם בכדורסל ובכדורגל הגבילו את זה, צמצמו את זה למעבר לליגה הבכירה ובתוך הליגה הבכירה.

ורד וינדמן: זאת אומרת נעשה, למרות שאני הייתי בעמדת מיעוט, כי אני חשבתי שגם פה צריך לוותר על תשלום, אבל היה קונצנזוס אפילו על כדורגל וכדורסל בהיבטים שאמרתי, ולמעט נושא של אליפויות ודברים מהסוג הזה, תחרויות אולימפיות, גם בענפים האישיים היה ביטול עד גיל 18 של הנושא של התשלום.

ורד וינדמן: לכן אני חושב שמה שצריך לעשות זה להשתמש בפלטפורמה הכל כך חשובה הזו של הצעת החוק הפרטית.

שרן השכל: ההמלצות שפורסמו פורסמו כדוח המלצות או שהן עוגנו כתזכיר להחלטת ממשלה, חקיקה, איך?

ורד וינדמן: זו הייתה ועדה ציבורית ועל כן פורסם דוח ביניים, דוח הביניים הוצא לתגובות הציבור, התקבלו תגובות הציבור, הן ישנן.

ורד וינדמן: לעניות דעתי לא פורסם הדוח הסופי, אני לא יודעת מאיזו סיבה, אבל כל הפירוט, כל המלצות הביניים מפורטות ופתוחות לציבור ואני חושבת שצריך להשתמש בפלטפורמה הכל כך חשובה של יוזמה שלכם, אבל לדאוג שהיא תבטא את המימוש של זכויות קטינים לעבור.

ורד וינדמן: בדיוק כפי שאתם פירטתם את הרצונות ולאן אתם חותרים, אני חושבת שצריך לעשות דיוקים משמעותיים בתוך הצעת החוק כדי שזה יבטא את הדברים שאתם בעצמכם אמרתם, שזו האפשרות לעבור, היעדר אפליה בין אגודות ספורט ובין ספורטאים ממשפחות מבוססות כלכלית ושלא מבוססות כלכלית, מניעת נשירה, ואת כל הדברים האלה צריך לבטא דרך צמצום, עד כדי ביטול בעיניי, של דרישת התשלום ולא לעגן את זה כאפשרות.

תמי סלע: זה אחד העקרונות שבא לביטוי בהמלצות.

תמי סלע: התזכיר, כמו שאמרתי, לא משקף את זה, הוא יותר מעביר את הסמכות לקביעה בתקנות.

שרן השכל: שאנחנו פחות אוהבים את זה.

ורד וינדמן: נכון, כדאי לקבוע בחקיקה, כפי שניסיתם, רק שזה יבטא באמת את ה - - -

שרן השכל: יש לך את ההמלצות של הוועדה?

תמי סלע: כן, בדוח.

שרן השכל: אם אפשר את ההמלצות עצמן, אך ורק על העניין של מה שהיא אמרה, בין 15 ל-18, איסור על ענפים אישיים, להוציא מתוך הדוח.

תמי סלע: צריך להוציא את זה, זה לא מופרד שם, אנחנו ננסה.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: נמצא איתנו דוד סבג, אבא לספורטאי שחקן כדורגל שעבר לא מעט קשיים עם הבן שלו.

שרן השכל: דוד, אני אשמח אם תשתף את הוועדה בשתי דקות על הסיפור של הבן שלך ומה קרה איתו.

דוד סבג: שלום לכולם.

דוד סבג: תיכף אני אכנס לגופו של עניין, שזה הסיפור האישי שלי, שלמעשה הוא מקיף את כל האפשרויות שקיימות בבעייתיות עם חוק הספורט ואת האבסורד שיש בחוק הזה שהוא ארכאי, אבל לפני כן גילוי נאות, אני רוצה להודות לחברת הכנסת שרן השכל, היא היחידה שהקשיבה לי, האזינה לי וממש הזדהתה עם המצוקה שהייתי בה בתור אמא.

דוד סבג: פניתי להרבה מאוד גורמים, כולל סגן יושב ראש ההתאחדות, אייל ברקוביץ, עורך הדין שייצג אותי שהוא אחד המומחים בארץ, אייל יפה, כולם היו סקפטיים, כולם לעגו לי, לא האמינו שאפשר להזיז את הנושא הזה.

דוד סבג: אנשים גם חוששים מההתאחדות, לא מאמינים שאפשר, שהכוח של האגודות הוא חזק מאוד.

דוד סבג: אגב, הבן הבכור שלי, לדעת רבים ולדעתי לא גדל כזה כישרון כמוהו בכדורגל ב-20 השנים האחרונות, הוא פרש לפני שלוש שנים גם בגלל התנהלות קלוקלת של העסקונה בכדורגל בכלל והתמימות שלי.

דוד סבג: אני אסיים רק בכך ששמעתי את היועצת המשפטית ואת חבר הכנסת כסיף, אני מכיר את הטיעונים האלה, אני גם מכיר את הטיעונים של האגודות, יש לי לכל אחד מהם תשובות והסברים שמניחים את הדעת.

דוד סבג: לסיפור האישי שלי, לפני שלוש עונות הבן שלי הגיע בחזרה לשוהם, מועדון אזוטרי שמצטייר להיות שונה מהמועדונים האחרים, תרבותי לכאורה, עדין, ההורים שם לא מקללים, בכלל זה יותר מועדון קהילתי, כי מי שמכיר שם את התרבות המקומית, כולם שם הולכים לסיירות, כדורגל זה לא התחום שמעניין את הילדים, והם תמיד נתקלים בבעיה בשנתון של הנוער.

דוד סבג: גם את המנהל המקצועי אני הכרתי, עשיתי איתו עם הבן שלי הבכור לחיצת יד וכמובן הוא שחרר את הבן שלי הבכור.

דוד סבג: מתוך ההנחה הזאת הגעתי גם עם הבן הזה, ואני כאב מנוסה, יש לי 20 שנה, בעוונותיי, שאני מלווה שני ילדים ומה שאני ראיתי והידע העצום שיש לי עולה גם על של בוזגלו.

דוד סבג: אני בהזדמנות גם אולי אכתוב ספר רב מכר שיספר כל מה שראיתי בכדורגל.

