ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 231, 2022-05-10 12:45

מיכאל ביטון: שלום.

מיכאל ביטון: סליחה על העיכוב בדיון הזה.

מיכאל ביטון: היה לנו פה דיון חשוב על מעמד הנהגים בתחבורה הציבורית, על המחסור, על היחס, על האלימות, על השכר.

מיכאל ביטון: כאשר אני מטיל על חבר הכנסת מקלב להחליף אותי הוא עושה עבודה יסודית כהרגלו, הוא לא מוותר לאף אחד.

מיכאל ביטון: תודה על היסודיות, וסליחה לאנשי הגליל ולאוהבי הגליל שחיכו קצת, תסלחו לנו על העיכוב.

מיכאל ביטון: היום הזה – על אף שיש לנו בכנסת אתגרים, מאבקים, קשיים וכישלונות, יש גם כמה הצלחות.

מיכאל ביטון: אנחנו מסתכלים קדימה, מסתכלים על חזון למדינה, והחזון של המדינה הזאת מחייב מעשים גדולים בגליל ובנגב.

מיכאל ביטון: אף אחד מן השניים לא צריך להיות בדירוג, גם הנגב וגם הגליל סובלים בפרמטרים אובייקטיביים השוואתיים של מדינה מפערים עצומים.

מיכאל ביטון: כמות הרופאים פר אוכלוסייה, כמות האחיות, כמות מיטות האשפוז, כמות המחלקות המתמחות והרופאים המתמחים ואורך התורים בנגב ובגליל; אותו דבר ההייטק הישראלי שלא זלג עדיין במאסות לשלומי ולקריית שמונה ולא זלג לדימונה ולמצפה רמון, למרות שיש לנו קצת הייטק בירוחם; ועולמות שלמים של פער מדיד ואובייקטיבי.

מיכאל ביטון: הממשלה עשתה את פעולותיה, ומעת לעת גם מכריזה על מהלכים של תוכנית לאומית לצפון.

מיכאל ביטון: כך היה ב-2017, שאז הכריזה על התוכנית לפיתוח כלכלי של מחוז הצפון וצעדים משלימים לעיר חיפה, בהיקף תקציבי של 19 מיליארד ש"ח.

מיכאל ביטון: אנחנו יודעים שחלק מן הכסף הוא צביעת כספים קיימים, לא כסף חדש, וחלק הוא באמת כסף חדש.

מיכאל ביטון: המבחן של תוכניות כאלה הוא ההשפעה על המדדים האובייקטיביים של הגירה חיובית לצפון, של צמיחת ישובים, של עלייה ברמה הסוציו-אקונומית, של הקטנת שיעור האבטלה, של הגדלת מספר העסקים שמתקיימים ומרוויחים ועוד מדדים רבים.

מיכאל ביטון: ב-2001 מבקר המדינה פרסם דוח על התוכנית הזאת, ביקורתי יחסית.

מיכאל ביטון: הוא אמר בעיקרו שהתוצאות לא היו אפקטיביות ביחס למטרות, על אף שיש תוכניות יפות שמתבצעות גם במסגרת התוכנית הזאת ומעשים גדולים ויפים.

מיכאל ביטון: צריך לזכור שמי שבסוף מוביל את הגליל זה אנשי הגליל, ראשי הרשויות, ראשי הארגונים, ראשי העמותות, היזמים העסקיים שהחליטו באומץ להתמקם בגליל – אלה המנהיגים.

מיכאל ביטון: אנחנו כממשלה צריכים לאפשר להם למלא את תפקידם ולמלא את שליחותם ולגבות אותם במשאבים ובחקיקה ובכל תמיכה שממשלה יכולה וצריכה לתת.

מיכאל ביטון: לכבוד היום הזה ועדת הכלכלה ביקשה להדגיש את הסוגיות הכלכליות של פיתוח הגליל ולדון בהן, גם לאור החלטות הממשלה הקודמות וגם לאור מעשים וכוונות שהממשלה צריכה לעשות בימים הללו כלפי הצפון, ולאפשר לכל מנהיגי הצפון, ככל שנצליח, להתבטא ולומר כמה דברים ביום החשוב הזה.

מיכאל ביטון: נתחיל עם יוזמי היום הזה בכנסת, חברת הכנסת חברתי יעל רון בן משה וחברי אופיר סופר, שהוא באמת חבר שלי, ושניהם משתפים פעולה ללא עניינים של קואליציה ואופוזיציה, כי הגליל הוא מעל העניינים האלה, וכבר הביאו תוצאות ופתרונות, ועוד יביאו.

מיכאל ביטון: אתם תאמרו דברי פתיחה ולאחר מכן ידבר מנכ"ל המשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל, שהיה ראש רשות בצפת ומכיר לעומקם את הדברים בצפון.

מיכאל ביטון: בבקשה, יעל.

יעל רון בן משה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, גם על ההירתמות המידית לקיום הדיון החשוב הזה, גם על הדיון שנערך הבוקר שעסק בגליל.

יעל רון בן משה: אתה שם את הנגב ואת הגליל כל הזמן בראש סדר היום בבית הזה ובציבור בכלל.

יעל רון בן משה: תודה לשותף שלי אופיר סופר על כל היום הזה ועל כל הפעילות המשותפת.

יעל רון בן משה: יש לנו שותפים נוספים לשדולה לפיתוח הגליל: חברת הכנסת ענבר בזק וחבר הכנסת אופיר כץ.

יעל רון בן משה: אנחנו עוברים בין הוועדות אז סליחה שלא כולם נוכחים כאן.

יעל רון בן משה: תודה אדוני מנכ"ל המשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל שאתה נמצא אתנו.

יעל רון בן משה: אני מקווה שנשמע ממך דברים חשובים.

יעל רון בן משה: אגיד ברקע הדיון שבימי הגליל הקודמים, בשנים 2016 ו-2018, ישבתי בצד השני של השולחן.

יעל רון בן משה: אני מכירה את התחושה של לפנות יום שלם מן היומן, להשבית פגישות אחרות, לנסוע את כל הדרך הארוכה בכביש 6, גם לשלם על זה, להגיע: כן נותנים לי להיכנס, לא נותנים לי להיכנס.

יעל רון בן משה: בסוף חברי הכנסת מדברים ומדברים ומדברים, במקרה הטוב יוצא משהו, במקרה הטוב פחות לא יוצא משהו, אפילו לא הספקתי להגיד משהו וחזרתי הביתה.

יעל רון בן משה: כבוד השר, תודה שאתה אתנו.

יעל רון בן משה: אני מעריכה מאוד את כל מי שעשה את הדרך הזו היום, ובימים אחרים, ומגיע לכאן.

יעל רון בן משה: אני מקווה שנצליח לשמוע אתכם בשלל הדיונים, אם לא בדיון הזה אז בהמשך.

יעל רון בן משה: אני מתנצלת מראש בשמי ובשם כל חבריי, שלא את כולם נצליח לשמוע.

יעל רון בן משה: ועדיין זו הדרך שעובדים בה בבית הזה: שמים אתרים, הזדמנויות, הצעות לפתרון, מנסים להגיע להסכמות עם השרים, עם גורמים נוספים, ובטח לקראת אישור תקציב מדינה.

יעל רון בן משה: ככל שאתם אתנו, גם באופן פיזי וגם בהמשך, זה מאוד מאוד מחזק אותנו ויש משמעות לכך שאתם נמצאים כאן, אז תודה.

יעל רון בן משה: בעוד כ-25 שנים מדינת ישראל תמנה יותר מ-15 מיליון אזרחים.

יעל רון בן משה: המספר הזה משמח אותנו מאוד, מצד אחד.

יעל רון בן משה: מצד שני, הוא כמו תמרור אזהרה, שאומר לנו: חבר'ה, צריך להתחיל לחשוב כמו מדינה בסדר גודל בינוני.

יעל רון בן משה: אנחנו לא יכולים להמשיך לעצום עיניים כשבנינו ובנותינו זולגים לנו מן הגליל למרכז הארץ.

יעל רון בן משה: מרכז הארץ לא יעמוד בזה, הוא יהיה צפוף כמו ניו דלהי ובומבי – זה לא המצאה שלי, זה מחקרים – ובגליל ובנגב תישאר אוכלוסייה שאולי אין לה ברירה אחרת.

יעל רון בן משה: למעשה מדינת ישראל תקבל על עצמה את הסכם החלוקה משנת 1947, שהוא הסכם לא טוב, שלא יאפשר לנו לשמור על גבולות המדינה וזה עלול להביא אותנו לסכנה ביטחונית.

יעל רון בן משה: אם מישהו לא הבין מה אמרתי אז אנחנו צריכים לחזור לשיעורי בית, מה זה הסכם החלוקה, מה המשמעות של התיישבות בכלל חלקי המדינה, גם בגליל, גם בנגב, ולראות איך אנחנו מאפשרים לאנשים לחיות בכבוד במקומות האלה.

יעל רון בן משה: כדי שזה יקרה, כדי שיהיה פיזור אוכלוסייה ושאנשים יסכימו לגור בגליל ובנגב אנחנו צריכים לאפשר להם תנאים בסיסיים, והראשון שבהם הוא פרנסה.

יעל רון בן משה: אם אין איפה לעבוד אנשים לא יבואו לגור במקומות האלה.

יעל רון בן משה: אנחנו מדברים על יצירת 500,000 משרות ב-25 שנים בגליל.

יעל רון בן משה: אני לא יודעת איך אנחנו יכולים להמשיך לישון בלילה בשקט אם לא התחלנו להניע את הגלגל הזה.

יעל רון בן משה: זה לא דבר שהולך לקרות מעצמו.

