הוועדה המיוחדת לעניין הקרן לאזרחי ישראל, כנסת 24, פרוטוקול מספר 24, 2022-06-12 10:00

מוסי רז: זה חלק מה-800 קילומטר?

שמואל תורג'מן: כן.

מוסי רז: כמה מה-800 קילומטר הם מחוץ לגבולות המדינה?

שמואל תורג'מן: לא, זה עדיין בגבולות המדינה.

מוסי רז: זה רק חיבור לגבול?

שמואל תורג'מן: כן, למשל מדֹברת לכיוון בית שאן, זה חיבור שנועד רק ליצוא, הקמנו אותו.

שמואל תורג'מן: יכול להיות שעם הזמן יתחברו עוד צרכנים ישראלים לקו הזה, אבל כרגע הוא משרת רק את היצוא.

שמואל תורג'מן: כרגע אנחנו מקימים פה עוד חיבור גדול, קו ימי, שתיכף נדבר עליו, שהוא גם משרת את היצוא, מגביר את היצוא, אבל לא רק, הוא משפר גם את כושר ההולכה דרומה במערכת.

שמואל תורג'מן: באזור ים המלח הקמנו קו של 17 קילומטר, כולו מומן על ידי היצואנים, ובצד הירדני הם הקימו עוד 27 קילומטר, זה הקו שמשרת את מפעלי ים המלח הירדניים.

מוסי רז: אבל אתם הקמתם 800 קילומטר ב-20 שנה בערך?

שמואל תורג'מן: הקמנו 800 קילומטר, מ-2006 התחלנו את ההקמה.

מוסי רז: 17 שנה?

שמואל תורג'מן: 17 שנה.

מוסי רז: זה הקצב?

מוסי רז: 47 קילומטר בשנה, זו היכולת?

שמואל תורג'מן: עד 2011 הקמנו את המקטע המרכזי, הצפוני והדרומי, מ-2012-13 הקמנו גם את הקו המקביל, הקו המזרחי, שהוא מגבה גם את הקו הימי.

שמואל תורג'מן: החברה, למרות שהיא הייתה חברה חדשה, בהקמה ותחום הגז לא היה מוכר בארץ ורגולציה חדשה, וכשיש רגולציה חדשה קשה לקבל החלטות, קשה להנחות את החברה איך לבנות.

שמואל תורג'מן: למרות הכול החברה הייתה יעילה, היא הקימה את המקטע הראשון, השני והשלישי בזמן, פרט לצפון ששם היינו מעוכבים באזור - - -

נירה שפק: כשאתה אומר בזמן, מי הגדיר לך את הזמן?

שמואל תורג'מן: הזמן היה כתוב ברישיון, החברה מקימה כל מקטע באישור ברישיון עם לוח זמנים.

נירה שפק: יש טבלה כזאת עם לוחות זמנים שנוכל לראות אותה?

שמואל תורג'מן: יש.

שמואל תורג'מן: לא כאן, אבל יש.

שמואל תורג'מן: מה שאני יכול להגיד לך זה שהחברה הקימה, גם כשהיא חיברה 26 תחנות כוח היא לא עיכבה שום יזם.

שמואל תורג'מן: זה נדיר בנוף של חברות ממשלתיות, אבל זה מה שקרה.

אלון טל: בשנה האחרונה אני עשיתי פוסט דוקטורט לגבי השכנים שלך בקצא"א, אני רוצה לדעת מה היקף, מה המדדים שלכם לשקיפות לגבי לקוחות בין לאומיים, עד כמה אתם משתפים את הציבור בקשר לאותם לקוחות, מצרים וירדן?

אלון טל: והשאלה השנייה, לאחרונה השתתפתי בדיון בפרלמנט האירופאי, שהם חולמים או בודקים אפשרות ליבוא גז ישראלי לאירופה.

אלון טל: דבר כזה מבחינת היתכנות טכנולוגיה זה אתם שמבצעים את הדבר הזה?

שמואל תורג'מן: שאלה ראשונה, אני אענה לך, לגבי שקיפות, יש את ההסכמים בין היצואנים ללקוחות בחו"ל, בזה אנחנו לא מעורבים.

שמואל תורג'מן: אנחנו מדווחים בבורסה על הסכמי הולכה גדולים שנחתמים בין היצואנים לבינינו מבחינת שירותי הולכה שאנחנו נותנים, מאשדוד או מדור לכיוון נקודת יציאה לחו"ל, אם זה בית שאן, או למשל - - -

אלון טל: אז מרגע שזה יוצא מגבולות המדינה אתם כבר לא יודעים?

שמואל תורג'מן: נכון.

קריאה: בעיקרון אין לקוחות קצה, זה מה שחשוב לדעת.

אלון טל: הבנתי, התשובה מובנת.

שמואל תורג'מן: יש הסכמי הולכה, הם מדווחים בבורסה, אתה יכול לראות גם כמויות, גם עלויות, הכול מופיע שם.

אלון טל: ובקשר לקו ישראל-אירופה, התת ימי?

שמואל תורג'מן: אני אגיע לזה בהמשך, אני אסביר את המעורבות של נתג"ז בנושא הזה.

שמואל תורג'מן: הכנסות של החברה השנה חצו את המיליארד שקל רק מדמי הולכה ודמי חיבור של לקוחות ו-70% מהחשמל היום מיוצר מגז טבעי.

שמואל תורג'מן: עד היום פרסנו בערך 830 ויש עוד 60, 70, אפילו 100 בהתאמה.

שמואל תורג'מן: 25 תחנות כוח, 16 פרטיות ושש-שבע תחנות כוח של חח"י, אני אומר שש-שבע כי יש כאלה בתהליך מכירה, שלוש תחנות קבלה, אשקלון, אשדוד ודור.

שמואל תורג'מן: מצוף ימי שהקמנו ב-2012 בזמן שיא כדי לתת מענה למחסור בגז שהיה בעקבות הפסקת ההזרמה ממצרים.

נירה שפק: יש לי שאלה, תחנות הכוח שמחוברות ותחנות הקבלה, אפשר להראות לנו פריסה גם על המפה, או להגיד איזה אזורים פחות מקבלים, איזה יותר, מה התכנית של זה.

שמואל תורג'מן: אני מגיע לזה.

שמואל תורג'מן: השקעה במערכת, עד היום 7.7 מיליארד שקל הושקעו בהקמת מתקנים וצנרת אורכית.

שמואל תורג'מן: מה שאתם רואים פה בצהוב זו המערכת של נתג"ז כולל המסוף הימי, בירוק זה המערכות של הספקים, תמר, לווייתן, כריש, כריש אמור להתחבר בחודשים הקרובים, לווייתן התחבר בסוף 2019 ותמר מפברואר 2013 מזרים גז לכיוון אשדוד.

שמואל תורג'מן: זו המערכת בגדול של ההולכה והאספקה.

שמואל תורג'מן: פה את רואה את הפריסה של חיבור כל תחנות הכוח בזמן ובהיקף של תחנות הכוח.

שמואל תורג'מן: מה שקרה בשוק החשמל זה ליברליזציה בזכות הגז.

שמואל תורג'מן: לפני זה היית חייב להקים תחנות כוח קרוב לים כדי לקרר את התחנות, הגז מאפשר להקים תחנות איפה שאפשר מבחינה סטטוטורית בגלל שהקירור הוא רוב הזמן קירור אוויר, אין צורך בכמויות גדולות של מי ים כדי לקרר את התחנות.

שמואל תורג'מן: את רואה פה את הפריסה, כבר ב-2013 חוברו תחנות גדולות פרטיות, אם זה או.

שמואל תורג'מן: פי.

שמואל תורג'מן: סי רותם, אם זה דוראד, בהמשך דליה ב-2015, תחנות יותר קטנות בהמשך.

שמואל תורג'מן: את רואה לאורך השנים, מ-2007 עד 2011 חוברו כמעט כל התחנות של חברת חשמל, חגית, צפית, גזר, אשכול, רידינג, רמת חובב.

