ועדת הבריאות, כנסת 24, פרוטוקול מספר 145, 2022-06-14 13:30

עידית סילמן: אנחנו היום בט"ו בסיוון תשפ"ב, בית חולים העמק, ישיבת מעקב – שירותי הבריאות בצפון הארץ.

עידית סילמן: אתם זוכרים שהתכנסנו כאן זה מכבר וקיבלנו סטטוס מכללית על כל הנושא של השקעות במרכז הרפואי העמק, כל תכנית החומש שלמעשה דובר עליה, אני יכולה לומר לכם שאמרנו לכללית שהם יעבירו את התכנית שהם העבירו לנו גם, למשרד הבריאות, כי עד כה בישיבת המעקב האחרונה שקיימנו הם אמרו שהם לא העבירו את החומרים למשרד הבריאות.

עידית סילמן: ביקשנו שלמשרד הבריאות תהיה תגובה לתכנית הזאת תוך שבוע-שבועיים, אפילו נתנו פה מרווח זמן אדיר, גדול, וגם לגבי התקצוב שלה וגם לגבי ההיערכות והמוכנות של כל מה שצריך וציינו שנקיים דיון חוזר בזמן הקרוב, לבדוק היכן הדברים עומדים והיכן הם נמצאים, וזה הסיכום של הדיון הקודם שהיה ארוך וממצה.

עידית סילמן: אז לפני שיפתחו החברים מהעמק וממשרד הבריאות וגם משרד האוצר שנבקש את התגובה שלו לדברים לראות איך הוא רואה אותם, וגם שירותי בריאות כללית, אנחנו מבינים שיש חדש בסוגיית מינוי מנהל לבית החולים.

עידית סילמן: האם יש חדש בנושא הפיכת בית החולים לבית חולים מרכזי ואזורי, תוספת תקציב לתקינה של כח אדם רפואי וסיעודי, הדרישה שלהם והדרישה שציינה גם אורלי וינשטיין אז להקמת מחלקות חדשות.

עידית סילמן: בקיצור, מי שפתח אז גם והעלה את הנושא הזה לכותרות וממשיך ומלווה את הנושא הזה גם בהפגנות, גם במפגשים בבית החולים העמק, גם יום יום שעה-שעה ומעדכן אותנו על המצב, הוא העיתונאי רן רזניק כתב הבריאות של ישראל היום, שגם האמת היא, אני חייבת לומר, זכיתי להיות איתו יחד בבית החולים העמק, לבקר איתו יחד במחלקות ולהפגש עם האנשים המדהימים והיקרים האלה.

עידית סילמן: רן, אנחנו נשמח להתחיל איתך ואז לעבור ישר לחברי הכנסת, כדי לקבל ממך תמונת מצב ואיך אתה כמלווה את כל הנושא הזה רואה את כל הדברים ואיפה הדברים אמורים.

עידית סילמן: במוצאי שבת האחרון הייתה גם הפגנה ממש מחוץ לבית החולים.

רן רזניק: בכיכר העצמאות בעפולה.

רן רזניק: הפגנה שניה.

עידית סילמן: וצריך לומר שזה אחד המאבקים שהמרחב הקהילתי העירוני, הרשויות המקומיות חברו פה ביחד לאנשים, למומחים, ומנהלים כאן איזה שהוא מאבק משותף לטובת ולתועלת בריאות הציבור.

עידית סילמן: רן רזניק בבקשה.

רן רזניק: אני אגיד בקצרה ותודה לך חברת הכנסת סילמן שנתת לי לדבר דברים קצרים בפתיחת הדיון.

רן רזניק: אני מדבר כרגיל, זה מה שאני יודע לעשות, אולי בפרספקטיבה העיתונאית.

רן רזניק: אז בפרספקטיבה העיתונאית של מה שקרה או השתפר או קודם בבית חולים העמק, למיליון תושבי העמקים והגליל שנזקקים לשירותי 'העמק', לא קרה הרבה או לא קרה כמעט כלום.

רן רזניק: בשני אופנים.

רן רזניק: לגבי קופת חולים כללית, יש לה תכניות, חלקן גם הוצגו כבר כאן בדיון הקודם לפני אולי כבר חודשיים ונשלחו לראשי הרשויות ולפי - - -

נמרוד רוזן: אבל לא למשרד הבריאות.

רן רזניק: תיכף אגע במשרד הבריאות.

רן רזניק: שניה.

רן רזניק: לפי הבדיקה שלי וזה גם עולה מהמסמכים שאני ראיתי, עצמם, חלק גדול מהתכנית בכלל עוד לא מתוקצבת.

רן רזניק: מדברים על תכניות למספר שנים, חומש או לא חומש, וחלקה בכלל בכלל לא מתוקצבת וחלקה היא המשך של נסיונות לשפר ולבנות כבר 10, 15, 17 ו-18 שנים של בינוי, אז במובן הזה אין שום התקדמות.

רן רזניק: עוד משהו על קופת חולים כללית, ותיכף אני אגע ברשותך במשרד הבריאות.

רן רזניק: יש דברים שהם לא קשורים לבית חולים על או לא על, וההחלטה האסטרטגית להפוך אותו לעל, אלא דברים קריטיים כמו, וזה הכי טוב להיצמד לזה כי זה גם הכי מובן ולא צריך להיות רופא כדי להבין את זה, זה טיפול נמרץ כללי.

רן רזניק: טיפול נמרץ כללי צריך להיות חזק וטוב בהעמק גם אם הוא לא על, והוא לפי הדיווח של בית החולים עצמו, הדיווח הפנימי, זה כבר דווח גם, הוא המוזנח בישראל.

רן רזניק: יותר מכל בתי החולים בין יוספטל לנהריה.

רן רזניק: ובזה לא השתנה כלום.

רן רזניק: לא זז מילימטר.

רן רזניק: וזה לא קשור לבית חולים על, זה קשור ליכולת להציל חיים ולטפל באנשים שהחיים שלהם תלויים בין שמיים וארץ.

רן רזניק: לא השתנה בזה כלום.

רן רזניק: עכשיו משרד הבריאות.

רן רזניק: גם אם התכנית של כללית, הכוונות של כללית, התכנית שלה, הועברה למשרד הבריאות, אז לפי כל מה שאני רואה בכירי משרד הבריאות, עם כל הכבוד ובאמת יש כבוד לכל מי שיושב כאן מטעם משרד הבריאות, בכירי משרד הבריאות, שר הבריאות, מנכ"ל משרד הבריאות שאני מבין, ח"כ סילמן, שהיה כאן בדיון הקודם.

רן רזניק: נכון?

רן רזניק: אם אני מבין נכון?

עידית סילמן: כן.

רן רזניק: לא אמרו, דיברו ועשו לעמק - - -

עידית סילמן: לא הייתה איזו שהיא אמירה של בכירי משרד הבריאות בנושא הזה של העמק, לא ביקור שלהם בתוך המקום הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מעניינים אותם.

רן רזניק: לא רק לא הייתה אמירה.

רן רזניק: לא היו תשובות.

רן רזניק: זה לא עניין של נימוסים והליכות.

רן רזניק: לא היו תשובות לא למכתב של ראשי הרשויות, לא למכתב של ועד הפעולה, לא משר הבריאות ולא מהמנכ"ל.

רן רזניק: וזה לא רק עניין של תשובות.

רן רזניק: לא היה שום מעשה.

רן רזניק: ואת יודעת, דובר כאן בדיון הקודם על המהלך הגדול שעשתה המדינה לפני הרבה שנים מול סורוקה, ושם המדינה – וכן צריך להגיד שזה לא רק משרד הבריאות, זה קודם כל משרד האוצר, וזה גם הממשלה, ראש הממשלה – השקיעו בסורוקה המדינה, לא כללית, מאות מיליונים.

רן רזניק: הכללית נקבה אז בסכומים, והם אמרו שכדי לתקצב את העמק צריך 400 מיליון שקל.

רן רזניק: הסכום הזה נאמר כאן, והמדינה בינתיים לא תקצבה שקל.

רן רזניק: לא 400 מיליון שקל.

רן רזניק: אז גם זה לא קורה.

רן רזניק: אולי דבר אחרון כדי להראות כמה לא זז כלום ולא השתנה כלום, לא מצד כללית ולא מצד משרד הבריאות, אני רוצה להקריא לך הודעה בוואטס אפ מאתמול, של רופא בכיר בבית החולים העמק שמתאר את המצב, שחלקו, נכון, הוא אופייני למצוקות בתי החולים הציבוריים בישראל בכלל, אבל נדמה לי שבהעמק המצוקה הזאת קשה, קיצונית ומחפירה במיוחד.

רן רזניק: הוא אומר אתמול לאנשים בבית החולים, וזו דוגמה שממחישה אולי את העניין, "אני לא יכול להשיג בינתיים תורן רביעי לחדר המיון.

רן רזניק: התורנויות לאחרונה בחדר המיון' חלון הראווה של בית החולים, 'קשות מאוד, אתמול בערב 50 איש הגיעו לטיפול, אנשים חיכו 5 שעות עד לבדיקה ורובם עזבו את המיון ללא טיפול".

רן רזניק: זה מאתמול בערב בבית חולים העמק בעפולה.

רן רזניק: אז כך שאני לא חושב שזז משהו בינתיים, לא מצד שום גורם.

עידית סילמן: אני חייבת לומר שהתחושה היא תחושה מאוד קשה.

עידית סילמן: ציבורית.

עידית סילמן: אני חייבת לומר את זה כי בסוף אתם יודעים, למשרד הבריאות חייבת להיות איזו שהיא תגובה על אירוע שנקרא 'בית חולים העמק', שכבר מסתובב פה במדינת ישראל אי אילו חודשים, ועד פעולה של בית החולים, רופאים, עזוב ועד פעולה.

עידית סילמן: רופאים.

עידית סילמן: רופאים מתוך מערכת הבריאות, שאלה רופאים ששייכים למערכת שלכם שבאים ולא רק זועקים, מרימים דגל אדום בתוך המערכת ואומרים 'חברים, שימו לב, לא בטוח פה.

עידית סילמן: לא בטוח פה לא למטופלים, לא לנו כרופאים, לא לאף אחד אחר'.

עידית סילמן: והאמת היא שאין תגובה.

עידית סילמן: עשינו על זה דיון חירום, יצאו למאבקים, דיברו כאן חברי כנסת בפעם הקודמת, תוך כדי גם שלחו לכם מכתבים, הגיעו לביקורים, ח"כ אופיר כץ היה שם ונוספים.

עידית סילמן: מה קורה עם זה?

עידית סילמן: תיכף לפני שניתן לכם לענות, משרד הבריאות, כי בסוף אפשר לומר שזה של כללית וכללית תיכף יציגו את שלהם, אבל אי אפשר לזרוק את הכדור מאחד לשני וצריך לתת מענה לסוגיה.

עידית סילמן: אז כן הייתי שמחה דווקא לשמוע את חברי הכנסת בדברי הפתיחה שלהם, מי שירצה.

עידית סילמן: נתחיל עם ח"כ מיכל שיר שחייבת לצאת.

מיכל שיר סגמן: כן.

מיכל שיר סגמן: לצערי אני צריכה לצאת ותודה רבה על הדיון החשוב הזה.

מיכל שיר סגמן: הזכרת כאן את המילה הנכונה, 'להעביר את הכדור'.

מיכל שיר סגמן: יש לנו מן תרבות כזאת במדינת ישראל של לכדרר.

מיכל שיר סגמן: לכדרר את התושבים, לכדרר את האזרחים, לכדרר במקרה הזה את הרופאים.

מיכל שיר סגמן: מדינת ישראל היא מדינה מתקדמת שנמצאת על שטח גיאוגרפי לא גדול.

מיכל שיר סגמן: לא יכול להיות שאנחנו מרשים לעצמנו במדינת ישראל לייצר פערים, בעיקר פערים חברתיים רפואיים כל כך גדולים.

מיכל שיר סגמן: לא יכול להיות שהסיכויים של פג בעפולה בהעמק יהיו נמוכים יותר באופן אוטומטי מפג שנולד בתל אביב.

מיכל שיר סגמן: זה מצב שהוא בלתי נסבל.

מיכל שיר סגמן: המחסור של בית החולים העמק לא מסתכם רק בפגים ובפגיות, יש חוסרים שהם קריטיים כמו חדרי ניתוח, טפול נמרץ, המחלקה הקרדיולוגית.

מיכל שיר סגמן: מדובר כאן באמת על קריסה טוטאלית של בית חולים שלם ושיפור ותקצוב של בית החולים הזה זה לא מותרות.

מיכל שיר סגמן: אין לתושבים שם שום אופציה אחרת, כל דבר אחר הוא באמת במרחק של שעה נסיעה.

מיכל שיר סגמן: לא השתתפתי בדיון הקודם.

מיכל שיר סגמן: רק מהפניות שקיבלתי מתושבים שפונים באמת בכאב, מה הם אמורים לעשות.

מיכל שיר סגמן: זה שעה נסיעה בלי פקקים.

מיכל שיר סגמן: מה קורה אם חס וחלילה קורה משהו ואדם צריך להגיע לטיפול רפואי?

מיכל שיר סגמן: ואם אני חוזרת שוב לעניין התרבות הישראלית, ופה כן גם לאיזו שהיא תרבות של משרדי הממשלה, צריך להפסיק לגרום לאזרחים ולרופאים להתחנן על דברים שהם בסיסיים.

מיכל שיר סגמן: לא יכול להיות שאנחנו מאפשרים גם פה בכנסת את הכידרור הזה מאחד לשני, את התחינה הזאת כאילו מבקשים כאן איזה משהו שהוא מעבר להרי החושך במדינה שהיא מתקדמת, במדינה שהיא מודרנית, במדינה שגאה בשירותי הרפואה שלה.

מיכל שיר סגמן: זה משהו שהוא לא יכול להיות.

מיכל שיר סגמן: זה לא לכבודנו בישראל של שנת 2022.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: ח"כ אופיר כץ.

עידית סילמן: תושב עפולה.

עידית סילמן: העמק.

אופיר כץ: הייתי בבית החולים מיומי הראשון.

אופיר כץ: קודם כל תודה באמת שוב שאת מקדישה לזה זמן.

אופיר כץ: גם כתב ישראל היום שבאמת מציף את זה ועושה עבודה חשובה וזה באמת חלק בלתי נפרד מהמאבק, להעלות את זה כל היום על סדר היום הציבורי וזה סופר חשוב, ואלה נושאים שבדרך כלל לא מטפלים בהם, אבל באמת, תודה בשם תושבי עפולה וכל הקליינטים של בית החולים.

אופיר כץ: אני לא אחזור על מה שהיה בדיון הקודם, על אותן בעיות, טיפול נמרץ, ילדים, פגיה.

אופיר כץ: יש לנו פה את האנשים החשובים והיקרים האלה ואנחנו נשמע גם את כללית על קצב ההתקדמות בפתרון הבעיות.