יעל רון בן משה: התפיסה שהשוק ינהל את עצמו תגרום לכך שמרכז הארץ יקרוס אל תוך עצמו בגלל עומס על התשתיות והגליל והנגב יתפרקו מנכסיהם המעטים שקיימים היום ושאם לא נעצים אותם הם ייגמרו כליל.

יעל רון בן משה: לכן אני קוראת לך, אדוני היושב-ראש, לכם אדוני השר והמנכ"ל, להביא תוכנית לאומית לצפון, שעוסקת בהקמת מרכז כלכלי חדש בצפון הארץ, שיוכל להכיל עשרות אלפי משרות בשלב הראשון ובהמשך להתחבר.

יעל רון בן משה: כדי שזה יקרה אנחנו חייבים לדאוג לתשתיות לאומיות.

יעל רון בן משה: אנחנו צריכים לוודא שתהיה רכבת עד הגליל המזרחי; אנחנו צריכים שדה תעופה בין-לאומי בטיסות לפחות עד מרכז אירופה; אנחנו צריכים הארכה של כביש 6 לגליל המערבי, ונקיים על זה דיון ממש בחצי השעה הקרובה בוועדת הכספים, מנכ"לית משרד התחבורה תהיה שם; אנחנו צריכים מוסד אקדמי משמעותי בצורת אוניברסיטה, עם תקצוב תוספתי.

יעל רון בן משה: אנחנו לא רוצים לעשות קניבליזם בין המכללות ובין מוסדות לימוד אחרים, אנחנו צריכים לזה תוספת של כסף.

יעל רון בן משה: במדינה של 15 מיליון אזרחים אנחנו לא יכולים להמשיך לחשוב כמו 6 מיליון אזרחים.

יעל רון בן משה: הדבר הזה כולו צריך לבוא כתוכנית לאומית לצפון.

יעל רון בן משה: זה יכול להיות בהובלה של השר שנמצא כאן ומחויב מאוד לנושא הזה, זה יכול מבחינתי להיות בהובלה של שר האוצר, של ראש הממשלה.

יעל רון בן משה: כל הקרדיט יהיה שלכם.

יעל רון בן משה: אנחנו נחזק אתכם בדבר הזה.

יעל רון בן משה: זה צריך לבוא לידי ביטוי בתקציב המדינה לשנת 2023.

יעל רון בן משה: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה, חברת הכנסת יעל רון בן משה, מיוזמי היום הזה בכנסת ואשת הגליל.

מיכאל ביטון: נלחמים פה באופן שוטף על סוגיות.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת אופיר סופר הוא גם איש הגליל ומיוזמי היום הזה, עם עבודה משותפת של אופוזיציה וקואליציה למען מטרה נעלה.

מיכאל ביטון: אופיר, בבקשה.

מיכאל ביטון: השר אמר שהוא ישמע אותך קודם, ישמע עוד כמה דוברים וכאשר הוא יחליט הוא ידבר.

עודד פורר: אדבר אחרי אופיר סופר.

עודד פורר: אני רוצה להיות גם בדיון בוועדת הכספים.

אופיר סופר: לא אחזור על דברים שאמרתי הבוקר, נשאיר גם דברים למפגש עם כלל ראשי הרשויות.

אופיר סופר: בראשית דבריי, תודה ליעל רון בן משה שעסקה באינטנסיביות בהכנת היום הזה, ולענבר בזק ואופיר כץ השותפים הנוספים.

אופיר סופר: אני רוצה לסרטט לכם את מפת הצפון בהיבטים של מנועי צמיחה, לתת לכם לחשוב על זה, להשאיר את זה כנקודה למחשבה, ואולי להציע כיוון להצעת פתרון.

אופיר סופר: אני לא רוצה שתתבלבלו ממה שאני מסרטט אבל ננסה לעשות את זה בכל זאת.

אופיר סופר: השר שמע את זה ממני, הוא גם לקח מנוע צמיחה רציני אצלו, את אילן שוחט כמנכ"ל, שהיה אצלנו ראש רשות, אז יש גם דברים טובים בקואליציה.

עודד פורר: השאלה אם אילן שוחט זה טוב בקואליציה או אנחנו טובים בקואליציה.

מיכאל ביטון: תישאר ממלכתי, אופיר.

אופיר סופר: אתמול בלילה הייתה לי שיחה עם מיכאל ביטון, הוא כמעט עשה טעויות.

מיכאל ביטון: אתמול הוא כמעט הצטרף לקואליציה.

מיכאל ביטון: לא רצינו לחשוף את זה עדיין.

יעל רון בן משה: את מה שהיה אתמול בלילה רק אנשי הגליל והנגב יודעים.

יעל רון בן משה: למה?

יעל רון בן משה: כי אנחנו לא חוזרים הביתה, אנחנו נשארים פה.

אופיר סופר: תעברו איתי על הסרטוט: רמב"ם, אוניברסיטת חיפה, רפא"ל, בז"ן, הרכבת, הנמל, הטכניון.

אופיר סופר: בקיצור, מנועי צמיחה אדירים.

אופיר סופר: אפשר לדבר גם על יקנעם – אני זוכר את יקנעם כילד כמקום שמדלגים עליו בדרך לסבא וסבתא והיום יש שם הייטק רפואי מפותח מאוד.

אופיר סופר: כאשר אני מסתכל על הגליל המזרחי – נכון, היה מאמץ גדול וגם הצלחה אולי בהקשר של בית הספר לרפואה, אבל יש לנו בעיקר פרוטקשן.

אופיר סופר: מנוע הצמיחה הכי גדול שיש לנו שם הוא פרוטקשן.

אופיר סופר: זה חתיכת מפעל אבל הוא מפריע לאחרים, ולא קורים שם דברים אחרים.

אופיר סופר: אם אנחנו מדברים על מעגלי נסיעה – כל מי שנוסע מקריית שמונה צריך לנסוע שעתיים וחצי או שלוש שעות.

אופיר סופר: מניתי אמנם את מנועי הצמיחה בגליל המערבי או בצפון המערבי אבל גם הוא כבר מרוקן ופחות רלוונטי.

אופיר סופר: כלומר אף אחד לא נוסע לחיפה ליום סידורים, נוסעים לתל אביב.

אופיר סופר: לא שווה לנסוע לחיפה כי כבר אין מה למצוא שם.

אופיר סופר: מי שנוסע זה אנשים מרמת הגולן, אנשים מכל אצבע הגליל, אנשים מבית שאן.

אופיר סופר: יש לנו חתיכת אתגר בעניין הזה.

אופיר סופר: אפשר לקחת את הדבר הזה שאני מתאר עד מעגל שלומי, ויש לנו המון עבודה, ואפילו נהריה.

אופיר סופר: אני חושב שהדבר שאנחנו צריכים לעשות הוא להניח סופר-טנקר תעסוקתי בגליל המזרחי.

אופיר סופר: אפשר לקרוא לזה "אזור פיתוח כלכלי", אפשר להחליט שאת אחד המרכזים הרפואיים שם מעצימים, אפשר לדבר על אוניברסיטה בגליל, אפשר לדבר על מענקים מיוחדים דווקא לאזורי התעשייה האלה, ומי שיהיה שותף שם – ואני לא הולך להזניח את קריית שמונה, אלא שקריית שמונה תהיה שותפה בנכסים באותם אזורים, וגם מטולה תהיה שותפה בנכסים וגם רמת הגולן.

אופיר סופר: אני חושב שיהיה אפשר לעשות הרבה יותר ובגדול יותר, את מה שעשו ביקנעם, רגל אחת יותר מזרחה ויותר צפונה.

אופיר סופר: אם נעשה את זה – ואני ריאלי, אני יודע שיהיה קשה להחזיק סדר עדיפות לאומי גבוה לאורך זמן עם חלוקה סוציאלית צודקת, זה לא יחזיק מים, לא בקצב החלפת הממשלות במדינת ישראל ולא בקצב שינויי סדרי העדיפויות והאתגרים האלה.

אופיר סופר: אני חושב שזה מה שצריך לעשות – להניח סופר-טנקר כלכלי באזור הזה.

אופיר סופר: שאף אחד פה לא יחיה באשליה שבגליל המערבי, מה שתיארתי לפני כן, כל מנועי הצמיחה האדירים האלה, שאנחנו במצב טוב, כי אם המצב היה טוב כל כך לא היינו מאבדים את צעירי חיפה והכרמל – את העיר התחתית איבדנו כבר מזמן – לטובת מרכז הארץ.

אופיר סופר: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה, אופיר.

מיכאל ביטון: עכשיו השר ידבר.

מיכאל ביטון: אחרי כן נעשה שילוב לסירוגין גם של חברי כנסת וגם של ראשי רשויות מקומיות מן הצפון.

מיכאל ביטון: השר לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל עודד פורר, תראה מה זה שאתה בא לחדר, כמה אתם כמשרד משפיעים ומשמעותיים ליישובים שונים, עם פרויקטים ייחודיים.

מיכאל ביטון: עם לא הרבה כסף אתם הופכים להיות משמעותיים ויוצרים שותפויות ואווירה טובה.

מיכאל ביטון: התפילה שלי היא שנעצור רגע בענייני החקלאות, נעשה עצירה מוחלטת, נאפס את המונה ונגיע למערכות יחסים כאלה גם בעולם החקלאות.

מיכאל ביטון: תראה מה זה כשיודעים לעבוד בשותפויות ולייצר אנרגיה טובה, אז המשרד שלך הופך להיות מרכזי ומשמעותי.

מיכאל ביטון: השר לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל, בבקשה.