דוד סבג: בקיצור, בלחיצת יד הובטח לי שהבן שלי ישוחרר בכל רגע נתון.

דוד סבג: זאת אומרת אני כשאני מגיע אני מביא את הבן שלי למועדון, הסעיף הכי חשוב, ואני ממליץ על כך לכל הורה, זה סעיף היציאה.

דוד סבג: זה יותר חשוב מכסף ויותר חשוב מתנאים אחרים.

דוד סבג: לחיצת יד, הכול בסדר.

דוד סבג: טוב, שנה ראשונה הגיע לשם איזה שהוא מאמן שמבדיקה מהירה עולה שמתוך 20 שנות אימון ב-19 מתוכן הוא פוטר באמצע השנה, כלומר היה מאמן גרוע.

דוד סבג: הייתה איתו גם איזה שהיא בעיה של התנהלות והוא פוטר גם משוהם, לא בשמחה רבה, כי הם היו צריכים לשלם לו כסף.

דוד סבג: לאחר מכן, שנה אחרי כן, הגיע מאמן, בחור אינטליגנט, אנחנו דווקא מכרים, הכול בסדר, הכול התחיל טוב ויפה, הוא גם החמיא לבן שלי, שהוא כישרון, אחד משני הכישרונות הכי גדולים שהוא ראה, מה שנקרא כדורגלן שלם, שיש לו את הכול, ובאמת הוא התייחס אליו בצורה יוצאת דופן.

דוד סבג: משהו קרה אחרי חודשיים, אני לא אשתף אתכם, יש לי הנחה, אבל לא ניכנס לרכילויות, והתחילו להתעמר בבן שלי.

דוד סבג: הבן שלי הוא בעל IQ רגשי מאוד גבוה והוא היה מטופל על רגישות יתר עם סוסים וכו' והם מתנהגים אליו בצורה כזאת.

דוד סבג: השקענו אלפי שקלים בילד, כדורגל זה אחד הדברים שהכי אהובים עליו, וכמו שהוזכר פה, זו הייתה אחת מהדרכים שלו להתמודד עם רגישות היתר, זה הפך אותו לילד קצת יותר טוב, יותר שלם, פחות רגיש, שיודע להתמודד עם החיים.

דוד סבג: התחילו להתעמר בו, אני לא אכנס לפרטים, אני רק יכול לומר לכם שהעובדות הן עובדות קשות, וכמו שאתם יודעים, כדורגל לא משחקים בדלתיים סגורות אז כל מילה שאני אומר יש לה סימוכין ויש לה עדויות.

דוד סבג: אנשים ראו פשוט איך התעללו בילד שלי.

דוד סבג: בשורה התחתונה המועדון התייחס לבן שלי, לא רק מבחינה התנהגותית, אלא מבחינה מקצועית, כשחקן ה-24, כלומר עם הערך המוסף המקצועי הכי נמוך בקבוצה, כלומר לא רצו אותו.

דוד סבג: להבדיל מהמקרים הקלאסיים שהילד הוא חשוב לקבוצה, הוא טוב, אם הקבוצה, כמו שהוצג פה, שכביכול כשהשחקן הוא שחקן טוב והמועדון קטן אז בעייתי לקבוצה לוותר עליו, לא, פה מדובר בשחקן שהם לא רצו אותו, דה פקטו.

דוד סבג: בסוף העונה הבן שלי אומר לי: בשום פנים ואופן, כמה שאני אוהב כדורגל אני לא חוזר למקום הזה.

דוד סבג: הוא סבל נפשית, רגשית, הכול.

דוד סבג: אני מתמצת.

דוד סבג: בקיצור בסוף העונה אשתי מתקשרת למנהל המקצועי והיא מבקשת אישור לחפש קבוצה אחרת, בשמחה היא קיבלה את זה, לא הייתה שום בעיה.

דוד סבג: חיפשנו, מצאנו את מועדון שמשון תל אביב.

דוד סבג: מגיע הרגע שאנחנו פונים אליהם: אוקיי, מצאנו מועדון, אנחנו רוצים להעביר אותו.

דוד סבג: רגע, אדון סבג, רק רגע, פתאום שולפים לנו איזה שהוא חוזה שלא הוצג לנו מעולם.

דוד סבג: שמענו עליו דרך אגב, אבל לא ממש ראינו, לא באמת האמנו כי הוא לא הגיוני, חוזה כזה שבו כתוב ככה, קודם כל 5,000 שקלים דמי השבחה.

דוד סבג: הייתי המום, הבאתי לכם ילד מאוד מוכשר וקיבלתי ילד פחות מוכשר, כלומר מגיע לי מכם כסף.

דוד סבג: דבר נוסף, אני שילמתי במשך השנתיים האלה 7,000 שקלים, זאת אומרת על מה אתם מדברים דמי השבחה?

דוד סבג: אבל ואללה בשביל הבן שלך האבא עושה הכול, יאללה, קחו 5,000 שקלים.

דוד סבג: אני אחסוך מכם את כל הפירוט, העברתי להם בהעברה בנקאית 5,000 שקלים.

דוד סבג: אחר כך הם שולפים לי עוד סעיפים, שימו לב לסעיפים האלה, אם הילד ישחק אפילו דקה אחת במועדון שאליו הוא עבר בבוגרים 30,000 שקל המועדון צריך להעביר.

דוד סבג: היה ותתרחשנה העברות עתידיות, 20% יועבר לשמשון.

דוד סבג: כלומר חתונה קתולית עתידית בלתי נגמרת, ואני כהורה צריך גם לדווח להם, על פי החוזה, שאני עשיתי איזה שהיא העברה, להציג להם מסמכים וכו'.

דוד סבג: עזבו רגע את המחירים, נניח שאני אבא עשיר, מוכן לשלם.

שרן השכל: אתה אי פעם חתמת מולם על חוזה?

דוד סבג: שום דבר.

דוד סבג: רגע, אני אגיע לנקודה הזו, אני אחדד, חבר'ה, אתם אפילו לא יודעים איפה אנחנו חיים, אתם לא מבינים כמה החוק הזה הוא חוק ארכאי.

סימון דוידסון: פרוץ.

דוד סבג: לא פרוץ, הוא ארכאי.

דוד סבג: אין לי זמן פה, הייתי מסביר לכם.