אופיר כץ: אני רוצה דווקא כן לגעת במשרד הבריאות, כי במהלך הדיונים שאני יוזם בכל מה שקשור לבריאות בפריפריה, יש מן הרגשה שמשרד הבריאות הוא כאילו, אני מתנהל מול קופות החולים, אני מתנהל מול בתי החולים, מול כל הגורמים שנמצאים מעל, ואני מגיע למסקנה שבעצם הדבר הכי חשוב בתפקיד של משרד הבריאות הוא בסוף לדאוג לטיפול שהאזרח מקבל, וזה נראה לי שאתם משרד הבריאות, שוכחים שזה התפקיד, שזה צריך להיות בראש סדר העדיפויות.

אופיר כץ: איזה שירות מקבל אותו תושב, איזה שירות מקבל אותו תושב הפריפריה.

אופיר כץ: ואני אתן דוגמה לזה.

אופיר כץ: אני זוכר שניהלתי מאבק על מכשיר אקמו שלא היה בבית החולים הלל יפה.

אופיר כץ: פניתי במהלך סיור שלי בבית החולים ואז אומרים לי 'לא, יש ועדה שצריכה לאשר'.

אופיר כץ: ואז פניתי למשרד הבריאות ואומרים לי 'לא, יש כמה תנאים שהם לא עומדים בהם', ומה אתם עושים עם זה?

אופיר כץ: עברה חצי שנה, עברה שנה, הם לא עושים עם זה כלום מבחינתם.

אופיר כץ: הם לא עומדים בתנאים, אז כל התושבים שם יהיו בלי אקמו, ואנשים מתים מזה.

אופיר כץ: זה לא התפקיד שלכם להגיד, הם לא עומדים בקריטריונים?

אופיר כץ: תיסעו לבית החולים, תשנו שם עד שהם יעמדו בקריטריונים ותנו להם את מה שהם צריכים.

אופיר כץ: כי אתם בסוף צריכים לדאוג שהתושב יקבל שירות רפואי הכי טוב שהוא יכול שהוא אמור לקבל.

אופיר כץ: לא שהאחריות היא על בית החולים.

אופיר כץ: לא להגיד 'דיברנו עם הקופה', לא, זה לא התפקיד.

אופיר כץ: אולי זה התפקיד, אבל לא הראשון בסדר העדיפויות.

אופיר כץ: אתם לא יכולים להסתכל מלמעלה על מה שמתרחש בזמן שהתושבים מקבלים טיפול כזה גרוע.

אופיר כץ: זה פשוט בלתי נתפס, התפיסה שלכם, של להסתכל קודם כל על המערכת ולא על התושב.

אופיר כץ: אתם צריכים לעשות הכל, להפוך את סדר העדיפויות שלכם ולעשות הכל למה הוא לא מקבל את מה שהוא צריך לקבל ואיך משנים את זה.

אופיר כץ: לא להטיל את האשמה או לברוח מאחריות.

אופיר כץ: האחריות שלכם היא לדאוג שנקבל שירות רפואי.

אופיר כץ: ולגביכם, החברים האמיצים מהעמק.

אופיר כץ: אני שומע כל מיני רמיזות שמה שאתם עושים שהוא צעד אמיץ, צעד שמסכן את מקום העבודה שלכם, שאתם עושים את זה בשבילנו, בשביל תושבי הפריפריה.

אופיר כץ: אני מתחייב ואני מבטיח לכם שאם מישהו רק יחשוב - - -

אורלי לוי אבקסיס: יש סכנה כזו?

עידית סילמן: בטח.

אורלי לוי אבקסיס: אתם מאויימים על מקום העבודה, על זה שהצפתם בעיה שנוגעת לכל כך הרבה תושבים שהם לא מקבלים את הבסיס של רפואה נורמלית?

נמרוד רוזן: אורלי, את חברת כנסת ותיקה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני גם לקוחה שלכם, אתם יודעים.

אורלי לוי אבקסיס: אני והילדים.

נמרוד רוזן: אל תביעי תמימות.

נמרוד רוזן: התמימות פה לא במקומה.

אורלי לוי אבקסיס: לא לא, תקשיב, אני רוצה לומר לך.

אורלי לוי אבקסיס: אם אתם מאוימים על מקום העבודה שלכם על זה שהצפתם בעיה כזו גדולה, כמו מי שכביכול בוגד במערכת, אנחנו צריכים לדעת - - -

נמרוד רוזן: ואם אני אראה לך את ההוכחה בכתב?

אורלי לוי אבקסיס: אני אשמח לדעת.

אורלי לוי אבקסיס: נצא כולנו למאבק סיזיפי.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים רופאים שדואגים ללקוחות שלהם.

נמרוד רוזן: אני אראה לך בסוף הישיבה.

נמרוד רוזן: ורק לגבי מה שאמרת, ח"כ כץ, אתה דיברת באמת מדם ליבך ודיברת בגדול.

נמרוד רוזן: אתה יודע איפה הבעיה מתחילה?

נמרוד רוזן: הבעיה מתחילה כאן.

נמרוד רוזן: איפה שר הבריאות?

אורלי לוי אבקסיס: לא מעניין אותו.

אורלי לוי אבקסיס: הפריפריה לא מעניינת אותו.

אורלי לוי אבקסיס: מצעדי הגאווה כנראה יותר.

עידית סילמן: תציג את עצמך רק.

נמרוד רוזן: פרופ' נמרוד רוזן, מנהל החטיבה האורתופדית, מרכז רפואי העמק.

נמרוד רוזן: ד"ר בועז בלוך מנהל יחידת פסיכיאטריה מבוגרים, בית החולים העמק.

נמרוד רוזן: ד"ר אשר פרסמן, מנהל מחלקת כירורגיית ילדים בית חולים העמק.

עידית סילמן: האמת בימים אלה קשוח בכירורגיה.

נמרוד רוזן: גם בדיון הקודם אף אחד מהם לא היה פה.

עידית סילמן: אני חשבתי שבין הדיון הקודם לדיון הזה לפחות מישהו יגיע.

נמרוד רוזן: לא, לא מעניין אותם.

נמרוד רוזן: כאילו מדובר בזימבבואה, לא בעפולה.

פרסמן: מנכ"ל משרד הבריאות שעבר לידנו אפילו לא אמר לנו 'שלום'.

פרסמן: הוא עשה הקפה כדי לא להתקל בנו.

אופיר כץ: קודם כל, אנחנו לא ניתן בשום מצב שמישהו מכם ייפגע.

אופיר כץ: ההיפך.

אופיר כץ: במונחים של עבודה אתם צריכים לקבל קידום.

אופיר כץ: מהמקום שלכם אני לא יודע עוד לאן אפשר להתקדם.

נמרוד רוזן: לא יצאנו למאבק מתוך אינטרס אישי.

נמרוד רוזן: יצאנו למאבק מתוך דאגה לעליזה מעפולה ולעבד מנצרת.

נמרוד רוזן: לא מתוך אינטרס אישי בכלל.

אופיר כץ: ברור.

אופיר כץ: ברור.

אופיר כץ: למה, נשמעתי אחרת?

נמרוד רוזן: לא, לא באנו לקבל כלום.

עידית סילמן: שניה.

עידית סילמן: אופיר יסביר את עצמו.

אופיר כץ: בדיוק.

אופיר כץ: אני לא אומר למה אתם עושים.

אופיר כץ: אני אומר ההיפך, במקום להעלות על נס את מה שאתם עושים בשביל תושבי הפריפריה, לא רק שאתם לא זוכים להערכה על ידי המעסיקים שלכם, ההיפך, אתם מקבלים גם רמיזות ואיומים.

אופיר כץ: זה מה שאני אומר.

אופיר כץ: ואנחנו לא ניתן לזה לקרות.

אופיר כץ: אנחנו אומרים פשוט די, לא ניתן לצפצף יותר על תושבי הפריפריה ולא ניתן לאף אחד כמובן לגעת בכם.

אופיר כץ: ומי שחושב שהוא יוכל לעשות דברים כאלה, הוא יקבל התנגדות קשה בדברים שחשובים לו, בדברים שהוא ירצה להעביר פה, אנחנו לא ניתן לזה יד.

אופיר כץ: אתמול היה פה דיון על חלוקת מכשירים ובאמת הייתה כאן נוכחות מרשימה, לראות פה את כולם, רוצים לקבל כי כמובן זה עוד הכנסות, ושר הבריאות שהגיע והיה חשוב להגיד שמ-2018, זה הדיון קודם כל שהם צריכים להיות פה.

אופיר כץ: למה הכללית לא נמצאים פה?

בועז בלוך: לא, זה רחוק, להגיע מתל אביב לכאן.

עידית סילמן: הם בזום.

אופיר כץ: כשצריכים תקציבים הם גם בזום?

אופיר כץ: אני רואה פה את כל הסוללה של כללית שכשהם צריכים תקציבים הם יושבים פה, תופסים את כל הכיסאות.

אופיר כץ: לדיון הזה הם לא מגיעים, כשאנחנו מדברים על הבריאות של תושבי עפולה והסביבה, זה סדר העדיפויות.

בועז בלוך: ואיפה שר הבריאות?

אופיר כץ: אתמול הוא היה בשביל להגיד את זה.

אופיר כץ: להגיד שמ-2018 לא היו מכשירים.

בועז בלוך: אני אקריא עוד מעט מכתב שכתבנו לו בעקבות הפגישה שהוא הסכים להפגש איתנו, ואני אסביר לכם גם באילו נסיבות, ועד היום לא קיבלנו אפילו מענה.

בועז בלוך: כלום.

אורלי לוי אבקסיס: אז נפגשתם איתו?

נמרוד רוזן: לא, הוא לא רוצה להפגש איתנו.

בועז בלוך: נפגשנו איתו, נמרוד.

בועז בלוך: נפגשנו איתו קצרות בהפגנה.

בועז בלוך: אחרי ההפגנה ישבנו איתו במשרדו בתל אביב.

אורלי לוי אבקסיס: ומאז מה?

בועז בלוך: מאז כלום.

בועז בלוך: הוא ביקש 'תנסחו לי'.

אורלי לוי אבקסיס: אה, אז הוא עשה V על החוברת.

בועז בלוך: עשינו V

אורלי לוי אבקסיס: עשיתם V.

אורלי לוי אבקסיס: נגמרה הבעיה.

בועז בלוך: הוא ביקש גם את המכתב והוא הבטיח שהוא יטפל ועד היום לא קיבלנו כלום.

נמרוד רוזן: אבל יש לי שאלה אחת.

נמרוד רוזן: בוועדה הקודמת הטלת משימות על הכללית.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: תיכף אנחנו נשמע.

נמרוד רוזן: משימה אחת הייתה להראות לכם תכנית חומש מתוקצבת, המשימה השניה הייתה להציג את אותה תכנית ולקבל אישורים ממשרד הבריאות.

נמרוד רוזן: זה קרה?

עידית סילמן: בדיוק בזה פתחתי את דבריי ואמרתי שהכללית הייתה צריכה להציג למשרד הבריאות, ותיכף נראה מה קורה בנישה הזו.

עידית סילמן: ח"כ אופיר כץ תודה.

עידית סילמן: ח"כ אורלי לוי אבקסיס בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: קודם כל אני רוצה לברך אותך על כך שאת לקחת את הנושא הזה ואת לא מרפה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהיכולת שלנו להמשיך לעקוב ולהראות להם שאנחנו לא מרפים, זה משהו שרק כך נוכל להביא אולי לתוצאות וזו גם נקודה שבה אני מתחברת למה שאמר ח"כ אופיר כץ ומה שאמרת, רן רזניק.

אורלי לוי אבקסיס: כשנושא שנוגע לפריפריה מעניין איזה כתב מהעיתונים הגדולים, אז יש לנו לפעמים מן נקודות אור כאלה, אז הוא מן עשה V, אפילו זה צבעוני טיפה, יש בזה מן ריח של, ואני חייבת להגיד שאני מצדיעה לך.

רן רזניק: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: כי הנושאים האלה - - -

עידית סילמן: נוסע, חוזר, הולך - - -

אורלי לוי אבקסיס: לגמרי.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא סימנת והמשכת.

אורלי לוי אבקסיס: היכולת לבוא ולעקוב ולהמשיך, כי תראה מה קורה פה.

אורלי לוי אבקסיס: האדישות של שר הבריאות, מה משדרת לנו?

אורלי לוי אבקסיס: שהתושבים בפריפריה שקופים?

נמרוד רוזן: כן.

אורלי לוי אבקסיס: שהחיים שלנו פחות חשובים?

נמרוד רוזן: כן.

אורלי לוי אבקסיס: שתוחלת החיים שלנו תמשיך ותהיה קצרה יותר בין 4-7 שנים?

נמרוד רוזן: כן.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו נרצה להביא את הילדים שלנו לטיפול חירום כנראה הם לא יקבלו את הטיפול הנכון?

נמרוד רוזן: כן.

אורלי לוי אבקסיס: בושה וחרפה למדינה.

אורלי לוי אבקסיס: ומי שאומר את זה עכשיו אלה אותם רופאים שנאמנים לשבועת הרפואה שלהם, שהקליינטורה שלה היא גם הקהילה שלה וגם האנשים שהם פוגשים ביום יום ואי היכולת שלהם לספק להם את הנדרש, מביאה אותם לחצי התאבדות מבחינה מקצועית כמו שאני מבינה.

נמרוד רוזן: אנחנו מתביישים להגיד למטופל שחיכה שנתיים בתור 'אני מבטל לך את הניתוח כי נכנס ניתוח דחוף ואין מספיק חדרי ניתוח'.

נמרוד רוזן: אני מתבייש.

נמרוד רוזן: איזה מן רופא אני?

נמרוד רוזן: איזה רפואה אני מספק?

פרסמן: אבל אני מתבייש עוד יותר כאשר ילד צריך טיפול נמרץ ואין מקום בטיפול נמרץ או לא מקבלים בטיפול נמרץ של העמק, וצריכים לחפש כמו קבצנים מקום - - -

עידית סילמן: טוב, הטיפול נמרץ של העמק נראה, באמת - - -

פרסמן: רגע, ואז צריך למצוא מקום במקום אחר במדינת ישראל, כשהילד שוכב בחדר מיון - - -

אורלי לוי אבקסיס: והילד צריך להיות מועבר עם ליווי, מה שלוקח מכם גם עוד כוח אדם בזמן הזה.

פרסמן: הילד שוכב שעות בחדר מיון בבית חולים העמק במצב קשה, ואף אחד במדינת ישראל לא רוצה לקבל אותו.

אורלי לוי אבקסיס: מה זאת אומרת?

פרסמן: זאת אומרת שכשמחפשים מקום ביחידה לטיפול נמרץ אחרת, שוכב ילד - - -

אורלי לוי אבקסיס: אלוהים ישמור.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שיש ילד ששוכב, אין לו מקום בטיפול נמרץ, החיים שלו בסכנה ומחפשים לו מקום ואף אחד לא רוצה לקבל אותו, מה הוא ילד של האלוהים?