עודד פורר: תודה, מיכאל.

עודד פורר: אתה איש הנגב.

עודד פורר: קודם כול, אני מתנצל מראש כי אצטרך לצאת, חשוב לי להיות גם בדיון בוועדת הכספים.

עודד פורר: אני חושב שלמשל הנושא של הארכת כביש 6 הוא דרמטי וקריטי וחשוב מאוד שנקדם את זה בתוך הממשלה.

עודד פורר: יש לנו על זה דיונים.

עודד פורר: גם בתוך הממשלה אנחנו יודעים להתווכח.

עודד פורר: אני מאמין שנמצא פה את הפתרונות.

עודד פורר: אני חייב להגיד בהקשר הזה ששני המשרדים שאני עומד בראשם נוגעים גם בנגב וגם בגליל, הם קשורים זה בזה, וגם מנוצלים יחד כדי לייצר שיתופי פעולה מוצלחים מאוד.

עודד פורר: אני לא רוצה לדבר פה ארוכות על כל התוכנית שלנו של המרכזים החדשים.

עודד פורר: חלקכם כבר שמעתם את זה.

עודד פורר: אני רוצה שאנשים פה יוכלו להתבטא, אבל חשוב לי לציין כמה דברים שאנחנו עושים תחת שתי הכנפיים האלה.

עודד פורר: ראשית, אני מסכים מאוד עם מה שאמרת, על היכולת בכסף קטן לעשות השפעה גדולה מאוד.

עודד פורר: כינסנו לפני כשבועיים בצפת את קבינט נגב–גליל כדי להעביר החלטת ממשלה היסטורית בנושא בריאות לנגב ולגליל, תוספת של 40 מיליון שקלים שנתנו לטובת הבריאות.

עודד פורר: זה לא סכום עתק אבל גם המסע הגדול צריך להתחיל בצעד ראשון.

עודד פורר: עלו טענות במשרדי הממשלה גם למשרד הנגב והגליל: מה פתאום אתם שמים כסף בנושא בריאות?

עודד פורר: יש את משרד הבריאות, שהוא ישים כסף.

עודד פורר: אבל למען האמת במשך 77 שנים משרד הבריאות לא שם כסף במקומות הללו.

עודד פורר: התפקיד שלנו כמשרד, והמנכ"ל מוביל את זה, הוא לשים את השקל הראשון ואז לצרף אליו את השקלים הנוספים מן המשרדים האחרים.

עודד פורר: הכנסנו את משרד הבריאות אל תוך העניין הזה ובתי החולים בצפון מקבלים פתאום יכולת לרכוש ציוד שלא היה להם, מקבלים יכולת לעשות מחקר שלא היה להם, מקבלים יכולת לגייס רופאים באופן שהם לא יכלו בעבר.

עודד פורר: ועדיין אני אומר לכם ביושר, זה לא מספיק.

עודד פורר: אנחנו צריכים לסגור פער אדיר שנוצר לאורך השנים בין המרכז לבין הגליל ולבין הנגב.

עודד פורר: זה יום הגליל אבל אני צריך לדבר על שניהם כי זה נוגע בשניהם.

עודד פורר: את הפער הזה לוקח זמן לסגור.

עודד פורר: יחד עם זאת, מה שאנחנו הצלחנו, מה שהממשלה הזאת עושה ב-11 חודשים הוא באמת חריש עמוק, שכולל תקצוב בתקציב המדינה שאישרנו כאן בכנסת לפני מספר חודשים של דברים שמעולם לא היו.

עודד פורר: תוכנית מגן הצפון, 5 מיליארד שקלים, היא תוכנית דרמטית.

עודד פורר: בזמנו השר ליברמן, כאשר היה שר ביטחון, אישר אותה.

עודד פורר: כשעזבנו את הממשלה פתאום התוכנית נעלמה, כאילו מגן הצפון הוא משהו שקשור אליי או אליך או למישהו.

עודד פורר: לשמחתי בשיתוף פעולה בין שר הביטחון גנץ לבין שר האוצר ליברמן התוכנית הזאת מתוקצבת.

עודד פורר: היא יצאה לדרך כדי לסגור פערים במיגון, בדבר הכי בסיסי.

עודד פורר: אני לא מדבר על זה שהשקעה של 5 מיליארד שקל בתשתיות מייצרת גם היא הרבה מאוד כלכלה.

עודד פורר: בנושא הניקוז, פתרנו חלק מן הבעיות בצורה מידית, בשיתוף פעולה עם ראש עיריית נהריה, אפילו עוד לפני שאישרנו את התקציב.

עודד פורר: הגדרנו את זה כיעד.

עודד פורר: לא יכול להיות שבעיר מרכזית כמו נהריה, בכל חורף הגעתון עולה על גדותיו.

עודד פורר: אז עשו שם העמקה של מאגר יחיעם.

עודד פורר: זה עוד לא נגמר, אבל גם כאן יש לנו תוספות תקציביות משמעותיות.

עודד פורר: יש עוד הרבה מאוד דברים שנעשים.

עודד פורר: כפי שאמרתי, תחבורה ודברים אחרים.

עודד פורר: אני רוצה לגעת בדבר אחד, בשיתוף פעולה בין חקלאות לבין הנגב והגליל, וזה נושא הקרקעות בגליל.

עודד פורר: ראינו השתלטות על קרקעות חקלאיות בגליל, תהליך שקרה לאורך שנים באזור כפר תבור ובאזורים אחרים, שרוכשים קרקעות חקלאיות כדי לחלק אותן לחלקות קטנות, שבסופו של יום לא משמשות לחקלאות.

עודד פורר: מנצלים את הפרצה בחוק, עושים מגרשים של דונם וכל אחד עושה לעצמו שם שבתות עם טרקטורונים ועל האש וסיפורים.

עודד פורר: הקמנו שולחן עגול: משרד הנגב והגליל, משרד החקלאות, צירפתי פנימה את אגף החקירות של רשות המיסים כרשות חוקרת, צירפנו פנימה את קק"ל ואת חברת הימנותא, שהתפקיד שלה מטעם קק"ל הוא רכישת קרקעות.

עודד פורר: צירפנו פנימה את מג"ב, בשיתוף פעולה שלי עם השר לביטחון פנים.

עודד פורר: יושבים כמובן ביחד עם ראשי הרשויות המקומיות, יושבים מידי חודש, עוברים על הבעיות, על התקלות, ביחד עם מינהל התכנון של משרד החקלאות.

עודד פורר: אני אומר לכם, הוציאו צווי הריסה בחודשים האחרונים לחלק מן הגדרות הללו.

עודד פורר: הימנותא רכשה קרקעות בכ-170 מיליון שקל, רכשה בחזרה קרקעות, שתשיב אותן באמת להיות קרקעות חקלאיות.

עודד פורר: זה אחרי הזנחה של הרבה מאוד שנים.

עודד פורר: זאת תחילת הדרך.

עודד פורר: יש לנו פה עוד דרך ארוכה מאוד – אני אומר לך את זה, מיכאל, פה ביחד נצטרך לעשות עוד הרבה מאוד – אבל אני חושב, עם כל הבעיות שיש, אנחנו נמצאים היום בכיוון הנכון ובוודאי המנכ"ל עוד יוכל להרחיב אחר כך על התוכניות.

עודד פורר: אני מברך אותך על הדיון הזה ועל שיתוף הפעולה.

מיכאל ביטון: תודה, השר.

מיכאל ביטון: אנחנו מבינים שאתה צריך לצאת.

מיכאל ביטון: אני אומר לך שחשוב כל שקל שתביא מן המשרד שלך לנגב ולגליל.

מיכאל ביטון: תבנה שותפויות עם ראשי רשויות מקומיות, כי הם יודעים לבצע, הוכחנו את זה שכספים שהגיעו אלינו בוצעו ב-100% ביצוע ומהר, וכמובן עם עוד גופים שנמצאים שם, בתי החולים, האוניברסיטאות, העוגנים.

עודד פורר: עוד מילה על האוניברסיטה.

עודד פורר: אמרתי את זה גם בכנס בגליל, הנה אני אומר את זה פה.

עודד פורר: לא יהיה מצב שהתקציב הוא שיעצור הגעה של אוניברסיטה לגליל.

עודד פורר: תהיה אוניברסיטה בגליל.

עודד פורר: זה נמצא אצלנו בהסכם ואנחנו מחויבים לזה.

עודד פורר: התקציב לא יהיה הבעיה.

עודד פורר: תפתרו את הבעיות האחרות.

מיכאל ביטון: יפה.

מיכאל ביטון: הגיע הזמן שתהיה אוניברסיטה בגליל.

עלי סלאלחה: קמפוס אחד שיהיה במע'אר.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

מיכאל ביטון: מה שלומך?

מיכאל ביטון: בסדר?

מיכאל ביטון: אני רוצה להתחיל עם איש יקר, שגם היה ראש רשות ולדעתי גם חבר כנסת, ואם נחבר את כל השנים של כולנו ברשות לא נגיע לשנים שלו.

מיכאל ביטון: אני מבקש מכל הדוברים הבאים להיות קצרים ולעניין.

מיכאל ביטון: משפט טוב אחד שתגידו יופיע בתקשורת, עמוד שלם שתדברו אף אחד לא יידע.

מיכאל ביטון: אז תהיו חדים וקצרים כולם.

מיכאל ביטון: שלמה בוחבוט, בבקשה.

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, תודה.

שלמה בוחבוט: אני לא ראש עיר אבל הייתי במשך 42 שנים ראש עיר, חבר כנסת, יושב-ראש מרכז השלטון המקומי.