שמואל תורג'מן: עד 2011 כל תחנות הכוח של חח"י חוברו לגז טבעי וזאת הייתה מהפכה.

שמואל תורג'מן: לפני זה שרפו סולר יקר, מזוט יקר, בעלויות של 26-25 דולר למיליון BTU ופתאום ירדו לחמישה-שישה דולר או – לא זוכר בדיוק את המחירים שהיו, אבל זה בכיוון הזה.

שמואל תורג'מן: חיסכון אדיר לחברת החשמל ולמשק החשמל כבר לפני יותר מעשור.

שמואל תורג'מן: כרגע יש בערך 11.5 מגה וואט שאפשר לייצר מגז טבעי במשק - - -

נירה שפק: אנחנו עושים חישובים, הוא פרופסור, אני כולה אלוף משנה במילואים, מעבר למשק החשמל ולחברת החשמל זה הגיע גם למשק האזרחים, החיסכון האדיר הזה שדיברת עליו מ-2007.

משה גראזי: במקום לשלם על ייצור של דלק שהוא יקר, אז בסוף משק החשמל הוא מתוארך, קובעים תאריכים והצרכן משלם את העלויות של משק החשמל.

משה גראזי: בין היתר זה עלויות הייצור.

משה גראזי: אז אם עלויות הייצור שלו יותר נמוכות אז זה משתרשר בסוף לצרכן.

נירה שפק: לא, ההיגיון ברור, אני רק אשמח לקבל מהממ"מ - - -

קריאה: המנכ"ל הציג רק את - - - של חברות פרטיות.

נירה שפק: לא, זה לא אליו.

נירה שפק: אני אומרת שבכלל אותנו מעניין לראות אל מול ההליך של כניסת הגז, לקבל את מה שנקרא השתלשלות הירידה בהעמסות, או אי הירידה בהעמסות עד הקצה, בסוף למשק הבית איך זה הגיע, ואז לשאול למה.

אלון טל: אני רוצה להרים להנחתה, אולי תדבר על השיפור באיכות אוויר שהשגנו בזכות הפעילות שלכם, שזה לדעתי, עוד לפני החיסכון בכסף בואו נדבר על אנשים שאינם חולים.

שמואל תורג'מן: בנתון הכלכלי זה ברור שהדלק מייצור החשמל מהווה 60%-50% מעלות ייצור החשמל, כשהדלק עולה פי ארבעה ופי חמישה מהגז.

שמואל תורג'מן: אם לא היה גז טבעי אנשים היו משלמים היום פה בארץ 90 אגורות לקילוואט, יכול להיות גם שקל.

שמואל תורג'מן: המספרים האלה לא מדויקים, אבל אלה המספרים, בוודאי היום כשחבית נפט עולה 120 דולר, אז תארו לכם, הפער הוא מאוד מאוד גדול.

שמואל תורג'מן: רשת הגז הוציאו דוח, המשק חסך 100 מיליארד שקל בעשור, אני חושב שהוא חסך יותר, שלא לדבר על תמלוגים שנכנסו למדינה בעקבות ההפקה.

אלון טל: זה דווקא מוסי הוא המומחה.

שמואל תורג'מן: המפעלים פה.

שמואל תורג'מן: אלה המפעלים הגדולים שחיברנו, אלה המפעלים המאוד גדולים שלבד הם צורכים BCM בשנה שזה בערך 10% מהצריכה המקומית.

שמואל תורג'מן: זה היה המאמץ שעשינו, כולם חוברו לפני 2013, מפעלים גדולים, בתי זיקוק חיפה, היה צו לבתי הזיקוק בחיפה ב-2010, אמרו להם שאם הם לא יעברו לגז טבעי הם לא יוכלו יותר להפעיל את המפעל.

שמואל תורג'מן: ב-2011 חיברנו את בתי הזיקוק חיפה, זה הוריד מאוד משמעותית את פליטת המזהמים באזור הצפון.

שמואל תורג'מן: יש פה מפעלים גדולים, דיברנו עליהם.

שמואל תורג'מן: מ-2013 התחילה החלוקה והם חיברו את המפעלים הנוספים.

שמואל תורג'מן: הם גם ממשיכים לחבר את המפעילים.

שמואל תורג'מן: אלה מפעלים מאוד גדולים שהתחברו דרך נתג"ז כי לא היה מי שיחבר אותם.

שמואל תורג'מן: גם בקריטריונים שלהם הם מתאימים להתחבר למערכת הולכה.

שמואל תורג'מן: מה שעשינו מ-2010, הקמנו 15 תחנות שמהן יוצאות חברות החלוקה, מהתחנות האלה הן פורסות את מערכת החלוקה.

שמואל תורג'מן: רק להסביר, הגז במערכת של נתג"ז זורם בלחצים מאוד גבוהים, בערך 70 בר, ברשת החלוקה מתחת ל-16 בר.

שמואל תורג'מן: כל נקודה כזאת, אתם תראו מה זה תחנת גז, היא מפחיתה את הלחצים, סופרים את כמות הגז שעוברת ללקוח ומשם פורסם מערכת חלוקה למפעלים קטנים, בתי חולים, תעשייה.

שמואל תורג'מן: גם פה לא היינו צוואר בקבוק, יש תחנות שהקמנו אפילו לפני חמש שנים ועדיין לא מושכים גז.

נירה שפק: סליחה שאנחנו שואלים כל כך הרבה שאלות, באנו לכאן כדי ללמוד ולעבוד.

נירה שפק: כמה מתוך התחנות שמוקמות היום לא מנוצלות?

שמואל תורג'מן: 13 עובדות, עוד שתיים לא עובדות עדיין.

אלון טל: ואם אנחנו כבר בשאלות, איזה אחוז מהגז שלנו עכשיו מיועד להגיד לחוץ לארץ ואיזה אחוז לייצור מקומי?

אלון טל: סתם כדי שיהיה לי מושג לגבי היקף החלוקה.

שמואל תורג'מן: כרגע ב-2021 בערך 37% הולך ליצוא, השאר לשוק המקומי.

אלון טל: ואיך הצפי לשנים הקרובות?

אלון טל: דיברת על זה שאתם הולכים להגדיל.

שמואל תורג'מן: זה אמור לגדול.

שמואל תורג'מן: לתת לך מספרים?

שמואל תורג'מן: כשאנחנו נסיים את הפרויקט שאני מדבר עליו אז אנחנו השנה מזרימים למשל 4.5 BCM, זה אמור לעלות לבין 5.5 ל-7-6, זה תלוי ביצואנים, לא תלוי בנתג"ז.

אלון טל: אז אנחנו נהיה בערך במצב של חצי חצי אז?

שמואל תורג'מן: יכול להיות מאוד, יכול להיות שבהמשך יותר, זה תלוי בפרויקטים שיאושרו, כמה גז יעבור דרך מערכת הולכה, ואני אדבר על זה בהמשך כי זה קצת מורכב.

קריאה: התפקיד של נתג"ז זה לאפשר את זה, אם זה יקרה או לא זה כבר לא - - -

שמואל תורג'מן: אחד היעדים שלנו זה לאפשר כמה שיותר יצוא דרך מערכת ההולכה כי יש לנו קפסיטי במערכת, זה מהיר, זה זול גם למפיקים, במקום למתוח קווים דרך הים לכיוון מצרים עדיין החלופה לעבור דרך נתג"ז זה זול יותר, זה מהיר יותר וזה משרת את כולם.

שמואל תורג'מן: זה מה שאנחנו במשך עשור עובדים עליו בנושא היצוא.

נירה שפק: השנייה זה מסילת ציון רותם שלא מופעלת?

שמואל תורג'מן: נכון, מסילת ציון, זה באזור בית שמש, היא עדיין לא מופעלת.