אורלי לוי אבקסיס: אין למדינת ישראל אחריות?

פרסמן: נכון.

פרסמן: תבדקי בבקשה את ההקלטה - - -

נמרוד רוזן: יש סיבות לכל בית חולים למה הוא לא רוצה לקבל אותו, אבל הילד שכב שעות בחדר מיון, עד שבסוף הצליחו להעביר אותו לאחד מבתי החולים בארץ.

עידית סילמן: ילדה עם האבא שלה, שכבה שעות.

נמרוד רוזן: נכון.

נמרוד רוזן: אני יכול להגיד לך עוד דבר.

נמרוד רוזן: את יכולה להסתכל היום בתכנית 'המקור' שהייתה, שסוף סוף הציפה הרבה מאוד בעיות.

נמרוד רוזן: מנהל בית החולים הקודם הד"ר זיו רוזנבוים מתראיין בפנים גלויות לטלוויזיה ואומר 'אני נאלץ כל פעם להתחנן בפני בית חולים אחר שיקבלו את "עודפי המלאי" של מיטות הטיפול הנמרץ כי אין לי איפה לאשפז אותם.

נמרוד רוזן: ארבע מיטות טיפול נמרץ ילדים על מיליון בני אדם.

נמרוד רוזן: שש מיטות - --

אורלי לוי אבקסיס: מה זה שוק?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו בבזאר תורכי?

נמרוד רוזן: כן.

נמרוד רוזן: אנחנו בבזאר תורכי ואזהרת המסע שיש לתורכיה צריכה להיות אותה אזהרת מסע לעמק.

נמרוד רוזן: אנחנו בבזאר תורכי ולאף אחד לא אכפת.

נמרוד רוזן: אין פה שיניים לאף אחד.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד לך, לא רק שאכפת לנו.

אורלי לוי אבקסיס: בואו, אנחנו כנראה גם יש לנו אינטרס אישי כי זה הילדים שלנו, זה אנחנו, זה ההורים שלנו, זה אנשים שאין לנו אופציות אחרות, ואני רוצה לומר לכם משהו.

עידית סילמן: מה זה אין אופציות אחרות?

עידית סילמן: אורלי, את תשמעי את הסיפורים האישיים שם, שאין מנתח - - -

אורלי לוי אבקסיס: את רוצה לשמוע סיפור אישי?

אורלי לוי אבקסיס: כשהקטן שלי היה צריך לעבור ניתוח שבר, והוא עבר ניתוח שבר, ויש לכם חבר'ה מצוינים, כח אדם מעולה, הוא סיים את הניתוח, לא היה איפה לאשפז אותו.

אורלי לוי אבקסיס: שמו לי אותו על מיטה במסדרון, אין מקלחת כי היה אז לא יודעת מה, שיפוצים, תחשבי שגם במחלקה הזו היו גם כוויות של ילדים, אין איך לשמור על סטריליזציה וכולי, אני חתמתי שאני לוקחת על עצמי אחריות, אני מוציאה את הילד הביתה כדי שהוא יוכל לישון כמו שצריך, לא כמו שצריך, כי בכל זאת אחרי ניתוח כזה זה לא הכי קל ולא הכי פשוט, אבל לקחתי סיכון.

אורלי לוי אבקסיס: והפחידו אותי.

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לך את האמת, היה איזה רופא שבא ואמר לי 'את יודעת מה, אולי עדיף שאם חלילה יקרה משהו, תהיי בבית ותעשי את הכל מחדש'.

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לכם, אנחנו לוקחים אחריות על היקרים לנו בגלל שלא אנחנו אומרים שבית החולים לא יכול לספק, האנשים המומחים שזה המקצוע שלהם, שזו האכפתיות שלהם, שזו גם החובה למקצועיות שלהם לתת לנו את הטיפול הטוב ביותר - - -

עידית סילמן: הם נשבעו את שבועת הרופא.

אורלי לוי אבקסיס: הם שבורים.

אורלי לוי אבקסיס: הם מתחננים.

אורלי לוי אבקסיס: הם קורסים.

נמרוד רוזן: אתם יודעים איזה עיגולי פינות אנחנו לוקחים כל יום?

נמרוד רוזן: אתם יודעים איזה החלטות הזויות אנחנו נאלצים לקבל כל יום בגלל חוסר אמצעים?

נמרוד רוזן: איזה עיגולי פינות - - -

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו בואו אני אגיד לכם, והרופאים באיכילוב ששניהם תחת אותה קופה נהנים מסיבסוד של הפריפריה למרכז.

אורלי לוי אבקסיס: למה אני אומרת את זה?

אורלי לוי אבקסיס: כל השב"נים למיניהם שמשלמים לקופות, 80% מאזרחי הקופה, בין אם הם גרים בפריפריה או בין אם הם גרים במרכז משלמים תוספות על תוספות לקופות.

אורלי לוי אבקסיס: איפה הקופות בוחרות להשקיע את זה?

אורלי לוי אבקסיס: במרכז.

אורלי לוי אבקסיס: מה שקורה הוא שהפריפריה עוד פעם מממנת את המרכז ולשר הבריאות הורוביץ לא מעניין אותו מהפריפריה, בדיוק כמו שלשרת התחבורה לא מעניין מהפריפריה, ואנחנו נמצאים אחר כך בשבר, שאנחנו אומרים להם 'החיים של הילדים שלנו חשובים לנו'.

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לכם, אם הגיס שלי היה צריך להגיע לבית חולים העמק לעבור צינתור דחוף, ואמר לו הרופא 'תקשיב, סע לפוריה כי אם אתה תצטרך לעבור אירוע כירורגי בכל מה שקשור בגלל שהצינתור יראה משהו, הסיכויים שלך להינצל הם בבית החולים פוריה'.

אורלי לוי אבקסיס: כך היה הצינתור, הראה שהוא חייב ניתוח לב פתוח או מעקפים, אני לא יודעת איך קוראים לזה, ובאותו הזמן הוא נכנס.

אורלי לוי אבקסיס: למה אין את היכולת הזו גם בבית חולים העמק?

אורלי לוי אבקסיס: למה אין לנו את היכולת?

אורלי לוי אבקסיס: תחשבו, מי שמקבל אירוע, יכולים להציל אותו עם ניטור.

נמרוד רוזן: אירוע מוחי לא.

אורלי לוי אבקסיס: אי אפשר להציל אותו?

עידית סילמן: לא.

עידית סילמן: לא בהעמק.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר להציל אותו בבית חולים אחר.

נמרוד רוזן: בהעמק לא.

אורלי לוי אבקסיס: בהעמק לא.

אורלי לוי אבקסיס: שתבינו כמה החיים נזילים כל כך והאנשים אדישים ושר הבריאות לא מעניין אותו.

אורלי לוי אבקסיס: למצעדי הגאווה, עם כל הכבוד ויש לי כבוד, הם יודעים להגיע.

אורלי לוי אבקסיס: הם יודעים להיות פעילים, הם יודעים להיות אנרגטיים, פה חיים של אנשים, מיליון תושבים במדינת ישראל לא זוכים לבסיס.

אורלי לוי אבקסיס: הוא אדיש.

אורלי לוי אבקסיס: אחר כך גם ישימו לנו מס גודש כי נצטרך לקבל שירותים באיכילוב.

פרסמן: אורלי, מה היה קורה אם אותו תושב היה מגיע לבית חולים איכילוב בתל אביב והיו אומרים לו 'תשמע, אתה במצב קשה, אתה צריך צינתור מוח אבל אין לנו, יש בהעמק.

פרסמן: תיסע להעמק בבקשה'.

פרסמן: כמה זמן הציבור בתל אביב היה יושב בשקט?

פרסמן: כמה זמן האליטה הייתה מוכנה שזה יהיה?

פרסמן: על המקום זה היה נפתר.

עידית סילמן: אני רוצה להגיד משהו.

עידית סילמן: אנחנו דנו בדבר הזה וכללית הציגה את התכניות שלה.

עידית סילמן: אני שניה רוצה לנתק את הנושא של מי אחראי על זה, כי מבחינתי יש ראש למעלה שאחראי על כל מערכת הבריאות בישראל וגם אם משהו לא מתנהל טוב או מתנהל טוב או אין לו תקצוב, או לא משנה מה, כרגע אין תחלופה לבית החולים העמק.

עידית סילמן: זה בית החולים, זאת הכלה, זה מה שיש לה, זה הנדוניה שהיא מביאה איתה, אפעס, היא נדוניה גרועה.

עידית סילמן: אני הייתי שם, הייתי בטיפול נמרץ, טיפול נמרץ במדינת ישראל של שנת 2022 - - -

נמרוד רוזן: היא נדוניה גרועה בתשתיות.

נמרוד רוזן: בכח האדם היא נדוניה מדהימה.

נמרוד רוזן: בית חולים העמק ניצל בזכות העובדים שלו.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: אתה צודק, והאמת שיש שם נדוניה מצוינת, אבל אני רוצה להגיד לך משהו, זה לא יהיה לטווח ארוך אם זה ימשיך להיות כך.

נמרוד רוזן: את צודקת מאה אחוז.

עידית סילמן: כי בסוף מתמחים לא ירצו לבוא להעמק, ובסוף מומחים יעזבו את העמק.

נמרוד רוזן: נכון מאוד.

פרסמן: זה קורה כבר היום.

עידית סילמן: נכון, ודיברתם על זה גם בפעם הקודמת.

עידית סילמן: מה לעשות, יש הביצה והתרנגולת.

עידית סילמן: תקשיבו, היום הייתי בכנס של - - - וכדומה, כח האדם של מערכת הבריאות במדינת ישראל הוא כח אדם טוב.

עידית סילמן: הוא כח אדם איכותי, איתו אפשר לנצח, אבל צריך לתת לו כלים.

עידית סילמן: השאלה היא איך משרד הבריאות, איך למעלה בראש מתייחסים לאירוע הזה.

עידית סילמן: מה עושים עם זה, מהן הפעולות שננקטו מאז, היה כאן דיון קשוח מאוד בפעם הקודמת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: גבירתי היו"ר, תני לי בבקשה להתייחס.

עידית סילמן: בבקשה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: קודם כל תודה על המשך הדיון, זה דיון חשוב כשהדיון הראשון התקיים בחודש פברואר ומאז מה קרה?

נמרוד רוזן: כלום.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כלום.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא קרה כלום.

נמרוד רוזן: לא, זה לא מדויק.

נמרוד רוזן: קרה משהו.

נמרוד רוזן: הכללית יצאה במסע - - - מטורף בהשקעה של מיליונים בעיתונות ובטלוויזיה, כמה ההשקעה בהעמק היא גדולה וטובה.

נמרוד רוזן: זה כן קרה.

אורלי לוי אבקסיס: בפרסום.

נמרוד רוזן: בפרסום.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: רגע.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני רוצה להחזיר אתכם לדיון הקודם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: עלתה השאלה שהוצגה לפניכם כשהתחלתם והקמתם את ועד הפעולה, ונפגשתם עם הנהלת כללית, אורלי וינשטיין נפגשה איתכם ובניתם ביחד תכנית חומש.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נכון?

נמרוד רוזן: אמת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז תכנית חומש נבנתה ואתם חיכיתם לביצוע, חיכיתם לתקציבים, כשנכנסה המנכ"לית החדשה לתפקיד היא אמרה 'לא קיים'.

נמרוד רוזן: נייט.

נמרוד רוזן: לא קיים.

בועז בלוך: רגע, בואו נדייק.

בועז בלוך: נורא חשוב לדייק.

בועז בלוך: אנחנו נפגשנו, ועד הפעולה, עם המנכ"לית בנוכחות הסמנכ"לית, נפגשנו בלשכתה בתל אביב בארלוזורוב.

אורלי לוי אבקסיס: אה, היא פחות מגיעה להעמק.

בועז בלוך: לא, רגע.

בועז בלוך: נפגשנו, תשמעי, זה נורא חשוב איך גם 'נייט' וגם 'דה' באותו משפט.

בועז בלוך: אנחנו נפגשנו איתה, ובסוף הפגישה דיברנו על תכנית החומש.

בועז בלוך: אומרת מנכ"לית הקופה, היא חשבה שמדובר במשהו אחר, את הדבר הזה, 'הגן של אורלי' קוראים לזה, 'אני את זה לא מכירה'.

בועז בלוך: ואז אחרי שניה אומרת אותה מנכ"לית 'אבל אם זה הובטח לכם אז אני מאשרת'.

בועז בלוך: זאת אומרת מנכ"לית קופה מאשרת תכנית שיכול להיות שהעלות שלה היא מאות מיליונים, היא אומרת 'אני מאשרת'.

בועז בלוך: שמחנו נורא כי זה קיום הבטחות.

בועז בלוך: לאחר מכן בסמיכות הזמנים יצאה איזו שהיא הקלטה שלה, של אותה מנכ"לית שאומרת שהתכנית לא מאושרת.

עידית סילמן: רגע, אני רוצה - - -

טטיאנה (טניה) מזרסקי: רגע.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני רוצה לסיים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כי היה אחר כך המשך ששמעתי מאורלי וינשטיין שאמרה ש'אנחנו כן מבצעים את התכנית בשלבים', שיש תקציב שהועבר לפסיכיאטריה, יש תקציב והוצגה איזו שהיא תכנית חילופית.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא תכנית חומש המקורית שנערכה יחד עם מנהלי המחלקות וועד הפעולה.

עידית סילמן: הם העלו מצגת והראו את הדברים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה שאמרת שאנחנו לא נחפש אחראים, אנחנו כן צריכים להטיל אחריות על מישהו ספציפי ובמקרה הזה זה לא אמור להיות רק משרד הבריאות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הנהלת הכללית התחילה, זה בתוך הבית של הכללית.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: טוב שיש כאן נציגים של משרד הבריאות ואגף תקציבים ומשרד האוצר חייבים להיות כאן, חייבים להיות שותפים, אבל ההחלטות הן בידי הנהלת הכללית ואנחנו מצפים, חבל מאוד שהנהלת הכללית רק בזום, לא יודעת למה הם החליטו להסתתר מאחרי המסך.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מצפה לראות אתכם כאן, אני לא חושבת שזה הדיון האחרון ואנחנו כן רוצים לראות אתכם כאן ולשמוע ולראות בעיניים, להסתכל בעיניים, שתסתכלו אלינו בעיניים, לעיניים של מנהלי המחלקות שלכם, העובדים שלכם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה לא עובדים שאתם לא רואים אותם, זה הפנים שלכם, הם מעניקים שירות לתושבים ללקוחות שלכם וגם לקוחות של כללית וגם אזרחי מדינת ישראל ואנחנו רוצים לראות אתכם ולהסתכל מה אתם תגידו לנו, מה תגידו להם, מה תגידו לאזרחים, מה תגידו לתושבי הגליל.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו צריכים תשובות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מציעה לקבוע לוח גנט איך יוצאים מהמשבר.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: המשבר קיים, אנחנו צריכים לקבוע תהליך איך אנחנו יוצאים מהמשבר.