דוד סבג: חבר'ה, עשיתי פה עבודה, אני מאוד יסודי.

דוד סבג: בקיצור, עזבו, נניח אני הורה עשיר, קחו 30,000, לא, הם רוצים שהמועדון המקבל יחתום.

דוד סבג: שימו לב, גם לוקחים את זה מהידיים שלי, גם אם אני רוצה ואני עשיר, כמו שנאמר, אני לא יכול.

דוד סבג: אנשים ראו את החוזה הזה, אמרו לי: ואללה, יש לך רונאלדו או מסי?

דוד סבג: אמרתי: למה?

דוד סבג: זה חוזה של רונאלדו ומסי, אין חיה כזאת.

דוד סבג: אז מה זה אומר?

דוד סבג: לא ייתכן.

דוד סבג: אף אחד לא רצה לשמוע על זה, צחקו עלינו.

דוד סבג: נאלצתי לפנות לבית המשפט, כלומר שכרתי עורך דין, יש לי את האפשרויות, לא לכולם יש את האפשרויות, והתחלנו הליך.

דוד סבג: גם לזה יש מחיר.

דוד סבג: לא משנה כמה אתה עשיר, זה לקח כמה חודשים.

דוד סבג: שתבינו, כדורגל זה לא כל מקצוע שאפשר לעשות פוס ואחר כך נמשיך.

דוד סבג: אם אתם עוקבים אחרי הכדורגל העולמי, הכוכבים הכי גדולים, אחרי שלושה חודשים של פציעה או היעדרות הם לא חוזרים להיות מה שהם, חצי שנה בכלל, הם יכולים לוותר על הקריירה.

דוד סבג: רבותיי, תבדקו אותי אם אני טועה.

דוד סבג: זה מתבטא אפילו במהירויות.

דוד סבג: ואן דייק היה המהיר ביותר, היום הוא אחד השחקנים הבינוניים בליגה האנגלית מבחינת מהירות.

דוד סבג: בקיצור, שני שליש מהעונה הלכו לאיבוד בהליכים משפטיים.

דוד סבג: הייתה כבר הסכמה עם המועדון, אבל כשאתה בא, החוק אומר בצורה פשוטה, הילד שלך שבוי, אני אומר את זה בלי מילים מכובסות, הילד שלך שבוי, בן ערובה.

דוד סבג: החוק אומר שהבעלים על הכרטיס אחרי גיל 15 הוא המועדון או שתצא לשנה הסגר.

דוד סבג: אחרי שנה הסגר, כמו שאמרתי לכם, אפשר לפרוש.

דוד סבג: אני לא אכנס לנתונים המספריים, חבר'ה, אתם לא יודעים, מאות ואלפים כל שנה.

שרן השכל: תסכם לנו את זה.

דוד סבג: אני מסכם.

דוד סבג: בקיצור, פנינו לבית משפט.

דוד סבג: אם אני אשיג לכם את הפרוטוקול, שתבינו, אני עמדתי בפני דילמה מאוד מאוד קשה, יכול להיות שלא היינו צריכים לשבת פה, לפי הלך הרוח שם בבית המשפט היה נקבע תקדים משפטי חד משמעית, אבל אז הייתי צריך לוותר על כל העונה לבן שלי כי מי שמבין בזה, פסק דין שנכתב, לוקח לו זמן, חודשים, ולכן הייתי צריך לוותר, הבן שלי לא היה משחק, נקרעתי ונאלצתי לקבל פשרה.

דוד סבג: עשינו פשרה, הבן שלי שוחרר.

דוד סבג: מה שאני רוצה לומר לכם, אותו שופט חזר ושאל את הנציגות של מכבי שוהם: האם הראיתם לשחקן הזה אי פעם את ההסכם?

דוד סבג: הם חזרו והתנדנדו בכיסא וכל הזמן אמרו: זה החוק.

גיא ענבר: אפשר לשאול שאלה קצרה?

גיא ענבר: אתם פניתם עם זה לבית הדין של הכדורגל, לבוררות, לפני שפנית לבית המשפט?

סימון דוידסון: אני פניתי יחד עם שרן להתאחדות הכדורגל במקרה הזה.

שרן השכל: כמו שסימון אמר, זו פניית ציבור שקיבלנו ואני לא הצלחתי לחדור, לא הצלחתי כלום, ביקשתי מסימון כי הוא מכיר את האנשים.

סימון דוידסון: אני דיברתי עם הרשקו, הרשקו היה בתוך הלופ הזה והתגובה של הרשקו, אני יכול להקריא לך אותה: אין לנו מה לעשות בנושא הזה, זה לא בידיים שלנו.

סימון דוידסון: אני יכול להקריא לך את זה, אם אתה רוצה.

קריאה: אפשר רק לדעת בן כמה הילד?

דוד סבג: הילד, כשזה קרה, היה בן 17, היום הוא כבר בן 18.

דוד סבג: מה שאני רוצה לומר, אני באתי לפה אחרי שכבר פתרתי את הבעיה שלי, אני באתי לפה לא מסיבות אישיות, אני באתי מסיבות ערכיות, צריך לשים סוף לסיפור הזה.

דוד סבג: אתם לא מבינים איזה השלכות יש לסיפור הזה.

דוד סבג: אם יינתן לי בהמשך אני אתן לכם איזה שהוא רקע מה ההשלכות של החוק הזה, אבל אני יכול לומר לכם דבר כזה, החוק הזה הוא כל כך סגור ויבש שהוא למעשה מעניק לאגודות בעלות מוחלטת, לא מותנית בשום דבר, על השחקן.

שרן השכל: זה חוזה שלא ראית?

שרן השכל: לא חתמת?

דוד סבג: לא ראיתי ולא חתמתי.

דוד סבג: כשאתה הבעלים של הכרטיס, זה גם לא מותנה.

דוד סבג: למשל אותו שופט שאל אותו: תגיד לי, מה זה החוזה הזה?

דוד סבג: הוא אומר: אנחנו נותנים לכולם, אז הוא אומר לו: רגע רגע רגע, אם נגיד מדובר בילד שהוא רונאלדו ומכבי חיפה תרצה אותו גם תציעו רק את החוזה הזה, 5,000 שקל?