שלמה בוחבוט: ישבתי בוועדת הבריאות, שמעתי את חברי הכנסת ואמרתי לאחד החברים: מתי אגיע לכנסת ואשמע שחברי הכנסת מודיעים: גייסנו לך תקציב?

שלמה בוחבוט: אבל כולם בוכים בדיוק כמונו.

שלמה בוחבוט: אני שמח ששר הגליל והנגב דיבר על מה שהולכים לעשות במשרד הזה.

שלמה בוחבוט: אני מברך את המשרד, הוא משרד חשוב מאוד.

שלמה בוחבוט: אבל אני רוצה לחזק כמה דברים.

שלמה בוחבוט: מיכאל, אתה היית ראש עיר והיית בהנהגה של הנגב.

שלמה בוחבוט: אני שואל: למה לפעמים מנסים לסכסך בין הגליל לבין הנגב?

שלמה בוחבוט: הרי אישרו 400 מיליון שקל לנגב.

שלמה בוחבוט: מדוע לא אישרו 400 מיליון שקל לגליל?

שלמה בוחבוט: למה אנחנו צריכים כל הזמן לדבר על הבעיות של בתי החולים?

שלמה בוחבוט: הרי את אותם 40 מיליון שקל הבטיח השר ליצמן לפני שש שנים לבית חולים נהריה כדי לשפץ את המחלקות הפנימיות.

שלמה בוחבוט: למה אני צריך לקנא באיכילוב ולא להיות מאושר בבית חולים נהריה?

שלמה בוחבוט: נושא התעשייה – צריך לעשות מהפכה.

שלמה בוחבוט: למה אזורי תעשייה מפותחים כל כך יפה ברחוב הברזל בתל אביב, בהרצליה?

שלמה בוחבוט: כל תעשיית ההייטק.

שלמה בוחבוט: צריך להפסיק ולהעביר את הכול לגליל ולנגב.

שלמה בוחבוט: כביש 6 – גבי נעמן, ראש מועצת שלומי, ביחד איתי, יצאנו בשעה 7 בבוקר והגענו כמעט ב-11.

שלמה בוחבוט: למה זה צריך לקרות?

שלמה בוחבוט: ולא רק זה, אנחנו גם שילמנו אגרה.

שלמה בוחבוט: למה צריך לשלם אגרה על כביש שעושים לי?

שלמה בוחבוט: אנחנו מצפים ש-19 מיליארד השקלים שאתה דיברת עליהם, אולי אתה כיושב-ראש ועדת הכלכלה – וגם מבקר המדינה ביקר את זה.

שלמה בוחבוט: בעצם מה עשו?

שלמה בוחבוט: לקחו כסף לכבישים, חיברו אותו והפכו אותו ל-19 מיליארד שקל.

שלמה בוחבוט: בכל זאת אנחנו לא רוצים להמשיך לבכות.

שלמה בוחבוט: הגליל הוא חבל ארץ נהדר, חבל ארץ שאנשים אוהבים אותו.

שלמה בוחבוט: הצעירים לצערי ממשיכים לעזוב.

שלמה בוחבוט: חייבים לפתח תעסוקה מתאימה, לשנות את בתי החולים, לפתח את כביש 6.

שלמה בוחבוט: אנחנו שומעים עכשיו מגמגמים שיכול להיות שכביש 6 ורכבת מהירה לא יגיעו לצפון.

שלמה בוחבוט: מיכאל, אני מאמין שאתה כיושב-ראש ועדת הכלכלה, איש השטח, ביחד עם איתן שוחט שהיה ראש מועצת צפת, את כל ההליכים אתם מכירים היטב.

שלמה בוחבוט: תודה לכם.

מיכאל ביטון: תודה לך, שלמה.

מיכאל ביטון: יש לנו הרבה מה ללמוד מעשייתך ומן האופן שהפכת את מעלות לפנינה, למקום מדהים.

מיכאל ביטון: הגלידה הכי טובה במדינה נמצאת במעלות, גלידת בוז'ה.

מיכאל ביטון: רונן מרלי, ראש עיריית נהריה, בבקשה.

רונן מרלי: תודה ליושב-ראש.

רונן מרלי: קודם כול תודה ליעל רון בן משה ולחברי הכנסת על היום החשוב הזה.

רונן מרלי: אדבר בקצרה.

רונן מרלי: אתחבר למה ששלמה בוחבוט אמר.

רונן מרלי: בלי תשתית לא נוכל לפתח את הגליל.

רונן מרלי: צריך מסד כדי להגיע לטפחות.

רונן מרלי: אני לא מקטר שטוב במרכז.

רונן מרלי: מצוין שטוב במרכז, וטוב שכך יהיה.

רונן מרלי: נהיה גאים במדינה שלנו שהיא חזקה ועוצמתית בזכות היכולת של המדינה להשקיע בלב האסטרטגי שלה, גדרה–חדרה, בעשורים הראשונים.

רונן מרלי: אבל אם לא נשקיע עכשיו בגליל אז אנחנו נהיה חלשים, וגליל חלש שווה מדינת ישראל חלשה.

רונן מרלי: לכן צריך להתחיל בתשתית.

רונן מרלי: אנחנו מבקשים בסיס, אנחנו מבקשים בריאות, אנחנו מבקשים חינוך, אנחנו מבקשים השכלה גבוהה ואנחנו מבקשים תשתיות, תשתית בסיסית של כביש 6.

רונן מרלי: לא ייתכן שכביש 6 לא ימשיך עד שלומי כבר מחר בבוקר, לא צריך לחכות.

רונן מרלי: כשמדברים על תקציב – זה העודפים של העודפים של מה שנופל מן הכיסים בוועדת הכספים או במשרד האוצר.

רונן מרלי: זה לא תקציב גדול.

רונן מרלי: אם כביש 6 יגיע אז נוכל להביא את התעשייה החדשה שאנחנו רוצים להביא, אם כביש 6 יגיע נוכל להשאיר את החבר'ה הצעירים כי הם ילמדו באזור ויעבדו באזור, וכך הלאה וכך הלאה.

רונן מרלי: לכן זה הבסיס שצריך להתחיל ממנו.

רונן מרלי: צריך לזכור שאם הגליל חלש – מדינת ישראל חלשה.

רונן מרלי: מוטב שלא נרחיב ולא נדבר על כביש 6 בהקשרים ביטחוניים של העתקת כוחות מהצפון לדרום ולהיפך.

רונן מרלי: לכן אנחנו חייבים להתחיל עם העניין הזה.

רונן מרלי: תודה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: אשריך על החדות ועל התמצית של הדברים.

מיכאל ביטון: יש מה ללמוד ממך איך להגיד דברים חדים, קצר ולעניין.

מיכאל ביטון: חברת הכנסת ענבר בזק, אשת הגליל, שנלחמת למען הגליל בצוות הזה, בבקשה.

ענבר בזק: תודה רבה.

ענבר בזק: תודה גם על היום החשוב הזה.

ענבר בזק: אני חלק מקבוצה של יו"רים של שדולת פיתוח הגליל שתושק ב-12:30 באולם נגב.

ענבר בזק: רציתי שזה יהיה באולם גליל אבל אין אולם גליל בכנסת, אז כל מי שנמצא כאן מוזמן להצטרף.

מיכאל ביטון: תגישו הצעת חוק שהאולם של ועדת הכלכלה ייקרא אולם גליל.

ענבר בזק: לא צריך להגיש הצעת חוק.

ענבר בזק: צריך לבקש מיושב-ראש הכנסת.

ענבר בזק: כולכם מוזמנים להשקת השדולה.

ענבר בזק: על כל הדברים המדויקים מאוד והבהירים שנאמרו פה אני מבקשת להוסיף בקצרה.

ענבר בזק: קראתי לא מזמן סקר שנעשה במכללת תל חי.

ענבר בזק: 70% מן הסטודנטים שעוזבים את הגליל אחרי הלימודים שלהם מצהירים שהם היו רוצים להישאר לחיות בגליל המזרחי, הם התחברו מאוד, גם כאלה שבאו מן המרכז, גם כאלה שנולדו בגליל התחברו מאוד לאזור, רוצים לחיות בו.

ענבר בזק: הם מציינים שהסיבה לעזיבה שלהם היא תעסוקה.

ענבר בזק: תושבי הגליל מרוויחים פחות, יש נתונים שמראים 30%, יש נתונים שמראים 20%, אבל באופן מאוד עקבי לאורך שנים הם מרוויחים פחות.

ענבר בזק: נכון להיום בערך 25% מתושבי הגליל עובדים בתעשייה המסורתית, שם מלכתחילה המשכורות נמוכות יותר, ורק 3% מהם משולבים בהייטק.

ענבר בזק: יש עכשיו תוכנית ממשלתית של מיליון ישראלים בהייטק.

ענבר בזק: אני קוראת פה בוועדה, וגם אגיד את זה בהשקה של התוכנית ביוני בתל אביב, שצריך לראות בתוך התוכנית הזאת איך משלבים גם את תושבי הנגב וגם את תושבי הגליל בתוך התקציב הגדול הזה, בתוך התוכנית החשובה הזאת.

ענבר בזק: זה מנוע פיתוח כלכלי משמעותי מאוד, כמובן לצד תמיכה במנועי התעסוקה הקיימים.

ענבר בזק: אי אפשר להתעלם מן התעשייה המסורתית, שהיא היום המעסיק הכי גדול בצפון, וגם היא נמצאת במשבר בגלל היעדר כוח אדם מיומן.

ענבר בזק: הפיתוח הכלכלי בצפון, בעיקר בתחום ההייטק, פחות או יותר נעצר בחיפה וביקנעם.