עידית סילמן: שניה.

עידית סילמן: אנחנו עוד לא שמענו תשובות, הם עוד לא סיפקו לנו את המענים של האירוע הזה.

עידית סילמן: נתחיל אתכם משרד הבריאות, הסמנכ"ל ליאור ברק, סמנכ"ל קופות החולים בבקשה.

ליאור ברק: שלום צהריים טובים גבירתי היו"ר וחברי הכנסת.

ליאור ברק: קודם כל תודה על דיון ההמשך החשוב הזה.

ליאור ברק: מטרתנו ככל ויש בעיות באמת להציף אותן, לראות אותן ולנסות לטפל בהן.

ליאור ברק: היום השר והמנכ"ל סיכמו ביניהם להכנס לעובי הקורה של נושא בית החולים העמק.

עידית סילמן: אז מזל שעשינו דיון.

נמרוד רוזן: היום.

עידית סילמן: היינו צריכים לעשות את זה, חבל שחיכינו - - -

ליאור ברק: השר והמנכ"ל שמעו והאחריות שלנו באמת, אנחנו לא כמו שנאמר פה גם, אין לנו כוונה לגלגל אחריות לאף אחד.

ליאור ברק: אנחנו שמים את האחריות הזו לפתחנו.

קריאה: למה הם לא פה?

ליאור ברק: שניה, אני אנסה להסביר.

אורלי לוי אבקסיס: קשה לבוא ממדינת תל אביב.

ליאור ברק: הדברים שעלו גם בתחקירים שראינו וגם בכתבות שראינו ותלונות של מבוטחים שזה הדבר הראשון שמבחינתנו משמעותי, לוודא שהטיפול הרפואי למבוטחים הוא טיפול - - -

אורלי לוי אבקסיס: עד לכתבה של רן רזניק לא ידעתם?

ליאור ברק: אנחנו בוודאי יודעים - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה הזוי איפה הביקורת שלכם, איפה פניות הציבור.

אורלי לוי אבקסיס: רן, אתה מבין?

רן רזניק: ברור.

ליאור ברק: אני אנסה להמשיך שניה שני משפטים.

ליאור ברק: השר והמנכ"ל החליטו למנות צוות ייעודי שיבדוק את ההתנהלות בתוך בית החולים העמק, בתוך הקופה ובתוך בית חולים העמק כדי לוודא שהשירות - - -

עידית סילמן: זה יהיה צוות של עלינו בלעדינו או שזה יהיה איתם ביחד?

ליאור ברק: זה יהיה צוות שהמנכ"ל והשר יחליטו בדיוק מי יהיה השותף בצוות הזה, יחד עם עוד משרדי ממשלה והגורמים הרלוונטיים - - -

עידית סילמן: למה צריך עוד משרדי ממשלה?

ליאור ברק: למשל תקצוב, בעיקר תקצוב.

ליאור ברק: אבל בעיקר משרד האוצר.

עידית סילמן: לא, שלא יהיה בין משרדי שזה ייפול בין לבין.

נמרוד רוזן: זה ייפול יחד עם הכללית כי זה שיתוף הפעולה היחידי של משרד הבריאות.

נמרוד רוזן: לקחת מהכללית בלעדינו ובלי אף אחד אחר.

נמרוד רוזן: רק הסכמה עם הכללית.

עידית סילמן: אז ליאור ברק, אני מבקשת שזה יהיה עם נציגי בית החולים, זה חייב להיות.

עידית סילמן: יש הרבה ועדות של משרד הבריאות שהן בלעדי האנשים.

אורלי לוי אבקסיס: שניה, יש לי שאלה ועיני לא צרה.

אורלי לוי אבקסיס: איכילוב שייך לכללית.

עידית סילמן: לא.

עידית סילמן: לא.

אורלי לוי אבקסיס: למדינה.

אורלי לוי אבקסיס: התבלבלתי.

אורלי לוי אבקסיס: איכילוב שייך למדינה.

אורלי לוי אבקסיס: אני בכוונה נותנת את הנקודה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: לאיכילוב יש אישור מיוחד לעשות רפואה פרטית בבית החולים במסגרת שעות לאחר השעות הרגילות.

ליאור ברק: אין לאיכילוב אישור לעשות רפואה פרטית.

ליאור ברק: יש - - -

אורלי לוי אבקסיס: יש להם, תקרא לזה באיזה שם שאתה רוצה.

אורלי לוי אבקסיס: עובדתית היא, יש להם שם קיצור תורים אחר הצהריים במקום שבו אתה לא יכול לחכות, זה חצי פרטי כזה.

אורלי לוי אבקסיס: בית חולים הדסה, אותו דבר, היה להם את האישור לעשות חצי פרטי וכולי.

אורלי לוי אבקסיס: כשהיה משבר בהדסה המדינה רעדה.

אורלי לוי אבקסיס: פתחנו פה ועדות יום אחרי יום.

אורלי לוי אבקסיס: הגענו לשטח, היו הפגנות שהשר עצמו היה שם, אז היה השר ליצמן.

אורלי לוי אבקסיס: על מחלקה אחת בבית חולים הדסה, מחלקת המטולוגיה ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: המדינה רעדה.

אורלי לוי אבקסיס: פה מה שקורה, כל המחלקות מופקרות.

אורלי לוי אבקסיס: הילדים שלנו, ההורים שלנו, האחים שלנו ואנחנו בעצמנו.

אורלי לוי אבקסיס: אני גם לא רואה תכניות עתידיות שלוקחות בחשבון את הכל וזה שבונים מבנה יפה שיהפוך אחר כך להיות איזה שהוא מבנה דגל אבל אין לך את המערכת התומכת הנלווית למקרים עתידיים, אני אומרת, אף אחד לא עושה פה עבודה אמיתית.

אורלי לוי אבקסיס: יש לכם דד ליין, הם ייפגשו.

אורלי לוי אבקסיס: מה יקרה אחרי שהם יפגשו?

אורלי לוי אבקסיס: כשהם ישבו על התכנית, מהי תכנית העבודה, מיסגור הזמן.

אורלי לוי אבקסיס: כי אין מיסגור זמן, זה ייקח עוד 17 שנים, ולא נדע מה יהיה שם.

עידית סילמן: אגב, תדעי לך שכשנכנסים להעמק ורואים את מחלקת השיקום לדוגמה, באמת, שזה מדהים שם, ואת מחלקת היולדות, ויש שם הרבה דברים טובים.

עידית סילמן: וכשרואים את הבריכה והשיקום למטה שלא פעיל כל אחר הצהריים - - -

אורלי לוי אבקסיס: רק את היולדות ורק בשנים האחרונות.

עידית סילמן: כן.

עידית סילמן: והשיקום למטה שלא פעיל כל אחר הצהריים, זה לא שהעמק לא צריך את זה.

עידית סילמן: צריכים בריכה הידרותרפית, צריכים הפניות וטופסי 17 - - -

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, גם חדרי הניתוחים מ-14:00 סגורים.

עידית סילמן: צריך להסתכל על פריפריה ומרכז בהסתכלות אחרת.

עידית סילמן: מה אנחנו העלינו בדיון הקודם?

עידית סילמן: אמרנו 'תקשיבו, זה X הבעיות, פגים, טיפול נמרץ, סכרת, ניתוחים, וואט-אבר, אנשים שיושבים מחוץ לטיפול נמרץ בתור כאילו זה קופת חולים, באמת, אחד הגרועים.

עידית סילמן: לא ראיתי כזה דבר בבתי חולים.

נמרוד רוזן: שש מיטות בלי רווח בין מיטה למיטה.

עידית סילמן: אין רווחים בין מיטה למיטה.

עידית סילמן: אם אתה צריך לשים בבידוד.

עידית סילמן: חדרי הרופאים, באמת, זה בתוך - - -

נמרוד רוזן: אורווה.

עידית סילמן: עכשיו, אני אומרת, באמת.

עידית סילמן: יש עניין של העלינו את הנושאים, בצורה אגב מאוד מאוד עדינה.

עידית סילמן: מי שהיה בדיון בפעם הקודמת כאן, למרות האמוציות שהיו של מנהלי בתי החולים, אנחנו היינו באמת כמחוקקים, כל מי שישב כאן, היה יחסית עדין - - -

אופיר כץ: זה בסדר גם אם לנו יהיו התפרצויות.

עידית סילמן: לסוגיה, לעניין, אמר את שעל ליבו, השתדלנו לנהל את הדיון הזה בצורה מאוד מכבדת ומכובדת.

עידית סילמן: אבל יש פה אחריות שצריכה להיות מלמעלה, אתה יודע מה, באמת, שר שצריך לראות את האנשים בעיניים, מנהלים.

עידית סילמן: אי אפשר לא לרדת להעמק, לא לעשות סיבוב.

עידית סילמן: היה שם אירוע עם המנהל, אירוע עם הזה, אירועים.

עידית סילמן: אגב, למפעל עלית שהוא בנוף הגליל דקה ליד, ירדו ישר כשהתחיל להיות אירוע.

נמרוד רוזן: השר היה, לא נפגש איתנו, עשה V והלך.

נמרוד רוזן: ואז אתמול הוא נכנס לעובי הקורה.

ליאור ברק: אחד הסיורים ה- - - היו בבתי החולים - - -

עידית סילמן: לא הראשונים.

עידית סילמן: אני אומרת עכשיו.

עידית סילמן: לאור המקרה.

עידית סילמן: אגב, בנוף הגליל בממתקי עלית, כשהיה את הסלמונלה ישר השר ירד, טה-טה, היה מנכ"ל משרד, השר ואחראית מבחינת תזונה.

עידית סילמן: תקשיב, יש פה אירוע שהוא גם בריאות הציבור.

עידית סילמן: אמנם זה לא ממתקים שמחולקים לכולם וקונים אותם, אבל זה אירוע יותר קשוח מהבחינה הזאת.

ליאור ברק: אנחנו לא חושבים שהאירוע הזה הוא אירוע שחונה בתוך בלבד בשירותי בריאות כללית, בסוף מי שמקבל שירותים בבית החולים הם כלל התושבים - - -

נמרוד רוזן: אז למה לא עשיתם כלום עד עכשיו.

נמרוד רוזן: למה לא התעוררתם?

נמרוד רוזן: איפה הייתם עד עכשיו?

ליאור ברק: זו האחריות, אין לנו כוונה לגלגל את האחריות - - -

נמרוד רוזן: אבל איפה הייתם עד עכשיו?

אופיר כץ: ליאור, אני אגיד לך מה הבעיה עם מה שאתה אומר.

אופיר כץ: באמת אני אגיד לך.

אופיר כץ: אני אגיד לך למה זה, אתה הנציג, הטענה היא לא ספציפית אליך, זה מעליך.

אופיר כץ: אני אגיד לך למה קשה היום לשמוע את זה, כי זה לא עכשיו הדיון הזה זה פעם ראשונה שאנחנו שומעים על זה.

אופיר כץ: הצוות הזה, את הבעיות אתם ידעתם כבר לפני שנים.

אופיר כץ: לא הקמתם את זה לפני שנים, לא לפני כמה חודשים כשאנשי תקשורת פרסמו את זה וזעקו את זה לשמיים.

אופיר כץ: לפני ארבעה חודשים היה פה דיון, לא הקמתם צוות.

אופיר כץ: למה לא? לפני חודשיים הם היו אצל השר.

אופיר כץ: לא הוקם צוות.

אופיר כץ: למה?

אופיר כץ: אז איך אתה מצפה שנתייחס לזה שאתה אומר שיוקם עכשיו, יחליטו על הקמת צוות.

אופיר כץ: אני רוצה עוד משהו לבקש בצוות הזה.

עידית סילמן: - - מחר בבוקר?

עידית סילמן: כי אני אגיד לך את האמת, אנחנו לא ניתן שיקום צוות בלעדינו.

אופיר כץ: לא, לא רק בלעדינו.

אופיר כץ: כשאומרים צוות מנציגות בית החולים אנחנו דורשים, אם זה בסדר מבחינתך, שהנציג יהיה ממטה המאבק של בית החולים, לא להסתפק במנכ"ל.

ליאור ברק: כמובן אביא את הנושא הזה בפני השר והמנכ"ל, את הדרישה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אבל מה המנדט של אותה - - -

ליאור ברק: שניה, אני אסביר.

ליאור ברק: כשאתה שואל למה לוקח ארבעה חודשים.

ליאור ברק: כמובן ארבעה חודשים זה זמן.

ליאור ברק: וכמו שאמרת גם נפגשת במהלך ארבעה החודשים האלה עם השר, השר נפגש עם עוד כמה גורמים.

ליאור ברק: כשהשר רוצה להחליט לטפל בבית החולים הזה, יש הרבה בתי חולים עם הרבה בעיות והוא רוצה אכן להשתכנע שהוא צריך לשים את הפוקוס - - -

אורלי לוי אבקסיס: מה, הוא לא משוכנע עד עכשיו?

אורלי לוי אבקסיס: מה צריך לקרות?

נמרוד רוזן: למה אני מרגיש שאתה מורח אותי?

אופיר כץ: הוא לא קיבל החלטה, הוא בסך הכל הקים צוות.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, מה הקריטריונים, כמה נפטרים מיותרים כדי שניכנס לריאלטי של שר הבריאות?

אורלי לוי אבקסיס: הוא מדבר כמו ריאליטי של שר הבריאות שאומר 'יש לי מספר בתי חולים, תתחרו ביניכם מי יקבל את הפוקוס'.

אורלי לוי אבקסיס: זה הזוי.

עידית סילמן: רגע חברים.

אורלי לוי אבקסיס: איזה עוד בתי חולים מתחרים איתנו על תשומת הלב של השר?

עידית סילמן: שניה.

עידית סילמן: ניתן לליאור ברק לסיים לדבר.

עידית סילמן: הוא יענה לפרוטוקול ובראיית הלב שלו הוא סמנכ"ל על קופות החולים והאירוע שלך, אתה צריך להבין, האמוציות פה הן מאוד גבוהות וככל שלא ייפתר המשבר הזה האמוציות האלה יהיו עוד יותר גבוהות.

עידית סילמן: אז אני בעד להתחיל להתכנס לכיוונים - - -

ליאור ברק: אני מבין היטב.

אורלי לוי אבקסיס: גם לך היו אמוציות אם היית מקבל שירותים במקום הזה.

אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי.

עידית סילמן: אורלי.

עידית סילמן: בבקשה ליאור.

ליאור ברק: אני אומר, השר השתכנע שיש בעיות עמוקות בתפעול ובפעילות של בית החולים, בעיקר מבחינתנו בתלונות של מבוטחים שראינו.

ליאור ברק: זה מבחינתנו הדבר המרכזי.