שמואל תורג'מן: הפרויקטים העיקריים שביצענו בעשור האחרון, קודם כל זה המצוף הימי שעשינו אותו בזמן שיא, כולל תכנית סטטוטורית ב-20 חודשים וחברת חשמל הביאו את האונייה עם הגז.

שמואל תורג'מן: אנחנו המקום היחיד בעולם שמעביר גז נוזלי מאונייה לאונייה בלב ים.

שמואל תורג'מן: אנחנו עשרה קילומטרים מהחוף בחוף חדרה.

שמואל תורג'מן: זה פרויקט ייחודי ופרויקט שעזר מאוד במשך השנים כי היינו בערך שמונה שנים עם מאגר אחד, תמר, שמספק את רוב החשמל למדינת ישראל.

שמואל תורג'מן: המצוף הזה הוא גם היווה אחסון תפעולי בזמן שהיו תקלות בתמר וגם בקיץ ובחורף, כשלא היה מספיק גז מתמר, הוא הזרים למערכת כמויות מאוד משמעותיות.

שמואל תורג'מן: אז המצוף הזה באמת שירת פה ונתן אמינות וביטחון אנרגטי למדינת ישראל.

שמואל תורג'מן: האונייה עדיין פה, היא כנראה תעזוב בסוף השנה עם הכניסה של אנרג'יאן.

שמואל תורג'מן: כבר היו פה שלושה מאגרים, העלות של האחזקה של האונייה היא די כבדה מבחינה שנתית ולפי החלטה של משרד האנרגיה היא לא נחוצה יותר.

שמואל תורג'מן: תמיד יש אפשרות להביא אונייה כזאת אם יהיה מצב חירום, המצוף ימשיך להיות מתוחזק על ידי החברה.

שמואל תורג'מן: מה שאמרנו, חיברנו הרבה מאוד תחנות פרטיות.

שמואל תורג'מן: גם פה החברה עזרה לתחנות בכל התהליכים הסטטוטוריים כדי לאפשר את החיבור באופן מהיר.

שמואל תורג'מן: רוב היזמים שפנו אלינו, וזה תהליכים של שנים, בין חמש לעשר שנים להקים תחנת כוח במדינת ישראל, רוב היזמים שפנו אלינו בעשור הקודם או בעשור שלפני הצליחו בסופו של דבר להקים את תחנות הכוח.

שמואל תורג'מן: יש פה דוגמה של דוראד, זו התחנה הגדולה האמיתית הראשונה שדיברנו עליה כבר ב-2006 וב-2013 היא קמה והתחילה להיות מופעלת, 840 מגה וואט, שזה תחנה בקנה מידה עולמי מאוד משמעותי.

שמואל תורג'מן: יצוא הגז לירדן.

שמואל תורג'מן: מ-2012 היינו כבר בירדן בשיחות, בהתחלה חיבור קטן בדרום ים המלח, יותר מאוחר החיבור לבית שאן, אנחנו כחברה נתנו לירדנים להבין שזה אפשרי, הקמנו את החיבור הדרומי והם אז הבינו שגם בצפון זה אפשרי.

שמואל תורג'מן: נתנו ביטחון לצד השני שזה אפשרי.

שמואל תורג'מן: לפני זה העלות השנתית, אני לא יכול להגיד מה היה בשיחות שם, אבל הייתה מצוקה גדולה, היו מעורבים הרבה מאוד גורמים בין לאומיים בקידום של החיבורים האלה, זה 700-600 מיליון דולר בשנה שהם חסכו מהחיבור הזה.

שמואל תורג'מן: לפני זה שרפו סולר בכל התחנות.

שמואל תורג'מן: התחנות הן בדרך כלל דואליות, ממצרים, אני חושב מ-2012 הם לא קיבלו גז יותר, כי בהתחלה הם קיבלו גז דרך הקו הזה שחוצה את מפרץ עקבה וחוזר חזרה לירדן.

שמואל תורג'מן: פה יש כמה תחנות לאורך הקו הזה.

שמואל תורג'מן: אבל מ-2012, למיטב זיכרוני, לא קיבלו גז ממצרים.

שמואל תורג'מן: במשך שנים הם ייצרו חשמל מדלק יקר.

שמואל תורג'מן: חיבור אסדת לווייתן.

שמואל תורג'מן: הקמנו תחנה בדור בזמן.

שמואל תורג'מן: גם כאן לא הבאנו איזה שהוא צוואר בקבוק להולכת הגז מלווייתן, היינו מוכנים כבר בספטמבר 2019 ובדצמבר זרם הגז מלווייתן.

שמואל תורג'מן: פרויקט נוסף שאנחנו כחברה רואים את כל המערכת, מבחינתנו כל המערכת זה אפשרות לפתח מאגרים נוספים, לחבר אותם מהר למערכת ההולכה ולייצא גז.

שמואל תורג'מן: אנחנו רואים את כל השרשרת כיעד כדי לפתח את משק הגז.

שמואל תורג'מן: גם פה מ-2013 החברה יזמה איזה שהוא חיבור ימי כדי לחבר מאגרים מהר ולא שכל אחד יניח קווים לחוף עם מתקנים בחוף, יתפוס הרבה מאוד רצועות, אדמה, אז הצענו אז ב-2012 להקים מתקן ימי שאליו אפשר יהיה לחבר כמה מאגרים בו זמנית, וב-2017 הדבר הזה יצא לפועל.

שמואל תורג'מן: משרד האנרגיה, משרד האוצר, כדי לעודד גם את אנרג'יאן להקים את המערכת שלה.

שמואל תורג'מן: זה גרף שהכנו לפני שנתיים או שלוש שנים.

שמואל תורג'מן: אתם רואים את הגידול.

שמואל תורג'מן: ב-2019 זה רק המשק המקומי עם קצת יצוא לירדן דרום.

שמואל תורג'מן: 2020, למרות משבר הקורונה הזרמנו 16 יצוא למצרים באשקלון ולירדן וב-2021 19.5 BCM, כמעט הכפלנו את הכמות שזורמת בתוך מערכת ההולכה.

שמואל תורג'מן: אתם רואים, מה-19.5 BCM 7.5 הולכים ליצוא, 12 למשק המקומי.

שמואל תורג'מן: זה תחזית להמשך.

שמואל תורג'מן: פה מה שאתם רואים, 2022, אנחנו מעריכים 21 BCM, זה הערכה שלנו.

שמואל תורג'מן: זה גם תלוי מתי אנרג'יאן יתחברו כי אנחנו כבר מגיעים למיצוי של שני המאגרים, תמר ולווייתן, להזרים גז במערכת.

שמואל תורג'מן: מה שאתם רואים בהמשך זה חיבור הפחמיות שצורכות גז, הרבה גז.

שמואל תורג'מן: אז זה גם יביא לתוספת של שניים-שלושה BCM ויכול להיות שהיצוא יגדל גם, אז ההערכה היא די שמרנית.

שמואל תורג'מן: זה הפרויקט של מאגרים קטנים, זה מה שדיברנו, עשינו את זה יחד עם אנרג'יאן, הם הקימו עבורנו, אנחנו נתנו את הצרכים, את המפרטים, איך להתחבר למערכת.

שמואל תורג'מן: פה יש מין תחנה תת ימית שמאפשרת לחבר מאגרים נוספים בהמשך, הקו לחוף והתחנה, הם יכולים לקלוט גז ברמה של כמעט פעמיים הכמות של אנרג'יאן.

שמואל תורג'מן: זאת אומרת אם מחר יבוא עוד מאגר כמו אנרג'יאן או שניים קטנים, הם יוכלו להתחבר בלי צורך להקים מתקנים חופיים, בצורת אופן-אקסס.

שמואל תורג'מן: כמובן הרגולטור צריך לחלק את הקפסיטי, את הקיבולת, אבל בגדול המערכת מוכנה לחיבור מהיר וזה מאוד משמעותי עבור ספק גז שנמנע ממנו להתעסק עם כל הרשויות ביבשה, שזה זמן שיכול לקחת לפעמים שנתיים-שלוש בקלות.