דוד סבג: הם התחילו לנוע בכיסא שלהם, אז הוא אומר להם: אה, אז למה אתה אומר שזה חוזה – אתם לא עושים דיפרנציאציה בין שחקן שהוא שווה לכם לשחק שהוא פחות שווה, כלומר איזה חוק?

דוד סבג: למעשה החוק נותן כוח כזה, המועדון לא אומר:

דוד סבג: אני לא משחרר אותך דה יורה, אבל דה פקטו כן, כי הוא למשל דורש איזה שהוא פיצוי בלתי אפשרי ולמעשה הוא הורג.

דוד סבג: רבותיי, אלפי ילדים כאלה כל שנה נושרים בשנתון של בין 17 - - -

סימון דוידסון: גם לפני 17.

דוד סבג: כן, אבל זה הגיל.

דוד סבג: ואני אסיים ואומר, רבותיי, זאת הסיבה שאין לנו כדורגלנים מוכשרים ואין לנו כדורגל טוב ואין לנו נבחרת טובה.

דוד סבג: סטטיסטית בתשעה מיליון אנשים, במדינה שאוהבת כדורגל, תבואו תראו בילדים בגיל 15-14, תמיד זכינו גם בתחרויות בינלאומיות, יש שחקנים ויש פוטנציאל וגם אוהבים כדורגל, אבל כשמגיעים לגיל 17, 16, 15 ו-18, ילדים נושרים.

שרן השכל: תודה, דוד, אנחנו חייבים להתקדם.

סימון דוידסון: איזה נאום נתת פה.

דוד סבג: אני יכול עוד להוסיף, כמו שאמרתי, הידע שלי הוא נכס צאן ברזל.

שרן השכל: אני יודעת, אנחנו גם נמשיך את הדיון - - -

דוד סבג: אני ארצה לשבת גם עם היועצת המשפטית, יש לי גם ידע במשפטים, אני אעזור לנסח את החוק.

שרן השכל: בסדר, תודה רבה.

שרן השכל: נמצא איתנו גם חגי פלק.

חגי פלק: כן, בוקר טוב, תודה רבה ליושבת ראש הוועדה על הזכות לדבר ותודה לידידי סימון דוידסון, גם על האפשרות.

חגי פלק: שלחתי לכם מזכר, אני אקצר באמת כי נאמרו פה הרבה מאוד דברים, אבל אני אתן דוגמה מהכדורסל, אני גם מאמן כדורסל לשעבר.

חגי פלק: מה שקורה בשטח, במיוחד בגילאי 15 ומעלה, זה אבסורד.

חגי פלק: אני חייב להגיד לטובת התאחדות הספורט בבתי הספר שהנושא הזה התחיל אצלם בזמנו לפני 15 שנה, 20 שנה, והם עשו לזה סוף עוד הרבה לפני שהחוק והוועדות שדיברתם עליהם קודם יצאו לפועל, אבל מה שקורה היום בענף הכדורסל, בספורטאים שנמצאים באגודות קטנות ובינוניות, אני לא מדבר רק על פריפריה, אלא באופן כללי, אגודות קטנות ובינוניות שאין להם מעטפת מקצועית רוחבית גדולה והם לא יכולים לתת לשחקן מצטיין שמגיע לצורך העניין בגיל 14 או 15, לאחת מהנבחרות הצעירות של ישראל, הם לא יכולים לתת לו מעטפת שתקדם אותו למקומות שהוא רוצה להגיע, מה שקורה בפועל זה שבסוף השנה הילד, השחקן הזה או השחקנית מקבלים הצעה לעבור למועדונים הגדולים, ולא צריך לתת דוגמאות, כולם יודעים מי השלושה-ארבעה המועדונים הגדולים היום בענף הכדורסל במחלקות הנוער.

חגי פלק: הם מקבלים הצעה ובפועל מה שקורה, המועדון, בגלל שהוא מרגיש תקוע, הוא מבקש דמי השבחה בצורה של עשרות אלפי שקלים.

חגי פלק: שלחתי לכם לוועדה מכתב שקיבלתי ממכבי כרמיאל, אגודה שהייתה לה השנה קבוצת ילדים יחסית מוכשרת בכיתה ט', הם שיחקו בשתי מסגרות, מה שקרה בפועל, שחקן אחד התקבל, אני לא אציין לאיזה מועדון הוא התקבל, ההורים שלו נאלצו לשלם 20,000 שקל.

חגי פלק: תקשיבו טוב, אני חוזר על זה, 20,000 שקל לאגודה והם שילמו.

חגי פלק: ילד אחר מאותה קבוצה שרוצה לעבור, ההורים שלו בינתיים לא שילמו, קיבל הצעה לעבור למועדון אחר, מתלבט ופנה אליי.

חגי פלק: אני מקבל בשבועיים שלושה האלה עשרות פניות מכל הארץ מילדים בגילאים האלה שפונים לאיגוד הכדורסל ומה שקורה שם, הם פשוט מתעלמים מזה שהחוק עבר בקריאה טרומית ויעבור כנראה בקריאה ראשונה וכל מה שמעניין אותם זה התקנון שלהם וועדת חריגים.

חגי פלק: מה קורה בפועל?

חגי פלק: אני אגיד לכם בדיוק.

חגי פלק: באה אגודה, שילד עובר ממנה להתאמן באגודה הקולטת אותו, קיבל אישור או לא קיבל אישור, אם אגודה מתלוננת על זה שהילד הלך להתאמן או להיבחן ללא אישור, רוב האגודות הגדולות כן מבקשות אישור מהילד, מה שקורה בפועל, מגישים תלונה לאיגוד והאיגוד לא מתקשר להורים, לא מתקשר לילד, לא מתקשר למאמנים של הילד באגודה הקולטת, לא עושה שום בדיקה מעמיקה, כל מה שמעניין אותו זה ועדת משמעת וקנס שיעשיר את הקופה.

חגי פלק: אני אומר את זה בצער רב כי אני גם משתף פעולה עם האיגוד בנבחרות ישראל מהצד השני של המתרס, אבל בקטע הזה אני חד וחלק בצד של הוועדה ובצד של הרשות המחוקקת, חד וחלק.

חגי פלק: אי אפשר לעשות קופה או אי אפשר לעשות גב על ילדים שרוצים להתקדם ולא נותנים להם את האפשרות הזו, בטח כשמדובר בספורטאים קטינים בגיל 15.