ליאור ברק: השר, כדי לטפל בדבר הזה, כמו שכולכם יודעים, זה לא אמירה או לכתוב נייר, זה צוות שישב ויבין איזה דברים אפשר לעשות בזמן קצר, איזה דברים צריכים לעשות שיתנו פתרונות לטווח ארוך, כוח אדם, פריסת שירותים, חטיבת הרפואה במשרד הבריאות מחליטה לדוגמה איזה שירות צריך להיות ראוי שיהיה בבית חולים פוריה, איזה שירות בבית חולים העמק, לא תמיד ההחלטה בהינתן כח האדם בישראל, שיכול להיות אותו שירות גם פה וגם פה - - -

עידית סילמן: לא, לא אמרנו על אותו שירות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מתחרים עם הטברייניים?

אורלי לוי אבקסיס: תקשיבי, לא גם הטברייניים וגם הבית-שאנים או העפולאים יקבלו.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: לא להיות חזירים.

אורלי לוי אבקסיס: אחד מהם.

אורלי לוי אבקסיס: לא יכול להיות ג ם פוריה וגם העמק.

אורלי לוי אבקסיס: לא יכול להיות.

אורלי לוי אבקסיס: זה הזוי מה שאתה אומר.

אורלי לוי אבקסיס: זה הזוי.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר 'או פוריה או העמק לא יקבלו שירותי בריאות טובים גם פה וגם שם'.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לריב עם הטברייניים?

ליאור ברק: זה לא מה שאנחנו אומרים.

ליאור ברק: אנחנו אומרים שיש מחלקות מסוימות שאין בכל בית חולים בישראל.

ליאור ברק: זה חלק מהדברים שהצוות רוצה לבחון כדי להחליט בין יתר הדברים, גם ההתנהלות בתוך הקופה וגם - - -

עידית סילמן: אני אסביר לך משהו.

עידית סילמן: אני יודעת שבמדינת ישראל בצפון הארץ אין מרכז-על.

עידית סילמן: בוא נגיד את האמת.

עידית סילמן: ההוא טוב בכירורגיית לב-חזה, ההוא מצוין בניתוחי מוח, כל אחד מפנים אותו.

עידית סילמן: זאת אומרת אם אדם חס וחלילה חס ושלום לא עלינו על אף אחד מאיתנו נקלע לתאונה מורכבת שצריך גם זה וגם זה וגם זה צריך לחשוב רגע מה מצילים קודם כי הוא טוב בזה, ההוא נכון בזה.

עידית סילמן: אין לך מרכז-על שיכול כרגע להסתכל ולהחליט בשטח הפרמדיק, מי שמגיע, יחליט, יעשה אנמנזה מהירה בלי לראות, בלי להבין, לא MRI מהיר שהכנסנו אותו בתוך בית החולים ואז נקבל החלטה, לאיזה מחלקה להעביר.

עידית סילמן: מראש צריך להחליט על בית חולים.

עידית סילמן: אפעס, כבר תקלתי כי באמת כל הצפון, אין בו מרכז-על אחד של מדינת ישראל.

עידית סילמן: בעיה.

עידית סילמן: אני חושבת שזו בעיה, הגדרתי את זה כבעיה בפעם הקודמת.

עידית סילמן: אבל נניח שאותו פרמדיק מוכשר החליט שזה דווקא כירורגיית לב חזה והגיע איתו לאחד מבתי ה חולים, כשהראינו כאן שיש פעמים שאם הגעת בטעות להעמק ביום הלא נכון שאין שם, אז גם את המענה בתחום הזה של צינתור או משהו, זה יהיה בעייתי.

עידית סילמן: מה עשו באמת בכללית?

עידית סילמן: הלכו, הציגו לנו תכנית מאוד גדולה, אמרו 'אנחנו נציג אותה למשרד הבריאות כי באמת לא הצגנו אותה עד עכשיו ואנחנו מבינים את הרצון'.

עידית סילמן: השאלה האם ישבתם עם הכללית והוצגה בפניכם התכנית הזאת.

ליאור ברק: אני לפחות, טרם ישבנו עם קופת חולים הכללית וטרם ראינו - - -

עידית סילמן: איך, עבר כל כך הרבה חודשים.

עידית סילמן: זו הייתה הדרישה של הוועדה - - -

נמרוד רוזן: את אומרת שאמרו לך סתם דברים.

נמרוד רוזן: אמרו לך סתם דברים בוועדה הקודמת.

עידית סילמן: אתה שומע בחדשות טררם טררם, - - - 'אני סמנכ"ל קופות החולים, תראו לי בבקשה את התכנית, בואו נראה את התכנית שלכם' מה, אתה לא עושה מעקב?

עידית סילמן: נו מה, אז הייתי צריכה לקיים דיון ועדה כדי שתקימו ועדה?

ליאור ברק: לא.

ליאור ברק: וזו אחת הסיבות - - -

נמרוד רוזן: למה הכללית לא הגישו להם את התכנית?

ליאור ברק: נכון.

ליאור ברק: אחת הסיבות שאנחנו נכנסים לעומק של האירוע בבית החולים העמק זה שאנחנו לא ראינו עד עכשיו פתרונות ראויים לדבר הזה.

ליאור ברק: אבל הפתרון הראוי של משרד הבריאות היה צריך להיות שאז כשקיימנו את הדיון והיה טררם תקשורתי וידעתם הרי שזה לא יירד מסדר היום, ואני אגיד לך למה.

ליאור ברק: מי שנפגש עם נמרוד ועם דורון ועם כל הצוות שם מבין שזה לא אנשים שיירדו מסדר היום, שזה בליבם, זה בנפשם, בריאות הציבור חשובה להם.

ליאור ברק: אפעס, הם דקה לפני פנסיה, אתה יודע, אף איום גם לא מהלך עליהם יותר מדי אימים.

ליאור ברק: זה לא באמת, אז הם לא יעבדו בעמק, יסעו עוד שעה לתל אביב, יעשו מרפאה פרטית.

ליאור ברק: עזוב, זה לא האירוע.

ליאור ברק: האירוע שהם גרים באזורים האלה, זה חשוב להם, זה קריטי להם.

ליאור ברק: אתם הייתם צריכים, אני אגיד לכם מה לעשות, אחרי הדיון האחרון זה המשימות שניתנו לכם, הפרוטוקולים האלה, המשימות, זה יוצא מתוך הוועדה.

ליאור ברק: לקחת את זה, לשבת עם הכללית ולהגיד 'אוקיי, מה הפערים, איפה יש לנו פערים, מה הדרישות'.

ליאור ברק: עכשיו יש כאן נציג של האוצר, יגיד לך 'תגיד לי אחי, מה אתה בכלל בא אלי?

ליאור ברק: באת אלי עד היום?

ליאור ברק: דיברת איתי על זה עד היום?

ליאור ברק: אז מה אתה רוצה ממני.

ליאור ברק: אתה מגיע אלי עכשיו עם דרישות'.

ליאור ברק: ובאמת, דניאל ממשרד האוצר, סליחה שהטרחנו אותך, כי כנראה הם לא באו אליכם עם זה עד עכשיו או כנראה לא הבנתם את המצוקה.

ליאור ברק: אז אנחנו מזמינים אותם לדיון הזה - - -

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אני רוצה להבין, משרד האוצר לא דיברו אתכם על האירוע בבית חולים העמק?

עידית סילמן: אם לא מרימים דגלים, אם לא עושים פה צעקות - - -

נמרוד רוזן: ממש לא.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אני רוצה לדעת.

עידית סילמן: לא, אבל הם עוד לא ישבו - - -

אורלי לוי אבקסיס: בכוונה אני רוצה לדעת.

ליאור ברק: אנחנו עוד לא קיבלנו את תכנית החומש - - -

עידית סילמן: אבל אני הצגתי אותה פה.

עידית סילמן: אתם הייתם פה.

עידית סילמן: היה כאן דיון של שלוש וחצי שעות.

אורלי לוי אבקסיס: כמה זמן אתה במשרד הבריאות?

אורלי לוי אבקסיס: אני עשיתי כמה ביקורים עם ליצמן במשרד הבריאות, בין אם זה בפסיכיאטריה, בין אם זה במחלקת נשים יולדות, ובין אם זה במחלקת ילדים ובחלק מהמקרים היו פתרונות.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: כמה שנים אתה במערכת הבריאות?

ליאור ברק: מספיק שנים.

אורלי לוי אבקסיס: חדש לך הסיפור עם בית חולים העמק?

אורלי לוי אבקסיס: אין לכם תכניות עבודה?

עידית סילמן: לא יכול להיות שאתם תקיימו דיון אחד בנושא שיווק קופות חולים או תחרות על קופות החולים כשהנושא הזה לא בא לידי ביטוי ולידי דיון ואתה אחראי על קופות החולים.

עידית סילמן: דקה נעצור איתך, נעלה את קופת החולים.

ליאור ברק: זה נובע רק מתוך הסיבה שהכללית לא באמת מתכוונת לתכנית כזאת ולכן זה לא הוצג לא למשרד הבריאות ולא למשרד האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: אבל משרד הבריאות יכול להכריח אותה.

אורלי לוי אבקסיס: תשנו את שיטת הקפיטציה, אתם תראו אותם רצים.

נמרוד רוזן: אתה אמרת שאתה הרבה זמן במשרד הבריאות.

נמרוד רוזן: האם משרד הבריאות יודע שתוחלת החיים של אזרח בפריפריה נמוכה בשנתיים בממוצע מתוחלת החיים של אזרח במרכז, אתם יודעים את זה?

ליאור ברק: אנחנו מכירים את כל ה- - -

נמרוד רוזן: כמה זמן אתה מכיר את זה?

נמרוד רוזן: וזה לא גרם לך לבדוק את בתי החולים.

ליאור ברק: ארוכי טווח, - - - מושפעים כמובן גם מהקהילה גם ממצב סוציו אקונומי וגם מבתי החולים.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו קיבלנו את הכל ביחד.

אורלי לוי אבקסיס: מולטי טאלנטים אנחנו.

אורלי לוי אבקסיס: גם רחוקים, גם מצב הקהילה, בואו, אנחנו מרוויחים בפריפריה בין 30% לקצת יותר לעומת המרכז, גם שמים עלינו עכשיו מס גודש כי אם אנחנו צריכים שירות רפואי שאין לנו בעמק אנחנו צריכים להגיע לאיכילוב ולבלינסון.

אורלי לוי אבקסיס: תקשיבו, זה הזוי, אתם פשוט מתעלמים.

עידית סילמן: אני אגיד לכם מה קצת מציק לי.

עידית סילמן: מה שמציק לי בעיקר זה שבאמת מי שאמון על בית החולים הזה לא נמצא כאן סביב השולחן, הם נמצאים בזום.

עידית סילמן: אבל אנחנו צריכים לקבל תשובות כי זה היו המשימות שאיתן יצאנו ואמרנו שנעשה בדק בית.

עידית סילמן: אני חייבת לומר שאני באמת נתתי אורך נשימה לכולם כדי שיוכלו להתארגן על זה, כדי שיוכלו לחשוב מה עושים עם זה, כדי שיוכלו לבוא ולהגיד וזה בסדר לבוא ולהגיד 'תקשיבו, יש מקומות שידנו לא משגת.

עידית סילמן: לא עלה בידי'.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: לא עלה בידי, לא מצליחים, קשה, זה לא יקרה.

עידית סילמן: מה שאתם חושבים ומה שאמרנו לא יכול להתקיים.

נמרוד רוזן: אבל לא נעשה כלום.

עידית סילמן: בדיוק.

עידית סילמן: אני אומרת, יש פעמים שזה בסדר גם להגיד את זה.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: אז בואו נשמע את נציגי הכללית שנמצאים איתנו בזום.

עידית סילמן: בבקשה.

אורלי וינשטיין: טוב, יום מאוד סוער.

אורלי וינשטיין: אני אציג לכם סטטוס של תכנית הפיתוח של העמק.

אורלי וינשטיין: בסיום הסטטוס אנחנו נספר איפה חסר לנו כסף.

אורלי וינשטיין: אני מאוד שמחה שליאור ברק ושר הבריאות ומנכ"ל משרד הבריאות נכנסים לעובי הקורה, יש הרבה מאוד מאוד משאבים שאנחנו נרצה לקבל, אני מבינה שגם משרד האוצר שם.

אורלי וינשטיין: נהדר.

אורלי וינשטיין: אני מברכת על הדיון, עידית, ואם נקבל בזכותו עוד משאבים, היה שווה.

אורלי וינשטיין: כללית השקיעה עד היום בערך 400 מיליון שקל בעמק, ב-4 השנים האחרונות.

עידית סילמן: רגע, אורלי אני רק אגיד, הסיום של הדיון היה כזה.

עידית סילמן: הבקשה ל-400 מיליון שקל, אני מצטטת אותך, "הייתה עכשיו הצעה שלכם, אני מאוד אוהבת ומאוד מכבדת, אבל הם אומרים שהם לא מכירים" - - -

אורלי וינשטיין: אנחנו לא ביקשנו - - - בדיון הקודם.

אורלי וינשטיין: צריך לדייק.

עידית סילמן: אתם הצגתם את העלויות, סבבה?

עידית סילמן: של כל התכנית הזאת.

אורלי וינשטיין: אבל לא ביקשנו אגורה.

אורלי וינשטיין: עכשיו אנחנו מבקשים.

עידית סילמן: שניה.

עידית סילמן: וכתוב כאן "בוודאי שהם לא מכירים כי לא ביקשנו" אוקיי.

עידית סילמן: אז את אומרת גם "אנחנו נשמח מאוד לקבל את זה" אופיר כץ פה, בבקשה, אופיר כץ מציין כאן דברים ומה שמסוכם זה שאתם הולכים ויושבים ביחד עם משרד הבריאות ומבקשים מהם, מראים להם את התכנית, יושבים איתם, ומבקשים מהם מה צריך לצורך הדבר הזה.

עידית סילמן: זה היה הסיכום של הישיבה.

אורלי וינשטיין: אני לא חושבת שזה מה שסוכם עידית.

אורלי וינשטיין: אני לא מכירה שסוכם - - -

עידית סילמן: זה הסיכום של הישיבה.

עידית סילמן: כתוב את זה כאן שחור על גבי לבן.

עידית סילמן: תקשיבי, זה ה- - -

אורלי וינשטיין: אוקיי.

אורלי וינשטיין: אז מצוין.

אורלי וינשטיין: נעשה את זה עכשיו.

עידית סילמן: אבל זה היה הרעיון, שאתם הייתם אמורים לשבת על זה עד עכשיו ביחד איתם.

אורלי וינשטיין: היינו אצל אופיר לפני שבועיים, או שלושה, אופיר כץ.

אורלי וינשטיין: הצגנו בפניו את הפערים שנשארו, כשאחד מהם המשמעותי ביותר הוא המיון, שאין לנו כרגע תקציב בשבילו.

אורלי לוי אבקסיס: וגם הטיפול נמרץ אני מבינה שאין תקצוב, לפי מה שאת אומרת, לא מיון ולא טיפול נמרץ, אני עברתי על חלק מהדברים שאמרת.