שמואל תורג'מן: אמרנו, החברה לא מתוקצבת, יש לה אג"חים חוב לא קטן של שלושה וחצי מיליארד שקל, כל שנה היא מחזירה בערך 40% מההכנסות שלה לבעלי אג"חים.

שמואל תורג'מן: יש פה אחריות לא קטנה להנהלה פה להתנהל בצורה מאוד אחראית מבחינת הכספים.

שמואל תורג'מן: אנחנו מתעסקים עם פרויקטים עורקיים שמטבעם הם בעלי סכנות, הייתי אומר, בעלי קרקע, עתיקות, בעלי תשתיות, לא פשוט לפרוס צנרת עורקית במדינת ישראל.

שמואל תורג'מן: יושב איתנו סמנכ"ל ההקמה פה, רוב הזמן, 90% מהזמן אנחנו עומדים בתקציבים.

שמואל תורג'מן: אין לנו ברירה, כי הרגולטור מקציב לנו כסף מסוים לפרויקט, אם מחר אנחנו נחרוג אז גם פה יש התדיינות, לא מקבלים הכול, ואם נחסוך אז משאירים לנו קצת, לפעמים.

שמואל תורג'מן: אבל בגדול החברה הצליחה לעמוד בתקציבים שלה, גם רשות הגז היא בסדר, היא יודעת את המחירים, היא יודעת מה העלויות, היא מכירה לנו בעלויות סבירות ואנחנו מהצד שלנו משקיעים המון אנרגיות וזמן כדי להוציא מכרזים כמו שצריך, לוודא שהמכרזים מדויקים, גם בתכניות, כך שהחריגות בפרויקטים מחייבות אותנו להיות מאוד מאוד אחראים ולא לחרוג בפרויקטים, כי זה לא כמו בחברה מתוקצבת שאם תחרוג בסוף מישהו יבוא וישים את הכסף.

שמואל תורג'מן: פה אנחנו במודל עסקי מאוד סגור, גם בעלויות התפעול וגם בעלויות ההקמה חייבים להיות אחראים, וזה מה שהצוות הזה עושה שנים.

מוסי רז: מה סדרי העדיפויות בחיבור?

מוסי רז: מספר מפעלים רוצים להתחבר איך אתה קובע מי קודם?

מוסי רז: יישובים שונים רוצים להתחבר, איך אתה קובע מי קודם?

שמואל תורג'מן: סדרי החיבור, עם החלוקה אין בעיה, כל גז שהם צריכים, בגלל שהם לא משמעותיים, אבל יש להם השפעה כלכלית על המשק, כל גז שצריך לחלוקה זה בסדר עדיפות.

שמואל תורג'מן: אחרי זה המשק המקומי, חשמל, תעשייה כבדה, בסוף יצוא.

שמואל תורג'מן: למשל פה זורם גז, החוזה שיש כרגע הוא זמני, על בסיס מקום פנוי במערכת.

שמואל תורג'מן: יש מקום, באותו יום כל יום יש הזמנות גז, אם אנחנו יכולים להעביר, אם למשל בקיץ יש עומס במערכת כמה ימים בקיץ, אז אנחנו נגיד להם שהיום בין השעה ארבע אחר הצהריים עד עשר בלילה, שזה הצריכה הגדולה, אתם תוכלו להעביר רק ככה וככה, בלילה, שיש פחות צריכה, אתם יכולים להגביר.

שמואל תורג'מן: קודם כל מספקים למשק המקומי מבחינת הולכה.

שמואל תורג'מן: מ-2012 הוספנו פה קו בקוטר מאוד גדול, שלא היה ברור שיהיה לו שימוש מקסימלי, כל האזור הזה מוכפל כבר, כרגע אנחנו מכפילים את המקטע מאזור אשל הנשיא לרמת חובב ופה הולכים להכפיל גם מקטע נוסף במקטע הזה, כרגע זה בעבודות, גם פה מכפילים.

שמואל תורג'מן: מה שאנחנו מנסים זה לייצר מצב שהמערכת לא מהווה מגבלה.

שמואל תורג'מן: כמובן אף אחד לא לקח בחשבון כמויות יצוא אין סופיות, לשוק המקומי למערכת אין שום מגבלה לספק.

שמואל תורג'מן: מה שיש היום, כולל הפחמיות וכולל עוד 5,000-4,000 מגה וואט אם צריך, של תחנות חדשות, גם אם המתחדשות לא יצליחו להיכנס בזמן.

שמואל תורג'מן: אנחנו מאוד מקווים, לא רוצים שהגז יהפוך להיות 90%-80% מהחשמל במדינת ישראל, זה סיכון יותר מדי גדול, כולנו מקווים שהמתחדשות, לפי התכנית של משרד האנרגיה זה 70-30, 30% מתחדשות ואנחנו נישאר עם 70%.

אלון טל: הייתי שמח לראות את זה הפוך, אבל שאלה לי אליך.

מוסי רז: הייתי שמח שגם זה יקרה ה-70-30.

אלון טל: כן, אמת.

אלון טל: השנה בזמן הדיון על מס פחמן שמעתי דווקא מחברה בסיעה שלי התנגדות, בגלל המצוקה של הפריפריה, היא טוענת שהיא נמצאת ליד גבול לבנון, שבגליל בגדול מפעלים לא יכולים לקבל גז טבעי.

אלון טל: אתם על זה?

משה גראזי: שני דברים, מה שהמנכ"ל הציג זה הפריסה רשת ההולכה ששם, בעצם מדובר על מעל 800 קילומטר שנפרסה, מעבר ל-800 קילומטר של רשת ההולכה יש עוד בערך 570 קילומטר של רשת החלוקה, שזה לדעתי אתם מתמקדים עכשיו בשתי השאלות האחרונות.

משה גראזי: אחת, לגבי החסמים, בדרך כלל לנתג"ז יש פחות חסמים סטטוטוריים כי היא עובדת מאוד מסודר, היא עובדת עם תמ"אות, פעם אחת כשתמ"א מאושרת אז היא יוצאת לדרך ופורסת.

משה גראזי: במגזר של החלוקה זה קצת יותר מורכב, כי שם זה יותר כניסה לתוך הערים, יותר שטחים אורבניים ושם יש מורכבות יותר גדולה, כמו למשל רמב"ם, גליל מערבי, נושאים שעולים בדרך כלל בדיונים של הוועדה.

משה גראזי: לגבי מס פחמן, החברה אדישה, כחברה היא אדישה, לא מבחינת הרצון שלה לתרום ולעשות כל מה שצריך.

משה גראזי: העמדה של המשרד הייתה שהגז הטבעי צריך להישאר ברמה נמוכה כדי לעודד אותו על פני דלקים אחרים, מזוט, סולר, פטקוק וכו', ושם הטענה שעלתה, אם אני מפרש את מה שאמרת, שיש מפעלים שהגז הטבעי בחלוקה, לא בהולכה, אין היום מפעל שמחכה לנתג"ז, בדרך כלל נתג"ז מקדימה את הלקוח, גם פה ברוטנברג וגם בחדרה, זה כנראה יהיה המצב, ההולכה תגיע.

משה גראזי: בחלוקה זה קצת שונה, האתגרים שונים, זה מקטע שונה, זו רגולציה שונה, שם אולי יותר השאלה.

משה גראזי: שם מה שאומרים, המפעלים לא יקבלו גז טבעי אז תנו או מענקים או שתראו איך אתם מגיעים לאותם מפעלים שהם לא ייזוקו מבחינה תחרותית ביחס למפעלים אחרים בעולם או במשק המקומי.

משה גראזי: לדעתי אולי לזה התכוונתם בשאלה.

שמואל תורג'מן: צריכים להבין, הגז זורם בלחץ גבוה, הוא חומר מסוכן, הבטיחות פה בחברה זה ערך עליון.