ענבר בזק: יקנעם באמת משגשגת ומצליחה בעקבות מדיניות ממשלתית, בעקבות הטבות.

ענבר בזק: הבעיה היא ששם נעצרות חברות ההייטק, הן לא ממשיכות צפונה.

ענבר בזק: נפגשתי בעניין זה עם שרת הכלכלה, וזה גם דבר שהצעתי ואני מציגה אותו בכל הזדמנות, ואמרתי שצריך לייצר שלוש רמות של אזור פיתוח כלכלי: אזור כלכלי א', אזור כלכלי א'א' ואזור כלכלי א'א'א'.

ענבר בזק: ככל שמתרחקים, כגודל הפריפריה כך גודל ההטבה שצריכים לתת לחברות כדי להגיע.

ענבר בזק: היום חברה אומרת לעצמה: אם אני מקבלת אותו דבר ביקנעם ובפארק התעשייה בר לב ובמעלות ובקריית שמונה אז אני אשאר ביקנעם, אין לי מה להמשיך צפונה.

ענבר בזק: לדעתי זה ייתן תמריץ לחברות להגיע צפונה.

ענבר בזק: דבר נוסף, יש לנו פה הזדמנות גדולה בתוך משבר הדיור הכל כך עמוק לייצר תוכנית לדיור בר-השגה בנגב ובגליל למשפחות צעירות.

ענבר בזק: זה צריך לבוא בתמריץ כלכלי של קרקעות.

ענבר בזק: במקום שהקרקעות בנגב ובגליל יהיו מוזלות היום המחירים עלו מאוד.

ענבר בזק: הם עדיין נמוכים יותר מאשר במרכז אבל אני גרה בישוב יובלים – מחיר הקרקעות בגליל ובגולן גם גבוה מאוד.

ענבר בזק: צריך לתת את הקרקעות במחירים הכי נמוכים שהמדינה יכולה לתת, ולצד זה להשקיע בתעסוקה.

ענבר בזק: ניתן פה הזדמנות לצעירים, למשפחות צעירות שרוצות איכות חיים, רוצות תעסוקה איכותית, להגיע לגליל.

ענבר בזק: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה רבה, ענבר.

מיכאל ביטון: אלי ברדה, ראש עיריית מגדל העמק, מבחינתי, ויושב-ראש הנהלת הרשות לפיתוח הגליל, חברי, בבקשה.

אליהו ברדה: שלום לכבוד היושב-ראש.

אליהו ברדה: אני רואה שלימור חסרה פה.

מיכאל ביטון: הוא מתכוון ללימור מגן תלם, חברת הכנסת, שהייתה במשך 20 שנים יועצת משפטית במגדל העמק.

אליהו ברדה: חבריי חברי הכנסת שעומדים מאחורי הקמת השדולה הזאת, הזכרתי אותה כבר בדיון הקודם, השר לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל ואילן שוחט, מנכ"ל המשרד, שהוא באמת כפי שהגדרת מנוע צמיחה רציני ביותר, וכמובן כל הנוכחים פה, שכפי שאמרתי מכבדים בנוכחות שלהם.

אליהו ברדה: זו אמירה יותר משמעותית מכל נאום שאומר בשבחם.

אליהו ברדה: רציתי לומר לך, מיכאל, היה פה ניר ברקת לפני כמה דקות ופתאום ראיתי בקו אחד את התקופה ששלושתנו ניהלנו מאבק עיקש, מאבק איתנים בנושא של - - -

מיכאל ביטון: תקצוב דיפרנציאלי ורווחה.

אורלי לוי אבקסיס: הייתי יושבת-ראש השדולה לצדק חלוקתי והרמנו את זה ביחד.

מיכאל ביטון: אורלי צעדה אתנו.

אליהו ברדה: אנחנו למודי מאבקים ונחושים, משום שאותנו חינכו בגליל ובנגב לא להתייאש.

אליהו ברדה: יש כלל שמלמד על דבקות במשימה, שאומר: "אין הטיפה חוצבת בסלע מכוח עוצמתה אלא מכוח התמדתה".

אליהו ברדה: אנחנו מאמינים בדרך ונחושים לכבוש אותה.

אליהו ברדה: אין לנו דרך אחרת.

מיכאל ביטון: כמעט היית אומר: אתכם או בלעדיכם.

מיכאל ביטון: עדיף אתכם.

מיכאל ביטון: בלעדיכם יהיה קשה יותר, עדיף אתכם.

אליהו ברדה: יש רגעים שמוציאים אותנו משלוותנו, שאנחנו אומרים: עזבו אותנו, רק אל תפריעו לנו.

אליהו ברדה: אבל זה לא הרגע הזה.

אליהו ברדה: אמרתי את ההקדמה הזאת רק כדי לומר את המשפט שביקשת שאגיד ולא ארחיב.

אליהו ברדה: במשפט אחד: הגיע זמן גליל.

אליהו ברדה: מה צריך יותר מזה?

אליהו ברדה: יש משנה סדורה של מנופים, מנועים, צרכים ומשאבים שנדרשים לגליל.

אליהו ברדה: אחרי שפרגנו על ירידת צה"ל לדרום וחיזקנו את כל המהלכים דרומה, אנחנו רואים את ארץ ישראל הקטנה כחלקה אחת גם אם היא מחולקת לחלקים, פרגנו במשך שנים, עודדנו, תמכנו, בירכנו, הכול למען הנגב.

אליהו ברדה: עכשיו אנחנו צריכים משוב לטובת חיזוק הגליל.

אליהו ברדה: יש עכשיו שר נמרץ ומנכ"ל נמרץ כמוהו.

אילן שוחט: הוא דוחף אותי.

אליהו ברדה: כולם רוצים לקדם את העניין הזה.

אליהו ברדה: הגיע הזמן.

אליהו ברדה: אמרתי בדיון הקודם: פעם בשנה אנחנו נפגשים פה ביום הגליל, אני שם את הראש שלי על השכן, הוא שם עליי, מקטרים, מדברים, מוציאים ונטילציה, משתחררים, נעלמים, נפגשים אחרי שנה.

אליהו ברדה: אני 24 שנים בתפקיד, שלמה בוחבוט היה 43 שנים בתפקיד.

אליהו ברדה: כל הזמן הוא שואל אותי: אלי, לא התייאשת?

אליהו ברדה: אני אומר לו: וכי אתה התייאשת?

מיכאל ביטון: תגיד לו: אני טיפה בסלע.

אליהו ברדה: הוא אומר לי: נער הייתי וגם זקנתי.

אליהו ברדה: בשורה התחתונה, אדוני יושב-ראש הוועדה היקר, גם מעצם היותך איש הנגב, שנהנית מן הדחיפה שלנו כשהיית בנגב, וגם בהיותך ראש רשות, והיום בתפקיד חשוב מאוד, כולל בעניין ה-100 מיליון שקל, שאם לא יעבירו למישהו אתה לא תצביע עבור משהו, אז בוא תאתגר את כולם בוועדה החשובה הזאת.

אליהו ברדה: תגידו למשרד הנגב והגליל, למשרד האוצר ולמשרדי הממשלה: תציגו תוכנית חומש, לא מהיום למחר, תוכנית סדורה, שהיא קיימת אבל רק צריך לאמץ אותה, לדייק אותה, להתאים אותה ולבצע אותה.

אליהו ברדה: מילת המפתח פה היא לבצע אותה.

אליהו ברדה: איך אמר המשורר: מאסנו בדיבורים, אנחנו רוצים מעשים כי אנחנו אנשים של עשייה, אנשים של מעשים.

אליהו ברדה: תחזקנה ידיך וידי כל השותפים המאמינים בצורך ונמצאים פה כדי להביע את דעתם, בין בשתיקה ובין באמירה.

אליהו ברדה: צריך לעשות משהו כי הגיע זמן גליל.

אליהו ברדה: יש תוכניות – בואו נתחיל לממש אותן.

אליהו ברדה: הדרך למיליון קילומטרים מתחילה בצעד ראשון קטן שיהיה רשום על שמך, אדוני חבר הכנסת ביטון.

מיכאל ביטון: אנחנו לוקחים את האתגר ונהיה שם בשבילכם.

מיכאל ביטון: תודה על הדברים, אלי ידידי.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת עלי סלאלחה, בבקשה.

עלי סלאלחה: כבוד היושב-ראש, תרשה לי לכבד ולהזכיר את ראש המועצה יאנוח-ג'ת, מודי סעד, שנמצא אתנו פה מהגליל, וראש מועצת בית ג'אן, ראדי נג'ם, שגם הגיע לירושלים.

עלי סלאלחה: כולנו רוצים להיות שותפים בקידום הגליל, ומצדי גם הנגב.

עלי סלאלחה: בשביל לקדם את הגליל ואת הנגב, את הפריפריות, אנחנו צריכים להשקיע בחינוך, בספורט, בתשתיות, כלכלה, אזורי תעשייה, הייטק וכמובן אזורי תעסוקה.

עלי סלאלחה: וללא ספק אנחנו צריכים תחבורה נכונה שתחבר אותנו למרכז וגם לפריפריה הדרומית.

עלי סלאלחה: וכמובן אני רוצה להגיד לכם, המועצות המקומיות הדרוזיות והערביות הן חלשות ומוחלשות.

עלי סלאלחה: מישהו פה דיבר על תוכנית חומש.

עלי סלאלחה: קיבלנו תוכנית חומש מן הממשלה הקודמת, יש תוכנית חומש בממשלה הנוכחית.

עלי סלאלחה: אם אשאל את ראשי המועצות, כמעט ולא מקבלים כלום היות ושמים הרבה חסמים ותוקעים את המועצות המקומיות.