אורלי וינשטיין: טיפול נמרץ יצא מכספה של כללית.

אורלי וינשטיין: ככל והמדינה תרצה לעזור, כמעט - - - אנחנו נשמח.

נמרוד רוזן: זה לא מה שאמרת.

נמרוד רוזן: את סותרת את עצמך כל הזמן.

עידית סילמן: כתוב כאן, אני מבקשת מכללית תעבירו את התכנית הזאת למשרד הבריאות, אנחנו נבקש כבר בשבוע הבא את התגובה של משרד הבריאות לתכנית.

אורלי וינשטיין: מעולה.

אורלי וינשטיין: משרד הבריאות ומשרד האוצר.

עידית סילמן: לא, זה היה לפני כמה חודשים.

נמרוד רוזן: בכל פעם הכללית מצהירה על סכום אחר שהיא כבר השקיעה בעמק.

נמרוד רוזן: פעם זה היה 350 מיליון, אחרי זה זה היה 700 מיליון, עכשיו זה 400 מיליון.

נמרוד רוזן: הסכומים שמשקיעים בעמק הם אדירים וכל שבוע הם משתנים.

נמרוד רוזן: הכל סיפורים.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אז מאז תכנית המקור להיום, מצאתם תקצוב לטיפול נמרץ?

אורלי לוי אבקסיס: כי אם אינני טועה, בתכנית המקור אמרת שאין תקצוב לטיפול נמרץ.

אורלי וינשטיין: אנחנו לפי הנחיית המנכ"לית יצאנו לדרך עם שלושת הטיפולי נמרץ.

ליאור ברק: ברמת תכנון.

ליאור ברק: אבל בלי תקציב.

אורלי לוי אבקסיס: יש לנו מקור תקציבי למה שאת מציגה או שאת אומרת שוב את התכנית ואחר כך הזמן יעבור ונתחיל לריב?

אורלי וינשטיין: אני אגיד את זה עוד פעם, אנחנו יצאנו לדרך עם שלושת הטיפולי נמרץ.

אורלי וינשטיין: ככל שהמדינה תרצה לעזור, נשמח.

אורלי לוי אבקסיס: מתוקצבים?

אורלי לוי אבקסיס: יש לכם מקור תקציבי?

אורלי לוי אבקסיס: זו שאלה נורא פשוטה.

אורלי לוי אבקסיס: את יודעת מה זה מערכות.

אורלי לוי אבקסיס: יש מקור תקציבי לתכנית?

אורלי וינשטיין: התשובה, אם אני אומרת שיצא - - -

אורלי לוי אבקסיס: את יודעת מה, לא לכל התכנית.

אורלי לוי אבקסיס: לטיפולי נמרץ שמתם מקור תקציבי?

אורלי וינשטיין: אורלי לא צריך לצעוק, אני אומרת את זה בצורה ברורה.

אורלי לוי אבקסיס: חמודה תקשיבי לי טוב.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקבלת שם שירות והילדים שלי, אם יהיה להם משהו חלילה וחס, יצטרכו לקבל את השירות הזה.

אורלי לוי אבקסיס: לא רק שיש לי את הזכות לצעוק, יש לי את הזכות להתעצבן, יש לי את הזכות להסתכל עליך ולהגיד לכם 'אתם מפקירים את הילדים בפריפריה, אתם מפקירים את הזקנים בפריפריה', אתם, או שאתם מדושנים או שנמצאים במרכז ולא יודעים מה קורה.

אורלי לוי אבקסיס: בואו, תכירו, תגורו באזורים האלה, תקבלו את השירותים האלה, נראה אותך.

אורלי וינשטיין: אני נולדתי וגדלתי בבאר שבע.

אורלי וינשטיין: את לא יכולה לספר לי מה זה פריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: אז מה קרה, שכחת את זה?

אורלי לוי אבקסיס: את לא מודעת מה קורה בבית חולים העמק?

אורלי לוי אבקסיס: את יודעת את הבדיחות שרצות - - -

אורלי וינשטיין: אל תצעקי.

אורלי לוי אבקסיס: תקשיבי לי טוב, את נתת לי את כל הסיבות להרים את הקול שלי כי את אדם מנותק, ואם החיוך הזה על חצי פרצוף, אני רוצה לומר לך, לא רק מראה על איזו שהיא, ששכחתם אותנו, ההתנשאות הזו והאדישות הזו גובלת בהפקרת חיים.

אורלי לוי אבקסיס: אני הייתי ממליצה לכל התושבים שלא קיבלו את זה לצאת בתביעה ייצוגית כנגד קופת חולים כללית ואולי אפילו בחרם של לעבור קופות.

אורלי לוי אבקסיס: כי ההתנהלות הזו שקופת חולים כללית נהנית בעיקר מקהל שבוי בפריפריה ולכן רוב המבוטחים שלהם הם מבוטחים בפריפריה, ורוב המבוטחים שלהם משלמים לפחות 80% מהם את השב"נים היקרים שלכם, ולא מקבלים את הטיפול הראוי.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: כי אתם לוקחים את זה למרכז.

אורלי לוי אבקסיס: כי אנחנו פחות חשובים.

אורלי לוי אבקסיס: כי הילדים שלנו, מה לעשות שכואב להם, כואב להם פחות מהילדים שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני רוצה שתתעוררו ותתנו את אותו מענה גם אם אנחנו גרים בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מספיק סובלים מכך שאנחנו רחוקים מהמרכז, רחוקים ממקור המרכז שיכול לתת לנו איזה שהוא ערך אמיתי לעבודה שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: הדם של הילדים שלנו, הבריאות שלהם, חשובים לנו בדיוק כמו שלכם חשוב מהילדים שלכם.

עידית סילמן: אורלי שניה.

עידית סילמן: אני רוצה שניתן לאורלי ויינשטיין.

אורלי לוי אבקסיס: חוצפה עם ההתנשאות הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: תתביישי לך.

אורלי לוי אבקסיס: למה אני מרימה את הקול?

אורלי לוי אבקסיס: הרופאים שלך צועקים, זועקים מדם ליבם.

אורלי לוי אבקסיס: הרופאים שלך מרימים את הקול.

אורלי לוי אבקסיס: מה תגידי להם?

אורלי לוי אבקסיס: 'אנחנו בבית הלורדים, תהיו נחמדים, תהיו נדיבים', הם זועקים, הם צעקו הרבה יותר מכל אחד מחברי הכנסת פה כי זה כואב להם, כי תחת המשמרת שלהם הם רואים ילדים והם רואים מבוגרים שלא מקבלים את הטיפול שלהם ואולי גם מסיימים בבית הקברות ולא בבית החולים.

נמרוד רוזן: עידית נתת משימות בפעם הקודמת.

נמרוד רוזן: למה הם לא בוצעו?

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: דקה.

עידית סילמן: אנחנו נתנו משימות.

עידית סילמן: בואו נבקש.

עידית סילמן: בבקשה אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: בושה.

אורלי וינשטיין: לא, עידית, אני לא יכולה לעבור לסדר היום על המילים שנאמרו כאן.

אורלי וינשטיין: אני מבקשת סליחות על זה.

אורלי לוי אבקסיס: מצוין.

אורלי לוי אבקסיס: גם אנחנו יכולים לעבור לסדר היום את הנימוס שלכם.

אורלי וינשטיין: חברת הכנסת אורלי לוי לא יכולה להרשות לעצמה להגיד כל מה שבא לה.

אורלי לוי אבקסיס: בוודאי שאני יכולה.

אורלי לוי אבקסיס: קודם כל אני נבחרת ציבור, אני מייצגת את הציבור בפריפריה, אני גרה שם ואני מדברת מדם ליבי.

אורלי לוי אבקסיס: זה תפקידי.

אורלי וינשטיין: אלה אמירות שאני לא אעבור עליהן לסדר היום.

אורלי לוי אבקסיס: גבירתי, את מנסה לעבור נושא כדי לא לתת תשובות כי אין לך תשובות.

אורלי לוי אבקסיס: כי אתם מתעלמים, כי את ראית פה חברי כנסת שמעורים, חברי כנסת שיודעים, שלושתנו פה מקבלים את השירות מכם.

אורלי וינשטיין: עידית אני מציעה שתשתלטי על הדיון.

עידית סילמן: ח"כ אורלי לוי.

אורלי לוי אבקסיס: אין לך תשובות, התחמקתם.

אורלי לוי אבקסיס: תתביישי לך.

אורלי לוי אבקסיס: אין לך תשובות, את מנסה להפיל את זה עלינו.

אורלי לוי אבקסיס: תביאי תשובות אפילו בכתב.

עידית סילמן: אורלי לוי, אני מבקשת להפסיק עם זה.

עידית סילמן: אנחנו רוצים לקבל תשובות בצורה מסודרת.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אני אהיה בשקט ותני לנו את התשובות.

אורלי לוי אבקסיס: מילה אני לא אגיד.

אורלי לוי אבקסיס: אתן לך את כל הזמן שבעולם, מרגע זה אני בשקט.

אורלי לוי אבקסיס: תני תשובות.

עידית סילמן: תודה.

אורלי וינשטיין: אז אני רוצה להגיד עוד פעם שהדברים של ח"כ הם דברים שלא היו צריכים להיאמר.

אורלי וינשטיין: זו בושה וחרפה.

אורלי לוי אבקסיס: בושה וחרפה שאתם מתנהגים כך לקהל שלכם.

אורלי וינשטיין: ואני לא מתכוונת לעבור על הדבר הזה לסדר היום.

אורלי לוי אבקסיס: תשובות.

אורלי לוי אבקסיס: תשובות.

אורלי לוי אבקסיס: אנשים קוברים את היקרים להם.

אורלי לוי אבקסיס: תני תשובות.

עידית סילמן: אורלי תני לה לענות בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: לא, היא לא רוצה לענות, היא רוצה להגיד 'אורלי לא בסדר'.

אורלי לוי אבקסיס: יאללה.

אורלי לוי אבקסיס: הלאה.

אורלי לוי אבקסיס: תשובות.

עידית סילמן: בבקשה.

עידית סילמן: היא אמרה שאת לא בסדר, כרגע אנחנו רוצים לקבל את הסטטוס ואת תמונת המצב.

אורלי וינשטיין: יופי.

אורלי וינשטיין: בית שולמית.

אורלי וינשטיין: אנחנו ממשיכים לקדם אותו ולגייס כח אדם.

אורלי וינשטיין: בית שולמית ייפתח במאי 2023.

אורלי וינשטיין: שלוש יחידות לטיפול נמרץ, כמו שאמרתי, יצאו לדרך, אנחנו מקווים לסיים אותם במהלך 2024 בעלות של 90 מיליון שקל.

אורלי וינשטיין: עשרת חדרי הניתוח - - -

עידית סילמן: רגע, הן יצאו, השלוש יחידות של הטיפול נמרץ.

עידית סילמן: 90 מיליון שקלים, יצאתם כבר לדרך?

נמרוד רוזן: זו תכנית חומש שישית.

נמרוד רוזן: מספר 6.

נמרוד רוזן: כל פעם, זה זריית חול בעיניים.

נמרוד רוזן: זו תכנית חומש מס' 6.

פרסמן: זה יצא לדרך ברמת התכנון, מתכננים את הטיפולים נמרצים האלה, כאשר ד"ר וינשטיין הכריזה בצורה ברורה שאין לזה תקציב.

נמרוד רוזן: מה זה במהלך?

נמרוד רוזן: באיזה חודש אורלי באה לגזור סרט?

עידית סילמן: אני רוצה לשאול.

עידית סילמן: יש 90 מיליון שקלים לטיפול נמרץ האלה?

נמרוד רוזן: היא לא אמרה שיש, היא רק אמרה - - -

עידית סילמן: שניה, אני לא יכולה ככה.

אורלי וינשטיין: כללית תתקצב את שלושת טיפולי הנמרץ האלה.

אורלי וינשטיין: ככל שמדינת ישראל, שהנציגים שלה יושבים כאן וממלאים את פיהם מים יעזרו לנו, זה יהיה נהדר.

אורלי וינשטיין: אבל ככל שלא, אנחנו נבנה את שלושת היחידות האלה בכל מקרה.

עידית סילמן: אז שלושת היחידות האלה נבנות בכל מקרה.

עידית סילמן: מה לוחות הזמנים ליחידות הטיפול נמרץ?

אורלי וינשטיין: צפי לסיום מהלך 2024.

נמרוד רוזן: למה?

נמרוד רוזן: למה?

נמרוד רוזן: כמה זמן זה לוקח?

נמרוד רוזן: יש פה איש תשתיות, תשאלו אותו.

אופיר כץ: זה מה שאני מנסה להבין.

פרסמן: הנה תכנית החומש הקודמת.

פרסמן: בבקשה.

פרסמן: מה זה, עולה בשנה, זה כמו אינפלציה.

אופיר כץ: כמה זמן לוקח להקים יחידה כזאת?

פרסמן: כל חודש יש תכנית חדשה עם לוחות זמנים חדשים.

נמרוד רוזן: עידית, יש פה איש תשתיות של משרד הבריאות.

נמרוד רוזן: הוא יכול לענות לך כמה זמן לוקח לבנות.

עידית סילמן: אורלי, אני רוצה להבין רגע, זה משהו שיצאתם איתו לדרך עכשיו עם שלושת הטיפול נמרץ?

עידית סילמן: איפה זה נמצא עכשיו?

אורלי וינשטיין: יצאנו לתכנון.

אורלי וינשטיין: כל בינוי שנעשה בתוך בית חולים, השלב הראשון הוא תכנון של המחלקה.

נמרוד רוזן: יצאה לתכנון ומשרד הבריאות מקים ועדה.

נמרוד רוזן: ואנחנו נשארים כמו שאנחנו.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אבל אותו - - - היה - - -

עידית סילמן: שניה, אני מבקשת כדי שנוכל לנהל את זה בצורה מסודרת, בבקשה בואו רגע נבין.

אורלי לוי אבקסיס: עידית, ב - - - היה 2023 לסיום - - - היא אמרה עוד שנה, שנה וחצי.

אורלי לוי אבקסיס: עד סוף 2024.

אורלי לוי אבקסיס: למה עוד שנה וחצי?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ומה עם הבניין שחצי בנוי ו-11 שנים נמשך הבינוי שלו?

נמרוד רוזן: 17 שנה.

נמרוד רוזן: שתי קומות ריקות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: 17 שנה, שחלק מהקומות כן אוכלסו וחלק לא.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מתי מסיימים?

עידית סילמן: אני אגיד לכם משהו.

עידית סילמן: ליאור ברק, זה לא התפקיד שלי, באמת אני מתנצלת, לא התפקיד שלי עכשיו לחפש בתוך הדפים שלהם את הכירורגיות ואת הדברים.

עידית סילמן: את זה אתם הייתם צריכים לעשות אחרי הדיון האחרון ולשבת איתם ביחד ולראות את הנתונים, היום היה צריך - - -

אופיר כץ: ליזום.