שמואל תורג'מן: צריך להגיד את זה, גז טבעי, עם כל הטוב שהוא עושה מבחינה סביבתית ומבחינה כלכלית יש לו גם את הסיכונים.

שמואל תורג'מן: פה יושב סמנכ"ל התפעול שלנו, זה קודם כל לספק גז, בין הכניסה לבין הלקוחות אין מאגר, כשנופלת תחנת גז זה מפיל תחנת כוח מיידית.

שמואל תורג'מן: יש פה אתגר איך נותנים אמינות ללקוחות ורציפות.

שמואל תורג'מן: זה לא פשוט וגם קשה מאוד לקבל זמנים של תחזוקה.

שמואל תורג'מן: גם פה אנחנו מנסים יום-יומיים בשנה לעשות תחזוקה ומשביתים תחנות.

שמואל תורג'מן: גם כאן כלכלית מבחינת התחנות זה אסון, אבל בטיחות לפני הכול.

שמואל תורג'מן: אחד האתגרים זה כמובן לעמוד בצרכי לקוחות.

שמואל תורג'מן: היום חיבור לקוח זה בערך 24 חודשים, בדרך כלל אנחנו לפני הלקוחות, או רוב הזמן.

שמואל תורג'מן: שימור כוח אדם מקצועי, היום זה אתגר, חסר מהנדסים, חסר טכנאים, לוקחים לנו אנשים וכחברה ממשלתית זה לא פשוט, בטח בהיקפים של כוח האדם שיש בחברה.

שמואל תורג'מן: הנושא הפיננסי של החברה זה גם אתגר, החברה מאוד ממונפת ביחס לחברות הממשלתיות האחרות, החוב הזה שצריך להחזיר כל שנה זה אחריות שלנו.

שמואל תורג'מן: רשות הגז, גם פה נותנת רשת ביטחון כמעט תמיד.

שמואל תורג'מן: נדע בשבוע הבא, אבל בגדול החברה מצליחה לעמוד, יש לה הספקים של take or pay מול הלקוחות, וזה סביר, הם קונים קיבולת, כמו שהם משקיעים בתחנת כוח הם משקיעים גם בחלק שהם צריכים בצינור של נתג"ז והחוזים הם בין חמש ל-15 שנה, זה מה שמבטיח לנו שאפשר להחזיר את החוב שגויס לצורך הקמת המערכת.

שמואל תורג'מן: זה פחות או יותר מה שאתם רואים פה, איך המערכת גדלה מ-2005.

שמואל תורג'מן: כמעט באופן קבוע המשכנו להניח – כאשר הרישיון דיבר רק על שלושה מקטעים בהתחלה, מרכז, דרום וצפון, זה נגמר ב-2011 ואחרי זה הקמנו גם את הקו המזרחי, הקו לירושלים, ועוד הכפלות לאורך המערכת לצורך חיזוק היכולת להזרים גז.

שמואל תורג'מן: מה שאתם רואים באדום זה המקטעים שאנחנו מקימים כרגע.

שמואל תורג'מן: הפרויקט הגדול שאנחנו עושים, בערך 800 מיליון שקל, זה קו ימי שהולך מאשדוד לאשקלון.

שמואל תורג'מן: אנחנו עובדים עליו באשדוד ובאשקלון במקטע היבשתי, הנחת הצינור אמורה להיות בסוף הקיץ וההזרמה דרך הקו ברבעון השני של 2023.

שמואל תורג'מן: זה פרויקט שרץ כרגע.

שמואל תורג'מן: כרגע אנחנו מכפילים עוד מקטע מכיוון אשל הנשיא לרמת חובב, בעוד חודש נניח פה עוד 38 קילומטר לכיוון דרום כדי לשפר את ההולכה ואת הלחצים.

שמואל תורג'מן: בדור חגית אנחנו מכפילים צנרת כרגע, בעבודה, והקו לניצנה, שכרגע הוא בתכנון כדי לייצר עוד נתיב יצוא.

שמואל תורג'מן: באזור הצפוני פה אנחנו עוסקים גם בנושא יצוא דרך האיסמד, כרגע עושים תכנון סטטוטורי של מקטע של עשרה קילומטרים ועוד תחנת דחיסה שיאפשר להזרים את הגז לכיוון יוון.

שמואל תורג'מן: אלה התחנות שהן כרגע בחיבור.

שמואל תורג'מן: הסבת הפחמיות בחדרה, סיימנו חיבור של 1,300 מגה וואט, אבל זה בהחלט תחנה מאוד גדולה, אנחנו סיימנו את הפרויקט לפני כמה חודשים.

שמואל תורג'מן: צומת או.

שמואל תורג'מן: פי.

שמואל תורג'מן: סי, זו עוד תחנה שמבחינתנו ומבחינת הלקוח בחודשים הקרובים העבודות יסתיימו.

שמואל תורג'מן: פרויקט רוטנברג 1, זה הסבה של היחידה הראשונה פה באשקלון.

שמואל תורג'מן: אנחנו שניים-שלושה חודשים מהשלמת החיבור, חברת חשמל מתחילים לעבוד באזור הזה, למתוח צנרת עד התחנה.

שמואל תורג'מן: מתקן התפלה שורק זו תחנה שגם בשלבי סיום.

שמואל תורג'מן: אלון תבור פיקרית, אנחנו חתמנו הסכם לעוד תחנה פיקרית באזור אלון תבור.

שמואל תורג'מן: ויש הסבת יחידות 4-2 שמתחילים לעבוד עליהן עכשיו פה בצד שלנו, במתחם הזה.

שמואל תורג'מן: ועוד תחנה אחת שאמורה לצאת, רשות החשמל צריכה לתת עוד רישיון לאחד היזמים, ויכול להיות שתהיה יותר מתחנה אחת.

שמואל תורג'מן: מבחינת מערכת ההולכה, לפי תכנית המקטעים שהראיתי זה נותן מענה לכל הביקושים, כולל הפחמיות, כולל תחנות חדשות.

מוסי רז: כשישראל תעבור ל-100% אנרגיה מושבת, מתחדשת, מה ייעשה בכל הצינורות האלה, חלקם ישמשו להעברה מתחנות כוח אולי, אבל –

שמואל תורג'מן: אנחנו בתקופה של מעבר סוגי אנרגיות, זה ברור, כלומר אנחנו מתחילים כמה שיותר מתחדשות, אבל עדיין המתחדשות לא יכולות לתת מענה לבד, יש עדיין תעשייה שצריכה אנרגיית חום, מפעלים גדולים, העתיד זה כנראה המימן.

שמואל תורג'מן: מערכת ההולכה יכולה להזרים גם גז טבעי עם אחוז מימן מסוים בשלב ראשון.

שמואל תורג'מן: בגלל שלנתג"ז יש כמעט 70%-60% מערכת שהיא כפולה יש שלב ביניים שצינור אחד יזרים מימן, צינור אחד ימשיך להזרים גז טבעי ובשלב הסופי יוזרם רק מימן, בעוד 30 שנה, או בעוד 20 שנה, אינני יודע, אבל זה מה שאנחנו רואים בעתיד.

שמואל תורג'מן: המערכת הזאת הוקמה, היא די מודרנית, אנחנו הקמנו אותה עם מקדמי ביטחון מאוד גדולים, לא חסכנו במערכת ההולכה.

שמואל תורג'מן: רכשנו את המוצרים הכי טובים עם מקדמי בטיחות הכי גבוהים.

שמואל תורג'מן: כמו המוביל הארצי של מקורות שמתפקד ומשרת את המדינה משנות ה-60 והוא עדיין רלוונטי, גם מערכת ההולכה הוקמה בראייה מאוד ארוכת טווח.

שמואל תורג'מן: אז מה שאנחנו רואים פה לעתיד זה היצוא, זה אפשרות לתת פתרונות למי שרוצה לפתח מאגר גז, אם לא יהיה יצוא אין מה לפתח.

שמואל תורג'מן: אין כלכליות בלפתח מאגר שאין לו מוצא ליצוא או לשוק המקומי.