עלי סלאלחה: אני רוצה להתייחס בעיקר למועצות המקומיות הדרוזיות.

עלי סלאלחה: מכאן אני פונה לממשלת השינוי, שאני תומך בה ואני חלק ממנה: בבקשה קחו אותנו ברצינות, תקדמו את המועצות המקומיות שלנו.

עלי סלאלחה: יש כפר שהפכו אותו להיות עיר אבל הוא נשאר כפר, אין לו שום דבר שעונה על הצרכים של עיר, זה העיר מע'אר.

עלי סלאלחה: כבוד השר אמר שתקום אוניברסיטה בצפון.

עלי סלאלחה: אני אכתוב מכתב ביחד עם חברי הכנסת הדרוזים שנמצאים פה, שאנחנו רוצים קמפוס אחד שיהיה בעיר מע'אר, לקדם את כלכלתה, לקדם את העיר הזאת ולהפוך אותה לעיר, והיא עיר מצוינת ומגיע לנו.

עלי סלאלחה: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה רבה, עלי.

מיכאל ביטון: ראדי נג'ם, ראש מועצת בית ג'אן, בבקשה.

ראדי נג'ם: צוהריים טובים לכולם.

ראדי נג'ם: אני מברך על הדיון הזה.

ראדי נג'ם: הצפון חשוב, ועוד יותר הגליל, אך בני עירך קודמים.

ראדי נג'ם: אני רוצה להביא פרופיל של ישוב דרוזי שנקרא בית ג'אן.

ראדי נג'ם: 13,000 תושבים, בירת הבגרויות של המדינה, יותר מ-2,500 אקדמאים, יותר מ-600 סטודנטים, לצערי עם 64 חללים – האחוז הגבוה ביותר בארץ.

ראדי נג'ם: מצד שני, 50 שנים בפיגור בתשתיות.

ראדי נג'ם: אנחנו חיים במאה ה-21 עם תשתיות של המאה ה-19.

ראדי נג'ם: 40% מהישוב לא מחובר לתשתיות ביוב, לניקוז 80% לא מחוברים, אין אזור תעסוקה, אין אזור תעשייה, אין מסחר.

ראדי נג'ם: הישוב נשען על ארנונה למגורים בלבד שהיא אינה כלכלית, כל בר דעת יודע שהיא אינה כלכלית.

ראדי נג'ם: אין הכנסות.

ראדי נג'ם: אחוז האבטלה הכי גבוה מכולם.

ראדי נג'ם: אני מצטרף לכל מילה שנאמרה פה.

ראדי נג'ם: אני מוותר על רכבת לבית ג'אן וגם על חוף ים לבית ג'אן.

ראדי נג'ם: אני צריך רכבל, איזו תשתית לאומית באזור.

ראדי נג'ם: ביקשתי שיהיה לי אזור תעסוקה מקומי.

ראדי נג'ם: בית ג'אן, עם כותרת של 114,000 דונם על המצח שלי, היא שמורת טבע.

ראדי נג'ם: לאן שאני הולך כששומעים שזו שמורת טבע מתייחסים כאילו זו פרה קדושה ואסור לגעת בה.

ראדי נג'ם: כראש רשות אני רוצה לעשות תוכנית פריפרית, מצד אחד לשמור על משאבי הטבע ומצד שני צריך לממש את הפוטנציאל של התושבים ולתת להם איך לחיות.

ראדי נג'ם: יש אזור תעסוקה ותעשייה בכרמיאל, ניתן חלוקת הכנסות לקבל משם.

ראדי נג'ם: יש אזור תעשייה בבר לב, ניתן לחלק חלק, כל עוד אין לי אזור תעסוקה או אזור תעשייה ולא מאפשרים לי.

ראדי נג'ם: יש בדלתון, יש בתפן.

ראדי נג'ם: תעשו לרגע חושבים עם הוועדה הגיאוגרפית, לתת משהו.

ראדי נג'ם: לא יכול להיות שראש רשות מתבייש להסתובב ברחובות.

ראדי נג'ם: באתי לעזור.

ראדי נג'ם: אני אומר לך מתוך עמדה של בעל מקצוע, אני בא לא מריק.

ראדי נג'ם: כשאמרתי שאנחנו מפגרים 50 שנים בתשתיות, אני שמאי מקרקעין, מתכנן ערים ועורך דין, אני מכיר את כל הדברים האלה.

ראדי נג'ם: חבר'ה, לא יכול להיות ששכחו את הישוב הזה בפינה, שאנחנו מעין חצר אחורית.

ראדי נג'ם: כל מה שקשור לפרסונה אישית – עובדה, בית ג'אן היא בירת הבגרויות, המשאב האנושי הכי טוב, הייתי מאחל את זה לכל ישוב.

ראדי נג'ם: כל מה שקשור לצד הפרסונלי – בגובה.

ראדי נג'ם: כל מה שקשור למדינה – הגיע הזמן למעשים.

ראדי נג'ם: מספיק עם השואו, מספיק עם הכול.

ראדי נג'ם: אני דורש שתהיה תוכנית חומש ייעודית לבית ג'אן, כפי שיש לשלומי, כפי שיש לקריית שמונה, כפי שיש לאילת ולכולם.

ראדי נג'ם: אני לא רוצה שלטי חוצות, אני רוצה להגיע למצב שאני שווה בין שווים.

ראדי נג'ם: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך, ראדי.

מיכאל ביטון: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, ואני רוצה גם כמובן להחמיא על הנושאים, לא רק בימים מיוחדים, שהוועדה עוסקת בהם.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה מאוד שהקולות שהשמעת היום, שבאו לך מעומק הלב – מי כמוך וכמוני יודעים מה זה להגיע מן המקומות הללו – הם לא באו כדי לטרלל מישהו או לאיים על מישהו, הם באו כדי להשיג הישגים.

מיכאל ביטון: אנחנו אפילו לא רוצים להשיג הישגים, רק אל תפגעו במה שיש לנו.

אורלי לוי אבקסיס: גם את המעט שיש אל תיקחו.

מיכאל ביטון: זה מה שקרה, שלוקחים לאנשים חלשים את המעט שיש להם.

אורלי לוי אבקסיס: זה כל כך עצוב.

אורלי לוי אבקסיס: לפעמים כשאני מסתכלת על מה שקורה כאן, אני רואה את ראשי הערים, את ראשי המועצות, את כל אותם אנשים שעובדים הרבה פעמים כמגן אנושי בין השלטון המרכזי לבין האזרח הפשוט, התושב שלהם, ולפעמים הם חסרי אונים בלי יכולת.

אורלי לוי אבקסיס: שמענו גם את ראש עיריית קריית שמונה בדיון בוועדת הבריאות, שמענו את ראש עיריית מגדל העמק, והם זועקים מדם ליבם.

אורלי לוי אבקסיס: אני רואה פה את ראש עיריית כרמיאל.

אורלי לוי אבקסיס: הם מתמודדים עם בעיות לא פשוטות.

אורלי לוי אבקסיס: וכמובן שגם כל היתר, אבל לא אחזור על השמות של כולם.

אורלי לוי אבקסיס: זה קול שחוזר על עצמו.

אורלי לוי אבקסיס: הם אומרים: גם כך בהכנסות הרגילות שלנו מן המיסים אנחנו לא מצליחים לעמוד בדברים הבסיסיים שאנחנו מחויבים על פי חוק לתת לאזרחים שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו זקוקים למענקי איזון.

אורלי לוי אבקסיס: גם את הבסיס המדינה לא נותנת באופן שווה.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מדברים על סדרי עדיפויות, אני לא יכולה שלא לראות את האדישות של שרת התחבורה, שעוצרת תוכניות של כביש 6 לצפון.

אורלי לוי אבקסיס: הדברים תלויים זה בזה: התוכניות של כביש 6 והתוכניות של הרכבת לאילת.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו שומעים את כל הדברים הללו זה חוליה של שרשרת.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתה קוטע את הזמינות, את היכולת לצאת אתה גורם לכוחות צעירים חשובים לעזוב את העיר שלהם כי היכולת שלהם להתפרנס במרכז גבוהה יותר, לפחות בין 25%–30% מן השכר הממוצע במשק.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר הם רואים שאם הם ייסעו עם האוטו הפרטי שלהם הם נתקלים עכשיו במס, כל אותה שרשרת של ישובים שאם אתה נכנס למרכז ואתה חלילה וחס בא מן הפריפריה תשלם מס גודש.

אורלי לוי אבקסיס: התקציבים של משרד התחבורה עכשיו נמצאים במקום שהם משעבדים את כולנו לתוכניות במרכז.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, אתה צודק בדבריך, בשם כך שמדברים על שוויון, תראו את האבסורד ואת הצביעות, מדברים על שוויון אבל רוצים להוריד את ההטבות לתושבי הפריפריה ברב-קו, ברכבת, של החרדים ושל הפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: לא בכדי.

אורלי לוי אבקסיס: האוכלוסייה הזאת כמעט ולא מיוצגת בממשלה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי הרגשה שפועלים פה עם סכין חדה.

אורלי לוי אבקסיס: אני שמחה שאתה עומד פה, ואני מקווה מאוד שלא יעשו לך עוקף ועדה.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני מסתכלת על היכולת של אותם אנשים להחזיק עבודה או להיות סטודנטים ולחזור הביתה, לחסוך את שכר הדירה, כי הם יכולים לבוא ברכבת, אומרים להם: עכשיו תשלמו תשלום מלא.