חגי פלק: שלחתי לכם את המזכר ואת הדוגמאות ואני מברך על הצעד ואני רוצה להאמין שהחוק הזה יעבור ויעשה המון המון טובה להורים שמשקיעים באמת המון כסף מעבר לסכום הרגיל שהם משלמים במהלך השנה לאגודה שהילד מתאמן בה.

חגי פלק: אני מדבר על סכומים בשוליים, מעטפת מנטלית, מקצועית, מאמן אישי, הסעות.

חגי פלק: אני לא רוצה להאריך יותר מדי, אני חושב שאמרתי הכול.

שרן השכל: תודה רבה לך, חגי.

שרן השכל: אני רוצה לפנות למשרד התרבות והספורט.

שרן השכל: בוקר טוב לכולכם.

שרן השכל: הצעת החוק הזו מונחת לפניכם בגלל המון המון קשיים ומצוקות של המון הורים, הבאנו מספר דוגמאות, שמעתם את זה כאן היום, שמעתם את עמדות חברי הכנסת.

שרן השכל: קודם כל מעניינים אותנו כמה דברים, אחת, מה עמדתכם לגבי הצעת החוק, דבר שני, מה נעשה, בוא ניקח את השנתיים האחרונות, לעניין הטיפול במקרים האלה.

שרן השכל: אני מניחה שגם לפתחכם הגיעו לא מעט תלונות מהורים, אגב גם דברים שחברי הכנסת שולחים אליכם ונשמח לשמוע גם מבחינת הסעיפים איך אתם מעוניינים להתקדם עם זה.

שרן השכל: בבקשה, מי רוצה להתחיל?

עפרה שרון: קודם כל כמובן שהמשרד מברך על הצעת החוק הזאת, אנחנו כרגע לא נכנסים לנוסח הספציפי כי ניכר שיש בו אי דיוקים שצריך למצוא את הנוסח שייתן את המענה, אבל הצעת החוק באה לקדם משהו שהמשרד פועל לאורך תקופה ארוכה להקל על המעבר של ספורטאים, בעיקר של קטינים, בעיקר של אלה שעדיין לא הגיעו לשלב המקצועי שהם כבר נמצאים במקום אחר שהוא יותר מסחרי אלא דווקא במקום של יותר אימונים, התקדמות ופיתוח אישי, כמובן פיתוח אישי מקצועי.

עפרה שרון: אנחנו מצרים מאוד לשמוע את המקרים ששמענו כרגע.

עפרה שרון: אני רוצה להגיד שהמשרד לא קיבל פנייה, לצערי, מאדון סבג וחבל לנו קצת כי יכול להיות שהדברים, אני לא יכולה להגיד שהיינו פותרים אותם בהכרח, אבל ניכר שיש חלק מהדברים שנעשו שלא תואמים את המצב החוקי.

שרן השכל: זה לא נכון.

דוד סבג: גם הבכור שלי אני פניתי באופן רשמי והייתי מקורב לשרה רגב, לא עזר לי, עם הבכור.

דוד סבג: סליחה שאני אומר את זה, אבל זה נוח תמיד להגיד - - -

שרן השכל: תודה, רק לא להתפרץ.

שרן השכל: אני אישית הפניתי את הפנייה הזאת למשרד התרבות והספורט כפניית ציבור.

עפרה שרון: אנחנו לא מכירים, אנחנו נבדוק את זה גם.

עפרה שרון: יכול להיות שגם אנחנו צריכים לעשות מה שנקרא הבדיקה האישית שלנו על הטיפול בסוגיה הזאת.

עפרה שרון: כמו שאמרתי, אני מייצגת פה את עמדת המשרד בהקשר הזה שאנחנו רואים בחיוב כל דרך שבה אנחנו נוכל לתת מענה לספורטאים בגיל הצעיר, זה חלק מהמדיניות של המשרד, זה גם לשים את הדגש על הספורטאים הצעירים.

עפרה שרון: רואים את זה גם בהתנהלות שלנו, אם זה לגבי טיפוח של ספורטאים צעירים, להשבחת המועדונים בגילאים הצעירים, בגילאים של הנוער, כדי להצמיח את השכבה הבוגרת שתהיה בשדרה המקצועית ברמה הגבוהה ביותר.

שרן השכל: אם אנחנו מדברים באמת על האנשים המקצועיים והאנשים שעשו להם סוג של השבחה והמועדון יכול להביא את הקבלות, כי יש להם את הילד איך הוא הגיע ויש להם את הילד איפה הוא נמצא עכשיו, ויותר מזה, גם אם יש מועדון שמעוניין בו, כלומר יש מדדים שאפשר לבדוק את אותם, נקרא להם טלנטים, טלנטים בגילאי 17 פלוס שעולים לליגות יותר גבוהות, כלומר יש קריטריונים שלפיהם אפשר לבחון את זה, אבל אי אפשר להחיל את זה בצורה כוללת, כמו שרואים, על ליגות מאוד מאוד נמוכות, על קבוצות לא טובות, על שחקנים שהם באמת בשורות האחרונות, בקושי במשחקים מעלים אותם למגרש כדי לשחק.

שרן השכל: כלומר יש פה הבדלים גדולים ואין פה הבחנה היום.

עפרה שרון: אני רוצה להתייחס בהקשר הזה.

עפרה שרון: קודם כל החוק כן עשה הבחנה בהיבט של הגילאים וחשוב שנעשה את ההבחנה.

שרן השכל: החוק, אבל המועדונים לא עושים את זה.

עפרה שרון: בהקשר הזה אני רוצה להגיד גם, המועדונים זה פניות מהשטח, אנחנו פה כדי ללמוד על היקף התופעה ולטייב את הנושא הזה.

עפרה שרון: אנחנו התחלנו בהליך הזה, כמו שאמרתי, כמו שהיועצת המשפטית תמי פה הציגה, ובצורה מצוינת בעיניי גם שיקפה את עמדתנו בהקשר הזה, היה תזכיר חוק, הוא לא עבר את הממשלה הנוכחית, אנחנו כן שמים לנו ליעד את הנושא הזה של לבחון את הנושא וללמוד אותו.

שרן השכל: מתי תזכיר החוק נכתב?