שמואל תורג'מן: אנחנו רואים שהשוק המקומי אמנם יגדל, אבל באיזה שהוא שלב הוא יגיע למיצוי שלו, אז זה רק היצוא.

שמואל תורג'מן: החברה עוסקת בכל השרשרת.

שמואל תורג'מן: אמרנו, הפרויקט של אנרג'יאן מאפשר לחבר בצורה יעילה ומהירה מאגרים נוספים, אנחנו מנסים לפתח עוד ערוצים, אם זה ניצנה, אם זה האיסמד, אם זה הגדלת החיבור פה באשקלון לכיוון אל עריש, זו תוספת משמעותית שמאפשרת לפתח מאגרים נוספים ובעתיד המימן.

שמואל תורג'מן: ועוד נושא אחד, מערכת גדולה כזאת שכל משק האנרגיה נשען עליה, הרבה שנים ניסינו לקדם נושא של מאגר תת קרקעי יבשתי, עם השנים זה הפך להיות פחות רלוונטי בגלל שיש מאגרים בים, הם מאגרים אבל הם גם בסיכון, אז ביחד עם רשות הגז, היא יזמה חזרה בשנה-שנתיים האחרונות את הרעיון של לפתח מאגר תת קרקעי כדי לתת למערכת אמינות יותר גבוהה ורציפות תפקודית.

שמואל תורג'מן: זה פחות או יותר מה שיש לעתיד, עם זה אני מסיים.

שמואל תורג'מן: (בסיור)

קריאה: כמו שאתם רואים, סככה גדולה בשביל לאכלס שני פרויקטים , יש לנו יחידה שמונה את הגז שיוצא ליצוא, תחנת מניה, ויש יחידה אחת, אנחנו נראה יותר כשניכנס פנימה, יחידה שמפחיתה את הלחץ של הגז לטובת רוטנברג.

קריאה: המבנה מחולק לשניים, יש את החלק שאנחנו ניכנס דרכו, זה החלק של הדוודים בשביל לחמם את המים של תהליך הפחתת הלחץ של הגז, והחלק השני זה הסככה שיש בה מצד אחד, הצד הדרומי, את ההפחתה והצד הצפוני זה יחידת המניה.

נירה שפק: שאלה, הצינור הזה כרגע הוא פעיל.

קריאה: הוא לא פעיל.

קריאה: הצינור הזה לא פעיל, הוא חשוף, עד שנגמור לבדוק אותו.

קריאה: ברגע שנבדוק אותו נראה שהכול תקין.

קריאה: התהליך של הבדיקה, כל המערכת פה תהיה מלאה במים, אנחנו מעלים את הלחץ של המים ללחץ של פי אחד וחצי מהלחץ של התכנון, מחזיקים את זה 24 שעות, רואים שאין דליפות, ברגע שהכול נגמר ונחתם, המסמכים נחתמים, יורד הלחץ, מוציאים את המים ומתחילים לכסות.

אלון טל: להערכתכם, מה התוחלת חיים של צינור כזה, אחרי שהוא עבר את זה?

אלון טל: מתי מתחיל להיות איזה שהוא בלאי שאתם צריכים להחליף את זה?

קריאה: אנחנו מדברים על 30 שנה.

קריאה: 30 ואפילו יותר מזה שנים, 40 וגם יותר מזה.

קריאה: אנחנו מתחזקים את הצינור הזה כל הזמן.

קריאה: גם כשהוא מכוסה בקרקע, יש מערכת שנקראת מערכת הגנה קתודית, המערכת הזאת דואגת להזרים זרם קבוע בתוך הצינור כדי לשמור על הפוטנציאל שלו באופן כזה שהוא יהיה גבוה מזה של הסביבה.

קריאה: כשהוא גבוה מזה של הסביבה הוא תמיד ישאף לקלוט אליו אלקטרונים ולא לאבד ממנו אלקטרונים.

קריאה: מהסיבה הזאת המתכת עצמה נשארת שלמה ואנחנו מעריכים שצינור כזה יכול לחיות 40 ואפילו 50 שנה בקרקע כשהוא מתוחזק באופן שהוא מתוחזק.

קריאה: (בהמשך הסיור)

שמואל תורג'מן: כשמורידים את לחץ הגז, אתם תראו ממש את המתקן בצד השני של הקיר הזה, צריך לחמם את הגז.

שמואל תורג'מן: אלה בוילרים מאוד גדולים שבאמצעות גז מחממים מים, המים יוצאים לחדר השני ומחממים את הגז לפני שמורידים את הלחץ.

מוסי רז: בכמה מים משתמשים?

שמואל תורג'מן: זה מעגל סגור.

שמואל תורג'מן: כמעט שלא מוסיפים מים.

שמואל תורג'מן: (בהמשך הסיור)

שמואל תורג'מן: מה שאתם רואים בחוץ זה תחנת הגז PRMA שמשרת את תחנת דוראד.

שמואל תורג'מן: פה יש מתקן אחד גדול שהוא משרת שתי מטרות.

שמואל תורג'מן: אחת, בצד הדרומי זה משרת את הסבת התחנות הפחמיות של רוטנברג לחברת חשמל, יחידה ראשונה.

שמואל תורג'מן: זה מתקן גדול כי זורם הרבה גז לתחנה הזאת.

שמואל תורג'מן: פה מערכת מניה ליצוא לכיוון אל עריש.

שמואל תורג'מן: צריך להבין, פה יעבור ממש בין 5.5 ל-6.7 BCM לשנה, אלה כמויות אדירות.

נירה שפק: זה אוטומציה?

נירה שפק: איפה חדר השליטה על כל הדבר הזה?

שמואל תורג'מן: את חדר השליטה תיכף נראה לכם.

נירה שפק: כמה עובדים פה במתחם הזה?

שמואל תורג'מן: אף אחד לא עובד פה, הכול מפוקח מתל אביב, אם יש בעיה טכנאים תוך זמן קצר - - -

נירה שפק: ברמת החייל?

שמואל תורג'מן: לא, הם יושבים במישור רותם.

מוסי רז: לא רוצים לתת עבודה לפריפריה.

שמואל תורג'מן: פה הם יושבים באזור כנות, זה אזור המרכז עדיין, לא האזור הדרומי.

שמואל תורג'מן: תוך חצי שעה עד שעה הם פה, יש יתירות, בכל המערכות פה יש יתירות, אם נופל קו השני נכנס.

שמואל תורג'מן: מה שאתם רואים פה זה התחנה, היא מוכנה, שמשרתת את רוטנברג 1, היחידה הראשונה שהולכת להסבת גז מפחמי.

שמואל תורג'מן: גם פה, מערכת מדידה מאוד מדויקת, הפחתת לחץ.

קריאה: מה זה תחנת PRMS.

קריאה: הרעש הזה זה רעש של ההפחתה, זה אומר שהגז זורם וגם עושים הפחתה של לחץ הגז מ- ל-.

קריאה: זה כמו שאני פותח בבית את הברז קצת.

קריאה: קודם כל המפעל הזה, כל המפעל הקטן הזה שקוראים לו PRMS, זה Pressure, Reduction ו-Metering Station.

קריאה: זה מפעל קטן שלוקח את הגז מהאספקה, מהכניסה, ועושה לו שני דברים עיקריים, אנחנו גם מפחיתים את לחץ הגז מ-70, 74 ללחץ שהלקוח דורש מאיתנו.

קריאה: כל לקוח מכתיב לנתג"ז שלושה פרמטרים, ספיקה, לחץ וטמפרטורה וזה מה שהמתקן הזה עושה, הוא דואג לאספקת הגז ללקוח, הוא מפחית את לחץ הגז מ-70 ל-45, הוא שומר על טמפרטורה כמו שהיא נדרשת באספקה ללקוח, בסביבות ה-17 עד 20 מעלות, יש מקומות שאנחנו נדרשים ליותר, והוא נותן את הלחץ הנדרש ללקוח יחד עם אותה טמפרטורה.