אורלי לוי אבקסיס: לא משנה שאנחנו לא מפתחים עכשיו את הרכבות לפריפריה, הפסקנו, התחלף השלטון, לא משנה ששמנו מס גודש על המרכז, לא משנה שעכשיו הכול גוש דן, אתם תשלמו בריבית דריבית כי נולדתם שם, כי יש לכם תחושת שליחות, כי אולי אתם אוהבים טבע.

אורלי לוי אבקסיס: אבל יכול להיות שאתם לא רוצים לעזוב את ההורים הזקנים שלכם להתבגר שם לבד ולכן אתם נשארים בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ננצל את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת: די, הגיע הזמן להפסיק.

אורלי לוי אבקסיס: לפעמים אנחנו חושבים שפתרנו הרבה בעיות.

אורלי לוי אבקסיס: הייתה החלטת ממשלה שדיברה על הקצאה של יותר מ-17 מיליארד שקלים לשנים 2017–2021.

אורלי לוי אבקסיס: אז הכוונה הייתה טובה וחשבנו שאולי תהיה בזה התעוררות אמיתית, אבל התוכנית – ולצערי הרב חלק גדול מן האשמה מוטלת על פקידי האוצר ועל כל הבירוקרטיה שהם מערימים, כי כשאנחנו מסתכלים על מבקר המדינה ועל הדוח שלו ועל הניצול, או נכון יותר על התת-ניצול, על אותם כספים שסופרים עשר פעמים כשמגישים לך תוכנית חומש – אנחנו צריכים להיזהר פה.

אורלי לוי אבקסיס: מבקר המדינה אומר שהן תוכניות שנספרות כמה פעמים.

אורלי לוי אבקסיס: פקידי האוצר גורמים לכך שיש אי-יכולת למצות את התקציבים האלה, כי הם פותחים את השער בנובמבר ואילו בדצמבר אומרים שנסגר, מה שלא הספקת לא הספקת.

אורלי לוי אבקסיס: מבקר המדינה כתב: "מעקב אחר האפקטיביות של התוכנית הרב-שנתית ותוכנית המשכית: הבעיה הכי גדולה היא שהתוכניות שתוקצבו במסגרת ההחלטה אמורות היו להיבחן וגם התוכנית ההמשכית, אבל בתוכנית הרב-שנתית לא נקבעו יעדים", לכן אין דרך לבחון אם עמדו ביעדים כאשר אין יעדים, "ולכן אי אפשר לבחון את ההשפעה של ההחלטות על התחומים השונים וגם לא נקבע הגורם האחראי לבחינת האפקטיביות של התוכניות השונות.

אורלי לוי אבקסיס: בפועל בחינת האפקטיביות של הפעולות השונות המפורטות בהחלטת הממשלה 2262 לא נעשתה כלל וגם לא גובשה תוכנית המשכית לתוכנית רב-שנתית.

אורלי לוי אבקסיס: " עכשיו תגיד לי: גם אם נשיג פה משהו, מישהו מבטיח לנו שזה יגיע לשטח?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לשנות את כל המסלול שאנחנו הולכים בו כל הזמן.

מיכאל ביטון: לפני כמה שנים הבאנו החלטת ממשלה על מספר ישובים בנגב והשבוע חידשנו את ההחלטה הזאת והכסף יגיע.

מיכאל ביטון: זה תלוי בנחישות, בשיתוף הפעולה בין הרשות לפיתוח הנגב, ראשי הרשויות, הלובי של הגליל.

מיכאל ביטון: זה אפשרי.

אורלי לוי אבקסיס: ולהסיר את המכשולים שלא הביאו למיצוי של כל הסכומים שהיו אמורים להגיע לשטח כדי לצמצם את הפערים.

מיכאל ביטון: אני כמו ברדה, אני מאמין שאפשר.

אורלי לוי אבקסיס: גם אני.

מיכאל ביטון: לפעמים צריך לחצוב בסלע, אבל מי שנחוש מגיע לבאר ושותה את טיפת המים.

עלי סלאלחה: אשמח שיוכנסו שם ישובים דרוזיים.

מיכאל ביטון: הזעקה של ראש עיריית בית ג'אן היא אמיתית והפערים בחברה הערבית וגם ביישובים הדרוזיים הם פערים בלתי נסבלים.

מיכאל ביטון: משה דוידוביץ, ראש מועצת מטה אשר, יצא.

מיכאל ביטון: יש לי בקשה, יש לנו עוד לא מעט דוברים ויש לנו 20 דקות.

מיכאל ביטון: אני מבקש שכל אחד ידבר רק דקה–שתיים.

מיכאל ביטון: בועז יוסף, ראש עיריית טבריה, ראש הוועדה הממונה, בבקשה.

בועז יוסף: שלום.

בועז יוסף: הבקשה שלי היא פשוטה: אני רוצה להשאיר את הצעירים באזור שלנו.

בועז יוסף: אנחנו משקיעים בצעירים, אנחנו משקיעים בחינוך, רמת הבגרות עולה, רמת ההישגים עולה, אבל מתברר שבסופו של דבר אנחנו משקיעים בחינוך ואת הילדים אנחנו מעבירים לרון חולדאי, אף אחד לא נשאר אצלנו.

בועז יוסף: למה הם לא נשארים אצלנו?

בועז יוסף: מפני שאין הייטק, אין תעשיות עתירות שכר, לא רק עתירות ידע אלא עתירות שכר.

בועז יוסף: תראו מה קרה בטבריה וצפונה, בכל האזור שלנו.

בועז יוסף: האם קם איזשהו מפעל אחד ב-20 השנים האחרונות שהוא הייטק?

בועז יוסף: התשובה היא לא.

בועז יוסף: למה?

בועז יוסף: כי אין תמריץ.

בועז יוסף: במשך שנה וחצי זחלתי לכל חברות ההייטק, לאינטל, אלביט, אלתא, למי לא, כולם אומרים: אין לי שום תמריץ להגיע, למה שאגיע?

בועז יוסף: אין לי שום הטבה להגיע לאזור שלכם.

בועז יוסף: אז מה קורה?

בועז יוסף: הילדים שלנו משנים את הכתובת, מסיימים ללמוד ועוברים לתל אביב, אחלה פתרון.

בועז יוסף: ומה אומרים לי?

בועז יוסף: אנחנו מקרבים את תל אביב אליכם.

בועז יוסף: אז תודה רבה, אל תקרבו את תל אביב.

בועז יוסף: תנו לנו להיות.

בועז יוסף: תנו הטבות, שאותה חברה כן תרצה להיות אצלנו, חברה אחת, אני לא רוצה שתיים, אחת, ולא אכפת לי שזה לא יהיה בטבריה, שזה יהיה בגליל התחתון, שזה יהיה בעמק הירדן, שזה יהיה בקריית שמונה, זה כבר לא משנה לי, אבל העיקר שהילדים שלי יישארו באזור שלנו.

בועז יוסף: זאת כל הבקשה, ואני חושב שהיא בקשה לא מוגזמת.

בועז יוסף: דבר נוסף ואחרון, טבריה היא עיר תיירות.

בועז יוסף: כל חבר כנסת, כל שר, אפילו ראש ממשלה, כל מנכ"ל מגיעים לטבריה.

בועז יוסף: מה הדבר הראשון שהם אומרים?

בועז יוסף: ווי, איזה פוטנציאל מבוזבז.

בועז יוסף: מגיעים לירושלים, נוסעים דרך הבקעה, יש את מפגש הבקעה, נכנסים לשירותים, שמים את הכול בתוך האסלה וזהו, מגיעים לירושלים ושוכחים הכול.

בועז יוסף: תראו מה קרה לטבריה במשך עשרות שנים, תראו מי השקיע בטבריה.

בועז יוסף: שכחו את טבריה, בירת התיירות בצפון, שכחו אותה לחלוטין.

בועז יוסף: משרד התיירות, משרד התחבורה.

בועז יוסף: ואף יותר מזה, המשרד שלנו, של הנגב והגליל, שאנחנו אמורים להיות בירת הגליל, שם עלינו איקס, אנחנו מוקצה.

קריאה: למה?

בועז יוסף: תשאלו את המנכ"ל, הוא נמצא כאן.

בועז יוסף: אנחנו מוקצה.

בועז יוסף: אני מבקש מן השר פגישת עבודה, עם המשרד שלי, של הנגב והגליל – לא מקבל.

בועז יוסף: אפילו אין תגובה.

אילן שוחט: הייתי אצלך פעמיים.

בועז יוסף: לא אתה.

בועז יוסף: דיברתי על השר.

אילן שוחט: השר לא יכול להגיע לכל עיר.

אילן שוחט: יש פה הרבה ראשי רשויות.

בועז יוסף: אני מוכן להגיע אליו.

מיכאל ביטון: בועז, אתה ראש העיר הממונה, אתה אמור למנף את הממשלה.

אילן שוחט: לא מכובד.

אילן שוחט: אתה תמיד מוזמן.

בועז יוסף: אני לא מוזמן.

בועז יוסף: ביקשתי פגישה ולא קיבלתי.

אילן שוחט: הייתי אצלך פעמיים.

בועז יוסף: לא אתה.

בועז יוסף: אמרתי: השר.

אילן שוחט: אנשי טבריה גם הגיעו אלינו פעמיים, פורום שלכם שהגיע וישב אתנו.

בועז יוסף: פורום?

בועז יוסף: תודה רבה שזימנתם אנשים אחרים ולא את ראש העירייה.

אילן שוחט: אנחנו לא זימנו.

בועז יוסף: אז איך הם הגיעו?

אילן שוחט: הם ביקשו להגיע.

בועז יוסף: אני לא ביקשתי להגיע?