אופיר כץ: אתם צריכים ליזום פניה אליהם.

אופיר כץ: לא לחכות שהם יפנו, אתם צריכים ליזום ולהגיד לנו לוחות זמנים.

אופיר כץ: מספיק עם האדישות הזאת.

עידית סילמן: זו הייתה המשימה שלהם.

עידית סילמן: אני לא אחפש עכשיו את הטיפול נמרץ איפה בסעיף זה נמצא, ומתי זה היה אמור להסתיים.

עידית סילמן: זה לא לעניין, זה לא עובד ככה.

פרסמן: הכללית לא תפנה אליכם בגלל שאין לה שום עניין באמת שזה יקרה.

עידית סילמן: לא מגיעים לדיון ועדה באופן הזה.

עידית סילמן: עכשיו שניה, מנהלת הוועדה ענת, האם קיבלנו איזה שהוא סטטוס מכללית לצורך הדיון הזה היום?

ענת כהן שמואל: לא.

עידית סילמן: לא.

עידית סילמן: ליאור ברק, אתם יודעים מה אתם עושים היום?

ליאור ברק: אני אומר, כמו שאמרתי בהתחלה - - -

עידית סילמן: לא, אל תגיד לי כמו שאמרת.

עידית סילמן: קיבלת איזה נתון, הגעת לכאן עם נתונים, אתה יודע מה קורה?

ליאור ברק: לא הגענו עם נתון עדכני מכללית בעניין.

אופיר כץ: ביקשת?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: למה לא ביקשתם לקראת הדיון?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: למה?

עידית סילמן: אורלי, מה אתם עוד צריכים, את יודעת?

עידית סילמן: אתם יודעים עכשיו מה לבקש?

עידית סילמן: יש לכם את זה מסודר?

עידית סילמן: יפה.

עידית סילמן: אז אני אגיד לכם מה יקרה.

עידית סילמן: הדיון שלנו מחר בבוקר בוועדת הבריאות מדבר על קורונה.

עידית סילמן: חצי השעה הראשונה תוקדש לשיתוף הפעולה שלכם.

עידית סילמן: אתם תראו להם, הם יראו לכם, עד מחר בבוקר זה מוכן כאן.

עידית סילמן: אנחנו נועלים את הדיון, תודה רבה לכולם.

עידית סילמן: זה לא יעבור כאן לסדר היום.

עידית סילמן: אנחנו לא מוכנים שמשרדים, אני לא קיימתי ועדה כאן, אוטובוס הגיע לכאן מבית חולים העמק בפעם הקודמת לדיון, ישבו כאן, אמרו את שעל ליבם, נתנו משימות לכולם, התחשבנו בכולם, נתנו, כמה חודשים עברו מאז הדיון הקודם?

נמרוד רוזן: ארבעה חודשים פחות יום.

עידית סילמן: ארבעה חודשים.

עידית סילמן: תדעו לכם שכתוב תוך שבוע במסמכים וגם יצא מהוועדה.

עידית סילמן: תדעו לכם שכל שבוע אמרנו שאנחנו עושים דיון המשך על העמק וכולם פה ביקשו אפעס להזיז, לדחות, לעשות, עניינים.

עידית סילמן: לא יכול להיות שעד עכשיו לא קיבלנו שום דבר מה הולך להיות עם זה.

עידית סילמן: היום רק אמרו לנו שתוקם ועדה.

עידית סילמן: עד שתוקם ועדה זה כשהכנסת תתפזר, תתפרק, חוק ההסדרים לא יעבור.

עידית סילמן: חלאס עם זה, זה לא עובד ככה.

עידית סילמן: עד מחר בבוקר כולם פה עם תשובות.

עידית סילמן: הקורונה תתקיים, אבל אנחנו נדחה את זה בחצי שעה.

עידית סילמן: חצי שעה ראשונה כולנו פה נהיה כאן, אנחנו נבדוק את זה, או חצי שעה ראשונה, או חצי שעה אחרונה.

עידית סילמן: זה לפי לוחות הזמנים שנוחים לחברי הכנסת כאן, כדי שהם יוכלו להגיע מהפריפריה.

עידית סילמן: תראו, כולם פה מהפריפריה.

עידית סילמן: אבל אני מבטיחה לכם, אין כזה דבר.

עידית סילמן: לכו שבו ביחד, אני מצטערת, לא צריכה לחבר אתכם ביחד בתוך דיוני הוועדה שלי.

עידית סילמן: זו לא המשימה שלי.

עידית סילמן: המשימה שלי זה להיות עניינית, להיות מקצועית, לראות תכניות.

עידית סילמן: אנחנו per evidence base, הוועדה הזאת הוכיחה את עצמה כוועדה מקצועית.

עידית סילמן: אני לא מגשרת בין משרדים ובין קופות חולים.

עידית סילמן: אתה סמנכ"ל הפיקוח על קופות החולים, כשאני אגיע לתפקיד הזה אני אעשה את זה, אבל כל עוד אני לא שם זה תפקידך.

עידית סילמן: אתה עושה את זה.

עידית סילמן: כל אחד קיבל את התפקיד שלו.

עידית סילמן: אתם התפקיד שלכם להמשיך להיות רופאים טובים למען בריאות הציבור, להעלות את הנושאים האלה.

עידית סילמן: יש לכם חברי כנסת שיתמכו בכם.

עידית סילמן: זה לא ידיר שינה מעינינו, אתם יודעים למה?

עידית סילמן: כי אולי יש שר שהוא לא רואה, והוא לא רואה.

עידית סילמן: הוא לא רואה כי הוא לא היה כאן, אם היה חשוב לו הוא היה כאן והוא היה אומר 'תשמעו, אצלי במדינת ישראל יהיה מרכז-על אחד לפחות בצפון' עזבו שאין מרכז-על.

נמרוד רוזן: אבל עידית זה מדיר שינה מעינינו.

נמרוד רוזן: מעינינו זה מדיר שינה.

עידית סילמן: אני יודעת.

עידית סילמן: ואתה יודע מה?

עידית סילמן: בשקף הראשון כתוב שם משהו שכתבתי לי בהערה מטעם משרד הבריאות.

נמרוד רוזן: תראו מה התחייבו, - - - שלוש - - - טיפול נמרץ.

עידית סילמן: אני פשוט מצטערת, חבל לנו על הזמן של כולנו.

אורלי לוי אבקסיס: היא הוסיפה לה עוד שנה וחצי - - -

עידית סילמן: אני אגיד לכם את האמת, לא נבזבז את הזמן שלנו לחזור בפקקים, שלהם לחזור בפקקים, אנחנו פה עד הלילה אבל הם לא יחזרו בפקקים בגללנו.

עידית סילמן: כתוב כאן 'בעיקר מתלונות מבוטחים שקיבלנו', וליאור ברק, אתה אמרת את זה, אני אגיד לך משהו.

עידית סילמן: הלקוחות שלכם זה הרופאים, לפני המבוטחים.

עידית סילמן: שלנו, אנחנו נבחרי ציבור, שליחי ציבור, אנחנו זה הציבור.

עידית סילמן: אתם משרד הבריאות, הם הלקוחות שלכם.

עידית סילמן: אלה שלמדו רפואה, אלה שהשקיעו בזה, אלה שנשבעו את שבועת הרופא, אלה שהנתינה והחמלה והחסד זה לחם חוק אצלם כי אי אפשר לעבוד שנים בתוך מערכת הבריאות אם אין לך שביב מהדבר הזה.

עידית סילמן: לכן כשהם זועקים זעקה, כבר ארבעה חודשים מאז הדיון.

עידית סילמן: עוד לפני הדיון היו כתבות, היו דברים, טה-טה, אני נסעתי אליהם וכבר הרגשתי לא נעים.

עידית סילמן: רן רזניק הצטרף אלי ונסענו ביחד, אבל באמת תחושה רעה שהגענו טיפה מאוחר מדי, כי הם כבר שבועיים היו באוויר משהו כזה, אמרתי איך אחרי שבועיים יו"ר ועדת הבריאות מעיזה להגיע אליהם, איזה בושה, איך לא הייתי שם ביום למחרת.

עידית סילמן: יום למחרת הייתי צריכה ללכת והרגשתי לא נעים ולא יכלתי להגיע.

עידית סילמן: הייתי פה יו"ר קואליציה, טירלוליישן אחד גדול.

עידית סילמן: אבל באמת בהזדמנות הראשונה שהייתה לי, הגעתי.

נמרוד רוזן: אנחנו ארבע שנים במאבק עידית.

נמרוד רוזן: ארבע שנים.

עידית סילמן: אני חייבת לומר, אני גם לא מאשימה, לא קופות חולים לא זה, כל אחד יש לו את החלקה שלו.

עידית סילמן: אבל יש מלמעלה מפקח.

עידית סילמן: יש מלמעלה שר, יש מלמעלה מנכ"לים, יש מלמעלה יושבי ראש, יש מלמעלה כל התפקידים שאתם יודעים לשים.

עידית סילמן: ואני בטוחה, כי אני גם יודעת, איזה דיונים כן היו במהלך ארבעת החודשים האלה על קופות החולים ביחד עם קופות החולים, לבד מקופות החולים.

עידית סילמן: לא יקרה מצב שאזרחי מדינת ישראל בצפונה של מדינת ישראל יהיו מופקרים, ותקנות המכשירים, ברגע שנקבל תשובות על העמק, אנחנו נקיים דיון גם על זה.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: השם עמכם, אנחנו סוגרים וניפגש מחר.

עידית סילמן: ראש המועצה רק, חשוב מאוד, אייל בצר.

עידית סילמן: בבקשה.

עידית סילמן: וגם אתה אחר כך.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: גם זיו ביקש את רשות הדיבור.

אייל בצר: צהריים טובים לכולם גבירתי היו"ר, חברי הוועדה, אני אעשה את זה קצר כי אני רואה שאנחנו בסוף הדיון.

עידית סילמן: קיצרנו כי אין מה.

עידית סילמן: חבל לבזבז את הזמן כשאין תשובות.

עידית סילמן: את הזמן שלנו, שלהם, שלכם.

עידית סילמן: חבל.

אייל בצר: כדאי אבל שתקשיבו לאנשי העמק.

אייל בצר: אז אני אומר, אני מייצג פה את אשכול גליל והעמקים.

אייל בצר: מדובר פה על 400,000 תושבים, 200,000 יהודים, 200,000 ערבים, 18 רשויות.

אייל בצר: נמצא איתי פה המנכ"ל מאיר חלי, ואנחנו העברנו החלטה בשבוע שעבר שהאשכול יחד עם אשכול נוסף, זה חלק ממיליון התושבים שדיברנו עליהם, הולכים למאבק בלתי מתפשר.

אייל בצר: בלתי מתפשר, בעניין הזה, ומרגע זה, כמו שהרופאים ידעו לא לעמוד מנגד והלכו נגד כולם כמו שצריך והרימו קול זעקה, מרגע זה אנחנו רואים בכם, הוועדה, ועדת הבריאות כחברי כנסת, רשות מחוקקת, לא לעזוב את הנושא הזה ולא לגלגל אותו לשום דבר אחר.

עידית סילמן: אנחנו אנשי ציבור, אנחנו לא יכולים לעזוב את הנושא.

עידית סילמן: אנחנו מקשיבים לכאב של הציבור.

אייל בצר: רגע, גבירתי היו"ר.

אייל בצר: אני מברך על ההחלטה שלך מחר בבוקר להמשיך עם זה, אבל לא להרפות, ואנחנו נעקוב אחרי הנושא הזה, כולל ועדת הכנסת, כולל משרדי הבריאות, כולל הכללית.

אייל בצר: הכללית מקפחת פעמיים.

אייל בצר: פעם אחת הממשלה מקפחת את כללית, אחר כך כללית מקפחת את העמק כי אין פה תחרות.

אייל בצר: אני לא אחזור על ה- - -

עידית סילמן: אז תדע לך שאם לא כולם יעלו ללאומית דקה אחר כך.

עידית סילמן: וכולם יעלו מחר על החקיקה על הדברים האלה.

עידית סילמן: אין מה לעשות.

עידית סילמן: אנחנו ננאם בכנסת כמה שצריך.

עידית סילמן: אבל אני רוצה להגיד לך משהו.

עידית סילמן: אני בדיון הקודם שלי נתתי רמז מאוד גדול ליושבים פה מסביב לשולחן וליושבים שם בארלוזורוב.

עידית סילמן: למה?

עידית סילמן: כי אמרתי, זו אחת הסוגיות שבהן החברה האזרחית הרשויות המקומיות, כמה רשויות מקומיות חתמו על המכתב, רן רזניק?

נמרוד רוזן: למעלה מ-20.

עידית סילמן: חתומות על מסמך שזה חשוב להן.

עידית סילמן: זה כבר לא מאבק רק של רופאים.

עידית סילמן: זה מאבק של השטח, של העם.

עידית סילמן: אי אפשר להתעלם מזה.

עידית סילמן: זה שזה הצליח להתגנב ככה ארבעה חודשים, זה מטורף.

נמרוד רוזן: זה מתגנב ארבע שנים עידית.

עידית סילמן: אבל יש פה משהו שהוא לא הגיוני.

עידית סילמן: אז עד מחר בבוקר, אני סמוכה ובטוחה שלמשרד הבריאות ולכללית יהיו תשובות בשבילנו מה קורה פה ואיך זה מתקדם, אין מה לעשות, כי ב"ה, יצא ככה שיש איזה כתב אחד של ישראל היום שהוא אחד המוכשרים במערכת, שלא מוכן לעזוב את זה, והוא מביא את זה לכל פינה, ויש כאן חברי כנסת שהם צעקנים יותר ממני, ועושים קצת יותר בלגן ממני – אני צוחקת.

עידית סילמן: והם ידברו על זה מחר, נאומים בני דקה, נאומים אחרים.

עידית סילמן: תקשיבו, זה לא ירד.

עידית סילמן: וזה יהיה זעקות של השטח.

עידית סילמן: אנחנו שליחי הציבור.

נמרוד רוזן: אני חייב להגיד משהו ואני מבקש שתקשיבי לי.

נמרוד רוזן: קודם כל אני מודה לך שנתת לנו את הבמה הזאת אבל אני רוצה להגיד כמה דברים שהם ברמה העקרונית וצריך להכיר אותם.

נמרוד רוזן: הדבר הראשון שנתת משימות לכללית וכללית ציפצפה עלייך בקול גדול, לא ביצעה אף אחת מהמשימות.

נמרוד רוזן: דבר שני, תכנית החומש שהוצגה פה בוועדה הקודמת כבר היום אחרי ארבעה חודשים לא רלוונטית.

נמרוד רוזן: בתכנית החומש שהוצגה בפנייך הובטח שעד 2022 יפתחו חדרי ניתוח, עכשיו זה נדחה ל-2023, 2024.

נמרוד רוזן: הכל נזיל.

אופיר כץ: כמה זמן לוקח לבנות?

נמרוד רוזן: עשרה חודשים.