קריאה: אלה הפרמטרים שיש מכל מתקן כזה.

קריאה: שמואל הזכיר את זה לגבי מערכת המניה שנמצאת פה בחלק הצפוני של המתקן.

קריאה: כל מערכת כזאת בנויה עם קו אחד ראשי שמספק את הגז כל הזמן בקו שנמצא בסטנד ביי.

קריאה: מה שנמצא פה מאחוריכם, פה מתחיל הגז לעבור תהליך של פילטרציה, אחרי הפילטרציה יש מערכת מניה, במניה אנחנו מודדים שכל כמות הגז שאנחנו מספקים ללקוח נמדדת כאן.

קריאה: הלקוח משלם בסוף על הערך הקלורי של הגז הזה, זה אומר שהערך הנפחי הזה הולך למערכת שנקראת אצלנו מכשיר זרימה, הוא לוקח בשקלול גם את הנתונים של האנרגיה יחד עם לחץ וטמפרטורה ובסוף אנחנו מחייבים את הלקוח לפי הערך הקלורי של כל מטר מעוקב של גז שזורם אליו.

קריאה: אחר כך יש תהליך הפחתה של לחץ הגז.

קריאה: מה שאנחנו שומעים מהמתקן הפעיל שנמצא צפונית אלינו, מתקן דוראד, זה הרעש של הפחתת לחץ הגז.

קריאה: בתוך הצנרת הצהובה, כמו שאנחנו רואים פה, יש וסת שמצד אחד הוא מרגיש 74, מצד שני הוא צריך לספק את ה-56 בר במקרה של דוראד והוא נסגר ונפתח בהתאם לצורך ובהתאם לאותה ספיקה רגעית שצריך לספק ללקוח, במקרה הזה לדוראד.

קריאה: פה זה יהיה לרוטנברג, יחידה אחת שלהם.

קריאה: המערכת הזאת עושה עוד דבר.

קריאה: כדי שנוכל לספק את הגז בכל רגע נתון לפי האיכות הנדרשת אנחנו אוספים את נתוני איכות הגז.

קריאה: אז יש מערכת GC, זה נמצא בארון הכסוף פה מאחוריכם, מערכת שמחוברת גם היא ליניקת הגז וכל הזמן מקבלת נתונים, דוגמת את הגז הזה, יחד עם נתוני טמפרטורה לחץ, גם את המרכיבים שלו.

קריאה: בגז הטבעי יש כמה רכיבים של הידרו קרבונים, של תרכובות שקשורות לחנקן.

קריאה: המתאן, שחשוב להנעת היחידות זה ה-CH4, זה המתאן, אבל יש גם חיבורים של C עם H, עד שש, שבע ושמונה, ואותם אנחנו מודדים כי נגזרת של זה גם קובעת מה איכות הגז שהולכת ללקוח ואנחנו שואפים לספק ללקוח את מה שהוא הזמין מאיתנו.

קריאה: ערך של גז נמדד, כמו שציינתי, עם אותן מערכות זרימה.

קריאה: והנקודה האחרונה שצריך לעדכן לגבי מערכות כאלה זה החלק של התחזוקה שלהן.

קריאה: החלק של התחזוקה חייב להיעשות בתיאום עם הלקוח, אני לא יכול להשבית תחנה כזאת לאותם יומיים השבתה או יותר מזה לפני שאני מתאם את זה עם הלקוח ובסוף אנחנו מנסים לסנכרן את ימי התחזוקה שלו עם הימים שלנו.

מוסי רז: כמה ימים כאלה צריך?

קריאה: אנחנו צריכים מינימום יומיים כאלה במהלך שנה שבהם אנחנו בודקים את כל המערכות הקריטיות.

קריאה: בכל תחנה כזאת, אמרנו כל הזמן, מה שמכוון אותנו זה בטיחות, בטיחות בטיחות בטיחות, אז יש פה מערכות כפולות שמנתקות את אספקת הגז במקרה של תקלה, גם את זה הזכרנו במצגת.

קריאה: החלק הזה של יכולת שמירת רציפות תפקודית וניתוק של מקטעים, יש לנו יכולת כזו בחדר הבקרה לנתק מקטע בין שתי תחנות הגפה כל עשרה קילומטרים, אבל יכולת כזאת גם בתוך מתקן PRMS לנתק את המתקן הזה בפקודה שנקראת ESD, Emergency Shutdown.

קריאה: יש ברזים שאפשר לסגור באופן אוטומטי, או מרחוק, או שהם נסגרים במקום בהינתן חיוויים שמתקבלים על המערכת.

קריאה: אם למשל יש פריצה בצינור מפה לרוטנברג, זה אותו צינור שיחלו ממש בקרוב להניח, והלחץ שם יורד באופן פתאומי המערכת יודעת לזהות את זה ולנתק את ה-PRMS הזה בצורה מהירה דחופה.

קריאה: קצת על התחזוקה.

קריאה: הזכרנו את המבנה של אגף התחזוקה עם שלושה מרחבים.

קריאה: זה מתקן שייך לצוות המרכז שלנו.

קריאה: כל מרחב תחזוקה כזה כולל בין 12 ל-14 טכנאים, יש מנהל מרחב וסגן מנהל מרחב והם אלה שמנהלים את כל שגרת התחזוקה שלנו.

קריאה: התחזוקה של כל המתקנים פועלת לפי עיקרון של תחזוקה מונעת.

קריאה: כל המערכות שלנו נמצאות תחת בקרה של מערכת מחשב מפוקחת שמוציא כל שבוע שורה של PM, זה אותם Preventive maintenance, פקודות עבודה, מה עושים באותו שבוע עבור אילו תחנות.

קריאה: זה ברמה של בדיקה של אביזרי בטיחות שקורית פעמיים בשנה בכל מתקן כזה ואחת לשישה שבועות עושים בדיקה שנקראת inspection, עוברים על כל התחנה מקצה לקצה ועושים בקרה שאין דליפות בתוך המערכות ושכל המערכת עובדת כשורה, לפי הדרישות ולפי הסטנדרטים שיש לנו.

מוסי רז: רשות הגז זה גם רגולטור של הבטיחות?

קריאה: בהחלט, בתוך רשות הגז יש מהנדס בטיחות ראשי שיושב תחת משה גראזי, הם מפקחים על כל תכנית שלנו, כל מתקן כזה, הם מלווים את החלק של התכנון, מלווים - - - ובסוף מספקים לחברה אישור מוכנות להזרמה של גז, זה חלק מתהליך ההפעלה של המתקן.

קריאה: אנחנו לא יכולים לעשות את זה לפני שיש אישור כזה.

קריאה: זה החלק של המונים, אפשר לראות פה את מערכות המניה שלנו.

קריאה: יש פה מד מניה על כל אחד מהענפים ואפשר לראות גם את השני שעובד יחד איתו בטור כדי לוודא שהמדידה טובה.

קריאה: יש פה מד שנקרא אולטראסוני והמד השני הוא מסוג של טורבינה.

קריאה: אולטראסוני, אין שום דבר שקורה כמו במדי מים עם אותה טורבינה שמסתובבת בתוך הצינור ואז הגז זורם פה בתוך צינור בלי הפרעה, בגלל זה הוא נחשב מדויק יותר ופחות חלקים מכניים שלו מתבלים עם הזמן ומהסיבה הזאת הוא נחשב גם אמין יותר.

מוסי רז: פה סופרים את הכסף.

קריאה: כל מערכת כזאת מתחילה עם ברז ומסתיימת עם ברז כדי שאפשר יהיה לעשות עבודות תחזוקה ולנתק את המקטעים האלה.

קריאה: אחר כך זה עובר לשלב הבא.

קריאה: תיכף אנחנו מגיעים לחלק של ההפחתה במתקן.