עפרה שרון: הוא נכתב בשנת 2018, אבל זה - - -

שרן השכל: ארבע שנים לא הצלחתם להעביר אותו?

עפרה שרון: לא, הוא לא עבר בכנסת הקודמת, הוא לא עבר את ה - - -

שרן השכל: ניסיתם להעביר אותו עכשיו?

עפרה שרון: זה כבר עניין של מדיניות שר, זה עוד לא נדון.

עפרה שרון: אנחנו בהחלט לוקחים את הנושא לתשומת ליבנו, כמו שאמרתי, זה לא - - -

שרן השכל: אני אשמח אם תוכלו להעביר לוועדה את תזכיר החוק שהגשתם.

תמי סלע: יש את זה, פשוט הוא לא משקף כרגע את העמדה של - - -

שרן השכל: כן, כמו שאמרתי, נכון לרגע זה הוא עוד לא משקף את העמדה, אבל אנחנו כן נשמח להרחיב בכל מקרה, תוך כדי, כבר עכשיו כדי לטייב את ההצעה הזאת וכבר לתת מענה ולא להשאיר את זה מה שנקרא באוויר ולקחת את המקרים שהוצגו פה, ואם אפשר אפילו להרחיב את הדיון, כי אני חושבת שאם עברה תקופה גם מאז דוח אדלר שציינו פה, שאף אחד באמת לא עסק בצורה מה שנקרא ממוקדת ומפוקסת בסוגיה הזאת, אולי נכון, וזה מה שאנחנו באים, ללמוד את היקף התופעה, את המקרים השונים.

שרן השכל: ניכר שיש פה מקרים שונים שנכנסים בסעיפים שונים שיכול להיות שלכל אחד מהם תהיה השלכה אחרת על איך שצריך לבחון את זה.

שרן השכל: אנחנו בהחלט מאמצים ונשמח להיות חלק מהשיח ואם צריך גם חלק משמעותי מהשיח הזה כדי לנסות ולקדם את הצעת החוק כך שתיתן מענה.

דוד סבג: הערת ביניים, משפט.

שרן השכל: לא, אני לא יכולה, דוד.

דוד סבג: משפט, זה חשוב.

שרן השכל: אני מתנצלת, לא.

שרן השכל: ככה, נמצא איתנו פה חנן דנציגר.

שרן השכל: חנן, בסוף אני מבינה את העניין המשפטי, נקרא לזה ככה, אבל הדבר הזה נדון כבר מספר שנים, היו מספר ועדות, יש מספר תזכירים, החלטות, מסקנות, הכול, ממה שאנחנו מבינים שום דבר בפועל לא נעשה בעניין הזה, בטח שלא משנות ה-90, מדובר פה על 30 שנה.

עפרה שרון: לא, היה תיקון, הייתה חקיקה ב-2012.

עפרה שרון: ב-2012 היה תיקון חקיקה, חה"כ רונית תירוש - - -

תמי סלע: היו תיקונים, הם שיפרו את המצב, אבל לא מספיק כדי להתמודד עם הקשיים.

עפרה שרון: ב-2012 היה תיקון חקיקה, תיקון מספר 8 של חוק הספורט.

תמי סלע: אבל יש פער בין מה שכתוב בחוק לבין מה שקורה בשטח.

שרן השכל: התיקון בחוק למעשה לא שינה את אותם תקנונים של המועדונים, המועדונים עדיין - - -

תמי סלע: התקנונים מחויבים לחוק ומעל גיל 17, הם יכולים רק לקבוע את ההוראות, אבל אם יש חוזים שנחתמים - - -

עפרה שרון: ומתחת לגיל 17 אין אפשרות לגבות כסף.

עפרה שרון: חשוב שנחדד, שהחוק היום לא מאפשר גביית כסף מתחת לגיל 17.

תמי סלע: לא, בהסכמה כן.

עפרה שרון: למעט בחוזה.

עפרה שרון: גם בהצעת החוק היום - - -

עופר כסיף: אבל זה העניין, בחוזים אישיים כן והבעיה היא שיש כאן אפשרות של לחץ.

עפרה שרון: גם בהצעת החוק הקיימת אתם החרגתם את החוזים, כך שהמצב הזה נשאר אותו דבר.

סימון דוידסון: לא, אז אנחנו צריכים לתקן את זה.

תמי סלע: וגם החוק עצמו לא מקוים, כי מה ששמעתי פה - - -

סימון דוידסון: רגע, רגע, סליחה רגע.

דוד סבג: אני רוצה להבין אם יש תשתית משפטית למה שאת אומרת.

דוד סבג: אני שילמתי כסף מתחת לגיל 17, אני רוצה לדעת.

סימון דוידסון: היא דיברה על מתחת לגיל 15, קודם כל.

דוד סבג: לא, היא אמרה 17.

סימון דוידסון: אבל צריך להבין שני דברים.

סימון דוידסון: אחת, יש הרבה מאוד משפחות שחותמות על הסכם עם אגודות גם מתחת לגיל 15, הם מכריחים אותם - - -

עפרה שרון: נכון.

עפרה שרון: אני לא יודעת להגיד הרבה מאוד, זו תופעה שכדאי שנבדוק את ההיקף שלה.

שרן השכל: מספיק אחת יותר מדי.

סימון דוידסון: לא, אבל יש הרבה, עפרה.

עפרה שרון: צריך לתת מענה בכל מקרה.

סימון דוידסון: יש הרבה, אני יודע גם באיזה אגודות יש יותר, אבל צריך להבין דבר אחד, אגודה מקבלת כסף מההורים, מקבלת כסף ממשרד הספורט, קרי טוטו, על כל שחקן, מקבלת כסף ממשרד הספורט והטוטו על הישגים, מקבלת כסף מהעירייה, תמיכות.

סימון דוידסון: זאת אומרת יש מעטפת לאגודה, חוץ מהכסף שההורים משלמים, גם ממדינת ישראל, שזה גם העיריות וגם המדינה.

סימון דוידסון: צריך לשים את זה ככה בראש, שתבינו שכשמבקשים מההורים כסף אז הם שוכחים את כל הכסף שהמדינה תומכת בעצם באגודה.

סימון דוידסון: זה דבר חשוב לזכור אותו.