נמרוד רוזן: אני בניתי.

אופיר כץ: אז למה 2024 אם עשרה חודשים?

נמרוד רוזן: יושב פה נציג תשתיות של משרד הבריאות, תשאלו אותו כמה זמן לוקח לבנות טיפול נמרץ.

נמרוד רוזן: למה עד 2024?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: והבניין קיים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הבניין קיים.

נמרוד רוזן: דברים שנאמרו בתכנית המקור, עידית, נאמר שחדרי ניתוח, שטיפול נמרץ לא מתוקצב.

נמרוד רוזן: אמרה את זה סמנכ"לית הקופה.

נמרוד רוזן: אמרה את זה שמלר"ד לא מתוקצב.

נמרוד רוזן: אבל בתכנית החומש מופיע לך שהם מתוקצבים לבניה לעוד שנתיים.

נמרוד רוזן: לא יכול להיות שכל הזמן אומרים פה אמירות שהן זריית חול בעיני הוועדה, זריית חול בפני חברי הכנסת, אבל הכי חשוב, זריית חול בעיני מיליון מבוטחים של הכללית.

נמרוד רוזן: לא יכול להיות שזה יעבור לסדר היום.

נמרוד רוזן: לא נקבע פרויקטור, את נתת מטלה שייקבע פרויקטור לכל נושא העמק, לא נקבע.

נמרוד רוזן: ועדת מעקב לא נקבעה.

נמרוד רוזן: מורחים אותנו במילים ואני אגיד לך יתרה מזאת, שאלת אורלי מה קורה איתנו.

נמרוד רוזן: ממלא מקום מנהל בית החולים ד"ר אלדר ברקוביץ', לפני תכנית המקור הוציא מכתב מכפיש נגדנו, הוא נמצא אצל רן רזניק, והמכתב הזה אומר שאנחנו הורסים את בית החולים, שיש לנו אינטרסים אישיים, שאנחנו לא פועלים בתום לב, שהתאהבנו במאבק - - -

אורלי לוי אבקסיס: הוא חושב שהכל בסדר בבית חולים שעכשיו הוא ממלא מקום שם?

נמרוד רוזן: כן.

נמרוד רוזן: כן.

נמרוד רוזן: הוא חושב שהכל בסדר והכל נפלא, ותדעי לך שהמכתב נמצא אצל רן רזניק ואני יכול להעביר אותו אליך.

אורלי לוי אבקסיס: אני אשמח.

נמרוד רוזן: ויש פה נושא של התנכלות אישית ויש פה עניין של סגירת חשבונות.

עידית סילמן: טוב נמרוד.

בועז בלוך: אני חייב להגיד משפט.

עידית סילמן: בבקשה בועז.

בועז בלוך: אני רוצה להגיד כמה דברים, חברים, אני גדלתי בעפולה, למדתי רפואה, חזרתי לעבוד בעפולה והודעתי כאן קבל עם ועולם שאני את הקריירה שלי בתור רופא אשלים רק בבית חולים העמק, לא מפחד משום איומים, וכן, חברים יקרים, סמוי, גלוי, היו על הראש שלנו איומים ובגלל זה פנינו ויושבת כאן עו"ד מטעם ההסתדרות הרפואית שתעיד על זה, בקשנו הגנה מהר"י.

בועז בלוך: אני יו"ר ועד רופאי בית החולים, נבחר ציבור של 500 רופאים, יחד איתי ד"ר אשר פרסמן, הכנסנו את ועד הפעולה לתוך הגוף האורגני של ועד הרופאים שתהיה להם הגנה סטטוטורית.

בועז בלוך: אחד הנימוקים המשכנעים ביותר בעטיו ביקשנו סכסוך עבודה מהארגון היציג שלנו ההסתדרות הרפואית, שתיכף אגיד עליו כמה מילים כי הוא חשוב מאוד.

בועז בלוך: ביקשנו סכסוך עבודה בגלל תחושת האיום.

בועז בלוך: אגב, אנחנו היום שלושה, עידית ח"כ אמרה, היינו פה הרבה יותר, חלק - - -

אורלי לוי אבקסיס: פחדו?

נמרוד רוזן: מפחדים להגיע.

נמרוד רוזן: כן.

נמרוד רוזן: תגיד את האמת.

בועז בלוך: נקודה שניה.

בועז בלוך: רן רזניק.

בועז בלוך: אני רוצה להתחיל מהמיקרו ולהגיע למקרו, ובסוף להגיד, ואני לא אשכח את זה, גם אם הוועדה תתפזר אני אמשיך לצוותים שלנו את התודות, כי הצוותים שלנו נפלאים, אני אגיד את זה בסוף.

בועז בלוך: מהמיקרו למקרו.

בועז בלוך: רן רזניק הקריא פה משהו שעמדו לי עכשיו השערות על הראש.

בועז בלוך: מישהו שלח לו איזה שהוא מכתב.

בועז בלוך: פנתה אלי היום רופאה בזעקה ואומרת לי 'בועז, אנחנו נפתח בשביתה.

בועז בלוך: אנחנו לא יכולים, לקחו לנו את התורן הרביעי, היו 50 אנשים במיון'.

בועז בלוך: יושב פה ממלא מקום מנהל בית החולים, חברי אלדר ברקוביץ', יעיד ד"ר אלדר ברקוביץ' כמה פעמים אני פניתי אליו בתחינה, בכתב, בכתב פניתי אליך, תאפשר להם את התורן הרביעי הזה.

בועז בלוך: תעשו בדק בית.

בועז בלוך: כלום.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: למה אין?

בועז בלוך: היום אמרתי לו 'אני אערב את הסמנכ"לית ד"ר אורלי וינשטיין אם אתה לא יכול לקבל החלטה'.

בועז בלוך: הוא הבטיח לי שיעשה את זה.

בועז בלוך: היום בשעה 14:00 ומשהו קיבלתי וואטסאפ 'לא קיבלנו שום מענה'.

בועז בלוך: רופאים קורסים, תנו להם מענה.

בועז בלוך: אני רוצה להגיד משהו.

בועז בלוך: אנחנו ביום חמישי, סליחה ד"ר ליאור, אנחנו לא מאמינים.

בועז בלוך: אנחנו היינו אצל שר הבריאות באותו היום.

בועז בלוך: אחד מאיתנו לא ישן כל הלילה והכין מסמך עם ארבע נקודות קריטיות שזה כאילו חסרים שאם לא נשלים אותם אתמול, אנחנו צוללים לאבדון.

בועז בלוך: רפואת הלב, רפואת המוח, זה כותרות גדולות, שתי הקומות בתוך הבניין, הריקות האלה, שזה חדרי ניתוח טיפולי נמרץ, התאוששות ופגיה, והנקודה - - -

עידית סילמן: בועז אני מצטערת, אתה אומר דברים, הם לא ישבו על התכניות בכלל, הם לא יודעים על מה אנחנו מדברים.

עידית סילמן: די, נו.

בועז בלוך: משפט אחרון.

אורלי לוי אבקסיס: מה, אפילו לא ראיתם?

נמרוד רוזן: לא, הם לא ראו.

בועז בלוך: חברים, אין פררוגטיבה.

בועז בלוך: אני מצטער, אני רוצה לפנות - - -

ליאור ברק: כל הבעיות ידועות היטב, משרד הבריאות - - -

בועז בלוך: אין פררוגטיבה, אני מדבר אל תפריע לי בבקשה.

ליאור ברק: חטיבת הרפואה שלנו מבקרת את בתי החולים - - -

עידית סילמן: אני לא הולכת לקיים את הדיון הזה כאן.

אופיר כץ: מה אתה אומר פה?

אופיר כץ: קודם אמרת שאתם לא מכירים כי לא פנו, עכשיו אתה - - - בביקורות האלה מה צץ ומה עשיתם.

אופיר כץ: לבוא ולהגיד 'עושים ביקורות' זה סיסמה שאין בה כלום.

אופיר כץ: מה עשיתם בביקורות האלה אם כל מה שהם אומרים לא צף בביקורות האלה?

נמרוד רוזן: 17 שנה בונים בניין והם לא יודעים מזה בכלל.

בועז בלוך: שני משפטים ואני רוצה לסיים.

בועז בלוך: אני מודיע כאן קבל עם ועולם, ביום חמישי הקרוב אנחנו באים להסתדרות הרפואית - - -

אורלי לוי אבקסיס: איפה היא?

אורלי לוי אבקסיס: למה היא לא חלק מהאירוע הזה?

בועז בלוך: ההסתדרות הרפואית היא איתנו.

בועז בלוך: אנחנו באים, אנחנו מסיימים מסמך הבנות.

בועז בלוך: אנחנו כותבים מתווה, הוועד וההסתדרות הרפואית, ואנחנו מגישים לכללית על ידי יו"ר החטיבה, לתכנית לביצוע תחת מסמרות משפטיים כי אחרת זה לא יקרה, ואנחנו דורשים ביצוע.

בועז בלוך: אנחנו מושיטים יד לכל מי שיש לו לב ויש לו ראש ורוצה לקדם את העמק.

בועז בלוך: משפט אחרון, אני חייב להגיד, חבר'ה, בבית החולים שלנו ההון האנושי שלנו - - -

נמרוד רוזן: זה מה שמציל את בית החולים.

בועז בלוך: אין דברים כאלה.

בועז בלוך: מכל הסקטורים, מכל המגזרים.

בועז בלוך: גברים, נשים, אנשים מסורים ברמה, באמת אין דברים כאלה.

בועז בלוך: אני רוצה מפה להגיד להם את התודה.

עידית סילמן: בועז אנחנו חייבים לסיים.

עידית סילמן: רן רזניק בבקשה.

רן רזניק: שני משפטים.

רן רזניק: תודה ח"כ סילמן.

עידית סילמן: הכותרת פה זה אזהרת מסע.

רן רזניק: אוקיי.

רן רזניק: אז לאזהרת המסע.

רן רזניק: אני רוצה להגיד ברשותך, הזכיר פה עכשיו ליאור ברק את חטיבת הרפואה של משרד הבריאות, זאת שמפקחת על בתי החולים בישראל.

רן רזניק: לא ליאור ברק עם כל הכבוד מפקח על בתי החולים בישראל אלא חטיבת הרפואה.

עידית סילמן: ברור.

עידית סילמן: הם לא פה.

רן רזניק: לא, זה לא ברור.

רן רזניק: כי בדיון הזה עולה כאילו ליאור ברק אחראי על בית החולים, אני לא אומר את זה כדי לנקות את החלק שלו, אני רוצה להעצים משהו.

רן רזניק: בעצם כשלים שהועלו פה בדיון הקודם, ח"כ סילמן, לפני ארבעה חודשים, למשל טיפול נמרץ, בית החולים עצמו מגדיר אותו כמוזנח בישראל, למשל פגים שנגררים על הכביש ומסכנים את החיים שלהם ואת המוח שלהם.

רן רזניק: איזו פשיטת רגל מוסרית זו ופוליטית וניהולית ומנהלית של משרד הבריאות, ובכלל לא תחת רק השר הזה, שנותן רישוי להעמק ולמחלקות שלו, הוא לא בדק את הטיפול נמרץ לראות שהמצב שלו מחפיר?

רן רזניק: הם לא עושים בקרות על הרפואה בישראל?

רן רזניק: איפה הם?

רן רזניק: עידית, איפה הם ב-20 שנים האחרונות, לא רק תחת הורוביץ.

רן רזניק: גם תחת הורוביץ, אבל גם תחת השרים הקודמים.

רן רזניק: איפה הם?

עידית סילמן: זה נכון אבל כאן בדיון הזה לא יושבים סביב השולחן הזה - - -

אורלי לוי אבקסיס: הוא אמר לך, אפילו ניהלתם מאבקים על המענקים של הרופאים בפריפריה - - -

רן רזניק: ברור, אבל איפה משרד הבריאות?

רן רזניק: הוא עושה בקרה.

רן רזניק: או אני אגיד, הוא אמור לעשות בקרה על בתי החולים, העמק, אבל גם על איכילוב ובלינסון, אני מדבר על כולם.

רן רזניק: איפה הבקרה?

נמרוד רוזן: איך יכול להיות שמשרד הבריאות נותן לבניין להבנות 17 שנה?

עידית סילמן: אתה הסמנכ"ל על קופות החולים, יש סמנכ"ל על בתי חולים, הוא לא נמצא כאן.

עידית סילמן: אני אגיד לך מה, אני שמעתי, ובצר לי - - -

רן רזניק: הבעיה עם סמנכ"ל בתי החולים שהוא מנהל רק את בתי החולים של מדינת ישראל הממשלתיים ולא של כללית.

עידית סילמן: עכשיו אני אגיד לכם עוד משהו.

עידית סילמן: לי היה מאוד קשה לשמוע את חברת הכנסת כאן יחד עם אורלי וינשטיין.

עידית סילמן: אבל אני אגיד לכם ממה זה נובע.

עידית סילמן: זה נובע מזה שאנחנו רק אחרי ארבעה חודשים מקיימים דיון ואפילו אף אחד לא טורח להגיע לכאן לשולחן הזה, כשאנחנו כולנו טורחים, והאנשים אצלנו מאוד מאוד עסוקים שם.

עידית סילמן: אני עבדתי, אני יודעת, יש אנשים, לפעמים אפשר לשלוח רק ברמת ה'להוריד את הלהבות', וזה כדי להוריד את הלהבות ואנשים צריכים להבין שכשיושבים פה סביב השולחן ולא צריכים להסתכל על איזו רובריקה בזום, כי אתה שואל, בסדר, אם יש אירועים, אני לא מצפה שעכשיו אייל מהמועצה האזורית עמק יזרעאל באמת יתחיל לטרוח ולהגיע לכל דיון כשהוא לא יודע כמה זמן יתנו לו לדבר ובאמת, ראש מועצה, ואני מכבדת את זה, אני מצליחה להבין.

עידית סילמן: אבל מגיעים לכאן מהעמק, מנהלי מחלקות, מגיעים לכאן אנשים שבאמת מכבדים את הדיון.

עידית סילמן: אני קודם כל מצרה על התלקחות הדיון ואני אומרת שהיא נובעת מזה שאנשים לא יושבים פה סביב השולחן בזימון שהיה מראש וידוע וגם לא שלחו אפילו מישהו ואז נורא קשה לדבר ככה.

עידית סילמן: זיו, בבקשה.

עידית סילמן: ואנחנו סוגרים.

עידית סילמן: אני מצטערת, אנחנו לא מצליחים לשמוע.

עידית סילמן: ניפגש מחר בבוקר.

עידית סילמן: התשובות שהכללית תיתן, תבדקו אותן טוב.

עידית סילמן: כי הם יתנו מספרים - - -

עידית סילמן: מה זאת אומרת?

עידית סילמן: אנחנו כולם פה, הדיונים משודרים.

נמרוד רוזן: התשובות מתחילות בבית שולמית.

נמרוד רוזן: ככה מתחילות התשובות.