קריאה: כשאני מפחית את לחץ הגז מ-74 ל-45 בר למשל, הגז מתקרר ומהסיבה הזאת יש מעבר לקיר את אותם בוילרים שראינו בכניסה, אנחנו מחממים מים ומחזירים את החום השיורי הזה שהלך לאיבוד בתהליך ההפחתה של הלחץ אל הגז בחזרה.

קריאה: אז יש פה מחליפי חום, הם נמצאים פה מאחוריכם, מים חמים זורמים במעטפת, הזרם של הגז עובר דרך ומקבל תוספת טמפרטורה נוספת.

קריאה: זה לקראת השלב של הפחתת לחץ הגז.

קריאה: מאחוריכם זה קודם כל שני אביזרי בטיחות, הם נקראים SSB, כל אחד מהברזים האלה מחוברים עם צנרת דקה, נירוסטה, אל הלחץ שקוראים כל הזמן במעלה.

קריאה: אם הלחץ הזה גבוה מעל נקודת הסגירה של ה-SSB הזה הוא מקבל פקודה להיסגר ואז בעצם הוא מנתק את אספקת הגז.

קריאה: מה שקורה באביזר הזה, זה האביזר שמווסת את לחץ הגז ועושה פה את ההפחתה.

קריאה: אתם רואים, יש היצרות של קוטר של צינור הגז, אנחנו עוברים מעשר לשש ופה מתחיל התהליך של ההפחתה של לחץ הגז.

קריאה: שאלו אותי פה על מה שקורה מאחורינו ואיך אנחנו מחממים את המים החמים שנמצאים פה לתהליך.

קריאה: אז יש סקיד כזה שאוסף הפחתה של לחץ הגז, אותו דבר כמו הגדול, רק במקום לקחת את הגז הזה ולספק אותו ללקוח אני מספק אותו כהזנה להפעלה של הדוודים ולוקח גז טבעי מתוך התחנה, מניע איתו את הדוודים האלה, הם מוסקים באמצעות גז טבעי שמגיע למבער בכניסה לכל אחד מהבוילרים, מחממים מים והמים חוזרים לתוך המערכת.

קריאה: מהסיבה הזו המערכת היא מערכת סגורה.

קריאה: אנחנו מחזירים את המים אחרי שהם איבדו את החום חזרה לתחילת התהליך, הם שוב פעם מקבלים חום וחוזר חלילה בתוך ה-PRMS.

קריאה: אחרי השלב של ההפחתה של לחץ הגז יש עוד שני ברזים ראשיים של המתקן ויש ברז ראשי ביציאה מהמתקן לכיוון הלקוח.

קריאה: אמרנו קודם לגבי מתקני ה-PRMS, המתקנים לא מאוישים ואנחנו נותנים מענה תחזוקתי תפעולי של המערכת.

קריאה: לכל לקוח, בגלל שתחנת הכוח כן מחזיקה אנשים 24/7, אם הם מזהים תקלה במערכת שלהם הם יכולים באמצעות מערכת שנקראת - - - לסגור את ברז היציאה שנמצא פה ביציאה מהתחנה ולנתק את אספקת הגז אליהם.

קריאה: כל לקוח שמתחבר למערכת הגז, יש לו את האפשרות הזאת כדי לאפשר בטיחות נוספת של המתקן ולא לייצר מצב שהגז הזה זורם ואין בו דרישה בצד השני של הלקוח.

קריאה: אז אם יש אירוע חירום זאת פקודה שניתנת לברז הזה, הוא נסגר מרחוק.

נירה שפק: רק לחירום.

קריאה: רק לחירום.

קריאה: אף פעם אף אחד לא רוצה לסגור ברזים של גז.

קריאה: כל לקוח שהתחבר למערכת הגז, מי שעבד עם סולר כמובן, אבל גם אחרים, ביום שאחרי הם שכחו איך עבדו קודם, הם לא זכרו עם איזה דלק הם עבדו, רק גז.

קריאה: מהסיבה הזאת כל מה שתיארתי קודם לגבי עניינים של תחזוקה הופכים להיות הרבה יותר מורכבים כי מעורב בזה הרבה מאוד כסף, בתוך המערכת.

קריאה: כל מערכת כזאת אפשר לראות שעון שמראה את הלחץ וגם טמפרטורה.

קריאה: למשל בתוך התהליך הזה של הפחתת לחץ הגז, אמרנו שזה מחמם מים כדי להוסיף את הטמפרטורה שהולכת לאיבוד בתהליך ההפחתה, אני עושה בקרה של טמפרטורה לפני וטמפרטורה אחרי, אני עושה גם בקרה של הלחצים לפני ואחרי כדי לראות שלאורך כל המערכת – מה שאמרנו קודם לגבי מערכת ההולכה, יש מערכת ממוחשבת שעושה בקרה כל הזמן ונותנת לנו אינדיקציה אם חלילה יש אירוע חירום.

קריאה: אירוע חירום תמיד ייצר שינוי בלחץ הגז במערכת וכשאנחנו מודדים שינויים מידיים כאלה במערכת אנחנו מבינים שקורה משהו ואז אפשר לקרוא ל - - - להבין שבתוך מערכת ההולכה יש איזה שהוא אירוע.

קריאה: יש פתאום גלאים בתוך המתקן הזה, גלאים אקוסטיים, גלאי להבה וגלאי עשן.

קריאה: גלאי העשן נמצאים בבוילרים, פה יש גלאים אקוסטיים שנמצאים מעל האזורים הרגישים וכשגז כזה פורץ מחיבור כלשהו הוא יוצר רעש מאוד חזק, כמו רעש של מנוע סילון כשהגז הזה משתחרר, לכן התקנו מערכת של גלאים אקוסטיים שגם משדרים באופן מיידי שיש אינדיקציה לחדרי הבקרה שלנו.

שמואל תורג'מן: ה-PRMS משרת גם את תחנת דוראד וגם

שמואל תורג'מן: PRMS לחלוקה שמשרתת את אזור התעשייה של אשקלון.

שמואל תורג'מן: אנחנו לא ניכנס כי זה קצת מסוכן, אי אפשר להיכנס עם ציוד חשמלי.

שמואל תורג'מן: יש פה שני מתקנים, אחד לחלוקה ואחד לדוראד, וכרגע שומעים את הגז זורם.

מוסי רז: כמו מפל מים.

שמואל תורג'מן: מה שאתם רואים פה זה תחנת ברזים תת קרקעיים, הברזים למטה.

מוסי רז: זה תת קרקעי?

שמואל תורג'מן: היא תהיה תת קרקעית, הכול יכוסה פה.

שמואל תורג'מן: כל היער הזה של הברזים מאפשר להזרים מכל מיני כיוונים.

שמואל תורג'מן: אם במקרה אתה צריך לסגור מתקן כזה או אחר אתה יכול להזרים דרך אחרת.

שמואל תורג'מן: הכול עשוי כדי לאפשר הזרמה רצופה בכמה אפשרויות.

שמואל תורג'מן: מה שאתם רואים פה זה קצה הקו שיוצא לכיוון אשדוד, זה קצה הקו מאשקלון לאשדוד, אותו קו ימי שאנחנו מקימים.

שמואל תורג'מן: בדרך כלל פה יש אפשרות להרכיב מלכודת או מתקן שילוח ויש רובוט שיכול לנסוע בצנרת לצורך בדיקה פנימית.

מוסי רז: קיימנו פה היום סיור ראשון של ועדה, הוועדה למעקב אחר הקרן לאזרחי ישראל שבראשותי בנתיבי גז.

מוסי רז: אנחנו רוצים שהמשק יעבור כמה שיותר מהר לגז וייגמל מגז כמה שיותר מהר כי כרגע הגז הוא פחות גרוע מפחם ומדלק, אבל השמש, אותה אנחנו צריכים.

מוסי רז: לצערי ממילא הקרן למען אזרחי ישראל, קרן העושר, תהיה קטנה הרבה יותר ממה שהבטיחו לנו כי הבטיחו לנו דברים לא מבוססים .