עפרה שרון: אנחנו לא שוכחים אף פעם, לכן כל החלטה, לפני שנעשה אותה ונבחן אותה אנחנו נראה מה הדרך הנכונה ליישם אותו מעבר לחקיקה.

שרן השכל: קודם כל המקרים שחגי העביר לנו אלה מקרים של ילדים מגיל 15, 16, זאת אומרת זה מתחת לגיל 17.

סימון דוידסון: גם בגיל 11 מחתימים אותם.

עפרה שרון: ניכר שיש פה פער גם של ידע, כי גם ברמת המידע שאתה צריך לקבל את - - -

שרן השכל: סליחה, בסופו של דבר מה שקורה היום הוא לא תקין, אי אפשר לחיות עם מצב כזה.

שרן השכל: העלו את זה בוועדות, אתם רציתם להביא תזכירים בעניין הזה, אתם מבינים את העניין הזה.

שרן השכל: כרגע אני אומרת לכם ברמה האישית, אני לא אתן לכם להתמהמה, אנחנו נמצאים פה על שעון זמן והמטרה שלנו היא לדאוג שהדבר הזה לא יקרה יותר לפני שאנחנו יודעים מה יקרה בשבועות הקרובים גם מבחינה פוליטית, כי אחר כך אנחנו נתכנס כאן בעוד שישה חודשים, בעוד שנה, ותגידו אותו דבר, היה, הבאנו תזכיר ואז הממשלה זה ואז היו בחירות ואז עוד הפעם והנה חלפו להן עוד שנתיים ובינתיים בשנתיים האלה כמה שחקנים מדינת ישראל הפסיקה או כמה ילדים אנחנו איבדנו בדרך בין אם זה עם בעיות רגשיות, בין אם זה בעיות כלכליות או דברים כאלה.

עפרה שרון: אנחנו מאמצים את המשימה בשתי ידיים.

שרן השכל: אנחנו לא רוצים שזה יקרה יותר, זו החלטה של הוועדה ואחרי שמיצינו באמת את כל הדרכים כולל דיונים מול גורמים שונים הבנו שבלי חקיקה הדבר הזה פשוט לא יתקדם.

שרן השכל: מה שאנחנו נעשה זה ככה, קודם כל אני מבקשת מהיועצת המשפטית, אנחנו נשב ביחד השבוע על טיוטה שמעגנת את זה בצורה משפטית נכונה, על פי ההערות שקיבלנו גם מהגורמים השונים - - -

תמי סלע: אולי ברוח ההמלצות של ועדת אדלר, בין היתר.

שרן השכל: ברוח ההמלצות של ועדת אדלר.

עופר כסיף: צריך לקחת בחשבון שגם ועדת אדלר לא נותנת פתרון הולם לנושא שאני הזכרתי של הפערים המעמדיים בין האגודות.

תמי סלע: לא נכון, היא אומרת שעד גיל 17 בגדול אין תשלומים למעט בליגות הבכירות בצורה הרבה יותר מצומצמת וזה כבר - - -

עופר כסיף: יש אפשרות לחוזים וזה פותח את הפתח הזה.

תמי סלע: הם קובעים קוגנטית שלא ניתן לדרוש תשלום, זאת אפשרות לקבוע את זה.

יואב רם: דרך אגב, בהמלצות ועדת אדלר יש גם התייחסות למספר מקסימלי של ספורטאים שיעברו.

סימון דוידסון: המשרד מאמץ את המלצות אדלר?

עפרה שרון: כרגע אין לנו - - -

תמי סלע: אנחנו נצטרך לנסח נוסח ולקבל את העמדה שלהם במסגרת הצעת החוק הפרטית, לא נחכה לתזכיר כי זה ייקח זמן.

שרן השכל: אנחנו לא נמתין.

סימון דוידסון: אז צריכים להזדרז עם הנושא הזה.

עפרה שרון: אמרתי שאנחנו נשמח להיות חלק מהשיח גם לעניין הניסוח של החוק ולשקף כמובן את החוק.

שרן השכל: אני אומר ככה, חנן, אני מבקשת בשבוע הקרוב, השבוע הקרוב כי אנחנו על זמן שאול, שתשב ביחד עם ראשי התאחדות הכדורסל והכדורגל, שם יש לנו את הבעיות העיקריות האלה.

שרן השכל: יש עוד תחום?

סימון דוידסון: כדוריד.

תמי סלע: גם בטריאת

תמי סלע: לון הבנתי שיש בעיה.

סימון דוידסון: בכדוריד וכדורעף מעט מאוד, אבל בכדוריד יש.

שרן השכל: אני מבקשת שעוד השבוע תשבו איתם ותראו אם הם משנים את התקנונים שלהם בזמן קצר, שלא יגידו שייקח להם חודש לנסח או כל מיני דברים כאלה.

שרן השכל: היו מיליון תזכירים, ועדות, מה לא.

שרן השכל: אם יש נכונות לשנות את התקנונים שלהם - - -

עפרה שרון: אני רוצה לחדד מה ההנחיה.

סימון דוידסון: לא, באיגודים זה בעיה, שרן, זה אישור של ועד מנהל, זה אספה כללית.

עפרה שרון: כן, יש הליך איך מעבירים תיקון תקנון.

סימון דוידסון: אתם צריכים להודיע מראש לאספה הכללית, זה סיפור.

שרן השכל: חבר'ה, מתי בפעם האחרונה ישבתם איתם בעניין הזה?

קריאה: זו שאלה מצוינת.

קריאה: עם האיגוד אנחנו יושבים כל הזמן.

שרן השכל: על העניין הזה של החוזים?

קריאה: זה לא - - - אבל אנחנו יושבים איתם.

עפרה שרון: קודם כל אני רוצה להבהיר, העמותות, ענפי הספורט, איגודי הספורט וההתאחדויות, וסימון מכיר את זה היטב, הן עמותות עצמאיות ואנחנו לא מתערבים להם בתקנון, יש להם ישות עצמאית נפרדת ואנחנו מכבדים את זה - - -

שרן השכל: אם אתם לא מוכנים להתערב להם - - -

עפרה שרון: לא, שנייה, להוציא סוגיות שקשורות בחקיקה.

עפרה שרון: אם יש נושא בחקיקה שיש לנו הסמכה אנחנו עושים את זה.

עפרה שרון: פה בהקשר הזה - - -

שרן השכל: מה שאתם אומרים לי זה שלכם אין שום יכולת להשפיע עליהם ולכן אנחנו צריכים להתקדם עם הצעת החוק.

עפרה שרון: לכפות.

עפרה שרון: לא, להשפיע ולקיים שיח אנחנו מקיימים שיח - - -

שרן השכל: חבר'ה, אז מה ביקשתי?

שרן השכל: ביקשתי שתשבו איתם עוד השבוע בעניין הספציפי הזה, תראו האם יש אפשרות בזמן מאוד מאוד קצר לעשות תיקונים בתקנון שלהם.

שרן השכל: אני רוצה לקבל מכם לאחר שישבתם איתם, אנחנו נשב, אני איתכם ביחד עם סימון, ותגידו לנו מה היו המסקנות מתוך הדיון הזה, אבל זה חייב להתקיים תוך שבוע.

עפרה שרון: חסר רק שלב אחד מקדים, אם רוצים לשבת איתם ולהגיע איתם להבנות שיתקנו את התקנון צריך להגיד מה אנחנו רוצים שיתקנו וזה אבן הדרך שצריך לעשות קודם.

תמי סלע: חשוב לי להגיד עוד דבר, לגבי התקנונים, כבר היום החוק אומר שבתקנון מתחת לגיל 17 הם לא יכולים לקבוע הוראות שסותרות את החוק, אלא אם כן זה באישור השר והוועדה.

תמי סלע: התקנונים מתייחסים למעל גיל 17.

תמי סלע: אם החוק יחייב אותם עד גיל 18, כי אלה היו גם ההמלצות של ועדת אדלר, לא ליצור את הפער הזה בין 17 ל-18, להגיד כל הקטינים.

תמי סלע: החוק היום אומר שמתחת לגיל 17 אסור להם לקבוע בתקנון הוראות אחרות.

גלעד מלכא: זה מה שאני רוצה להבין, האם יש לאקונה בחוק או שהאגודות לא אוכפות את החוק?

שרן השכל: האם את אומרת לי שהאגודות היום עוברות על החוק משום שהן מחתימות על החוזים?

תמי סלע: יש חוזים ויש תקנונים.

תמי סלע: אם הם קובעים בתקנון הוראות שסותרות את החוק, מתחת לגיל 17 ללא אישור של השר והוועדה, זה לא תואם את החוק.

תמי סלע: אם זה מעל גיל 17 זה אפשרי.

תמי סלע: אפשר לתקן גם את החוק ולהגיד שההנחיה הזו היא עד גיל 18 ואז היכולת שלהם לסטות מהחוק בהקשרים האלה, גם בתקנון, היא מוגבלת, היא מחייבת אישור של שר וועדה.

תמי סלע: זה כבר מודל שקיים היום.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: בתוך הדברים האלה, תשבו איתם, תראו האם אותם תקנונים עברו את אישור השר ועברו את אישור הוועדה.

שרן השכל: במידה שלא, תבהירו להם שהם למעשה עוברים על החוק.

שרן השכל: אני מניחה שזה המצב המשפטי.

תמי סלע: לפי הגילאים, נכון.

שרן השכל: עד גיל 17.

תמי סלע: אגב, עוד דבר, העניין הזה שמחתימים על משהו שלא כולל את המידע הוא גם מנוגד לחוק.

תמי סלע: בחוק היום יש תקנות מפורשות שאומרות שצריכים למסור מידע במועד הרישום.

עפרה שרון: זה לא תקנות, זה סעיף חוק.

תמי סלע: לא, יש גם תקנות מפורטות שאומרות שהוראות לגבי התשלום ומועדי השחרור מחויבים להימסר במועד הרישום ואם מחתימים על משהו ולא מוסרים את המידע הזה זה מנוגד לחוק.

קריאה: לכן חבל שהאגודות לא הגיעו, היינו שומעים אותם.

שרן השכל: באמת אכן חבל.

תמי סלע: יש גם עניין של אכיפת החוק ומה עושים כדי שהוראות החוק יקוימו.

גיא ענבר: יש פה אגודה שנמצאת, אני אשמח להתייחס.

שרן השכל: איזה אגודה?

גיא ענבר: התאחדות הכדורגל.

שרן השכל: אני מתנצלת, פשוט אנחנו עם אורחים מחו"ל שאמורים להגיע להתארח בוועדה.

שרן השכל: מה שאנחנו עושים זה ככה, השבוע תקבעו פגישה מסודרת ביחד עם ההתאחדויות האלה, ביחד איתי, עם סימון ועם היועצת משפטית, כדי קודם כל ליישר קו ולהבהיר את הדברים, מה חוקי ומה לא חוקי.

שרן השכל: משם אנחנו נוציא מסקנות.

שרן השכל: אבל זה חייב לקרות תוך שבוע.

שרן השכל: במקביל אנחנו ננסח תיקונים להצעת החוק הזו ואנחנו נקיים דיון נוסף ממש בשבוע הבא כאן בוועדה על מנת לראות באיזה דרך אנחנו למעשה פותרים את הבעיה הקריטית הזאת.

שרן השכל: אני לא אתן לזה להמשיך להיגרר, שיהיה ברור, ולפני שיש לנו איזה שהיא הכרעה בעניין הממשלה אני וסימון שמנו לנו על השולחן שאנחנו הולכים לפתור את זה.

שרן השכל: אז בין אם זה יגיע דרך הפגישה בתוך שבוע שאנחנו נסכם שם את הדברים ונבין האם הייתה עבירה חוקית עד היום, או שניתן להגיע לאיזה שהוא סיכום שננעל אותו ממש בתקופה מאוד מאוד קצרה, או שאנחנו נעשה את אותם תיקוני חקיקה לפני שהכנסת תתפזר.

עפרה שרון: כמובן אנחנו מאוד מבקשים שהנוסח יתואם יחד איתנו.

שרן השכל: בוודאי.

סימון דוידסון: זה גם הבטחנו לשר הספורט, זו הבטחה.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: קודם כל תודה רבה לכל המוזמנים, אנחנו כבר נזמן ישיבה לשבוע הבא בעניין הזה על מנת להמשיך את הדיון בנושא החשוב הזה.

שרן השכל: תודה רבה, הישיבה נעולה.