אילן שוחט: לגבי הנושאים שאתה העלית – הייתי אצלך, דנו עליהם.

אילן שוחט: אתה רוצה החלטת ממשלה.

בועז יוסף: בבקשה לא להיתמם, אנחנו יודעים את הסיבה.

אליהו ברדה: אדוני היושב-ראש, אתה לימדת אותי ואני אתך, כי מכל מלמדי השכלתי.

אליהו ברדה: מחקנו מן הלקסיקון שלנו בכי ונהי.

אליהו ברדה: אנחנו מדברים ממקום אחר לטובת כל הגליל, לחזק את הגליל, להעביר מסרים חיוביים.

מיכאל ביטון: גם לדרוש, אבל בתבונה, לדרוש להביא את מה שמגיע לך.

מיכאל ביטון: לא בכי אלא דרישה בזכות ובצדק.

מיכאל ביטון: כל מה שאתם דורשים הוא בזכות ובצדק.

מיכאל ביטון: אף אחד פה לא עושה לכם טובה.

בועז יוסף: אני חושב שלהשאיר את הילדים שלנו באזור זה בזכות.

מיכאל ביטון: תודה לך, אבל אני רוצה לתת לך עצה, אדוני ראש עיריית טבריה, דווקא בגלל שאתה לא כפוף לפוליטיקה המקומית.

מיכאל ביטון: ליושב-ראש ממונה יש פוטנציאל למנף את הממשלה טוב יותר בגלל שהם רואים בו נציגם כי הוא מונה על ידם.

מיכאל ביטון: את המתיחות הזאת אנחנו לא רוצים לפתח פה, אם נוכל לגשר ולהרגיע, אבל אילן שוחט הוא כתובת.

מיכאל ביטון: אני הבאתי כמה מיליונים בלי לפגוש שרים, יש כמה שרים שלא פגשתי והבאתי כמה מיליונים, תדע את זה.

מיכאל ביטון: אם צריך נגשר את העניינים, אבל תשאירו את זה ברמה הזאת.

מיכאל ביטון: יורם קרין מעמק המעיינות, הכול קצר ולעניין, חבר'ה.

מיכאל ביטון: בבקשה.

יורם קרין: שלום כבוד היושב-ראש וכל החברים.

יורם קרין: קודם כול, אני רוצה להגיד הרבה תודה על המאבק שלך ושל הוועדה לטובת ההתיישבות והחקלאות.

יורם קרין: זה חשוב מאוד בזמן הזה.

יורם קרין: אגיד ממש בקצרה, אנחנו היום בגליל מאוחדים, מחוברים דרך אשכולות: מועצת הגליל.

יורם קרין: יש לנו תוכנית שהוכנה בשנתיים האחרונות לפיתוח כלכלי-חברתי של כל הגליל, כולל בריאות, כולל תחבורה, כולל הקמת תעשיות.

יורם קרין: אנחנו מבקשים מאוד לקחת אותה בחשבון, שתעזור לדחוף את זה דרך הוועדה.

יורם קרין: באשכולות כולנו מחוברים: יהודים, ערבים, דתיים, חילוניים, ערים ומועצות, אנחנו ביחד.

יורם קרין: זאת הזדמנות, זה זמן גליל.

יורם קרין: נשמח מאוד לתמיכה שלך ולעזרה שלך.

יורם קרין: תודה.

מיכאל ביטון: הנה בוגר סיירת מטכ"ל שמדבר קצר ולעניין והוביל את המועצה שלו למקומות טובים ועובד עם ג'קי לוי כמו אחים.

מיכאל ביטון: זה אולי ההישג שלך, הידיעה לעבוד עם הגוף העירוני המרכזי שלך בשותפות.

יורם קרין: נכון, אם כבר הזכרת, אני וג'קי לוי בבית שאן, הרבה בזכותו, פועלים ביחד ומראים שאפשר להיות שכנים טובים ולפתח את האזור ביחד.

מיכאל ביטון: זה מכפלות של כוח בגלל שביחד האזוריות מנצחת.

מיכאל ביטון: תודה לך.

אורלי לוי אבקסיס: זה אינטרס של כולם.

אורלי לוי אבקסיס: רק שיכניסו אותנו להאסי.

מיכאל ביטון: אנחנו נזרים מים בבית שאן.

מיכאל ביטון: למה להכניס?

אורלי לוי אבקסיס: זה גם בתוכניות.

אורלי לוי אבקסיס: רק שלא יעצרו אותן.

מיכאל ביטון: בבית שאן הנחל זורם.

אורלי לוי אבקסיס: נכון, עצרו את הזרימה שלו לבית שאן ועכשיו מתכוונים לפתח את זה בחזרה.

מיכאל ביטון: עכשיו צריך להחזיר את הנחל הזורם.

מיכאל ביטון: יורם קרין, תסגור לי את הפינה הזאת לפני שאתה מסיים תפקיד, תזרים שם את המים.

מיכאל ביטון: משה קונינסקי, ראש עיריית כרמיאל, בבקשה.

משה קונינסקי: צוהריים טובים.

משה קונינסקי: אשתדל לדבר בקצרה.

משה קונינסקי: מכובדי כולם, שעון החול הולך ואוזל.

משה קונינסקי: תבינו שיש לנו היום הזדמנות שאולי לא תחזור.

משה קונינסקי: אני סוקר פה את הפנים ואת השמות ומזהה ש-20% מחברי הכנסת הם צפוניים ועוד 10% הם מהדרום.

משה קונינסקי: זה אומר שיש נציגות גדולה מאוד לפריפריה.

משה קונינסקי: אני פונה אליך ואומר משפט אחד: מה שרואים משם חייבים גם לראות מכאן.

משה קונינסקי: אני מבקש שתייצגו אותנו נאמנה, גם ידידי מנכ"ל המשרד.

משה קונינסקי: אנחנו מדברים על נקודת אל-חזור.

משה קונינסקי: הבועה הגדולה הזו של המרכז הולכת ותופחת ומיטב הכוחות החזקים מן הפריפריה ומן הצפון עוזבים.

משה קונינסקי: לא ייתכן ש-97% מן ההייטק נמצא בין ראשון לציון להרצליה, לא ייתכן.

משה קונינסקי: תתחילו להבין שאם לא יהיו הטבות משמעותיות לגליל – ואנחנו מאוחדים, יש לנו תוכנית סדורה, מועצת הגליל עיצבה והציגה בפניכם את התוכנית, ואנחנו מצפים שלצד התוכנית גם יועמדו משאבים משמעותיים מאוד ולא להעביר מכיס אחד לכיס שני, להביא משאבים תוספתיים.

משה קונינסקי: אנחנו מוכנים לצאת למאבק משמעותי מאוד כי אנחנו מגובשים.

משה קונינסקי: לנו לא חשוב איפה תהיה האוניברסיטה, לא חשוב איפה יהיה בית החולים הבא, לא חשוב איפה יהיה שדה התעופה הבא.

משה קונינסקי: חשוב לנו שהגליל יהיה בראש סדר העדיפות.

משה קונינסקי: תודה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך, משה.

מיכאל ביטון: אנחנו עוברים לחברי משה דוידוביץ, ראש המועצה האזורית מטה אשר, בבקשה.

מיכאל ביטון: כולם כאן חבריי.

משה דוידוביץ: צוהריים טובים, אדוני היושב-ראש, אדוני מנכ"ל המשרד, חברות הכנסת.

משה דוידוביץ: זה אמור להיות יום חג.

משה דוידוביץ: פשוט ג'ינגלתי מפה לוועדת הכספים כי היה שם דיון על נושא כביש 6.

משה דוידוביץ: אני חייב להגיד לך, אדוני היושב-ראש, כמי שבא לא מעט לבקר אותנו בגליל בתור איש נגב, שאני בוש ונכלם להיות פה היום.

משה דוידוביץ: אם אני צריך להתחנן עם עמיתיי ראשי הרשויות על 60 מיליון שקל לטובת המשך קידום כביש 6 זה יום עצוב, לא יום חג.

משה דוידוביץ: כאן אני עושה פאוזה ואדבר על הנושא שלשמו כינסת את הוועדה, אדוני היושב-ראש.

משה דוידוביץ: יש פה הזדמנות פז לממשלה הזו להיטיב עם הגליל ולשנות סדרי עדיפויות בכל הקשור למתן העדפות מתקנות בנושאים שקשורים למפעלים שיעתיקו את מקומם צפונה, להטבות דיפרנציאליות בכל הקשור במרחק מן המרכז למפעלים שיעברו אלינו לגליל, להרחבה של מסלולי התמרוץ לעובדים בפריפריה, לכל נושא גמישות בחוק המו"פ, לסוגיה של הטבת אזורי עדיפות א' למפעלים שיעברו אלינו ויצירת חבילת רילוקיישן לכל מי שיגיע.

משה דוידוביץ: אם המעט ממה שאמרתי כאן ייכנס להחלטות הממשלה וייושם הלכה למעשה אז יצאנו ושכרנו בידינו.

משה דוידוביץ: אבל אם זה יהיה עוד פעם עוד תרשומת בספרי הוועדות למיניהן אז אנחנו נמשיך לעשות את כל אשר לאל ידינו כראשי רשויות כדי להעצים את חבל הארץ הכי יפה במדינה, ותסלח לי שאני לא משוחד, אני אומר את האמת, יפה יותר מן הנגב ומן המרכז, אבל אנחנו נתמודד, מה לעשות, ואתם תמשיכו לעשות ישיבות ולא לקדם את מה שצריך לקדם.

משה דוידוביץ: אני עוצר כאן.

משה דוידוביץ: תודה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך, משה.

מיכאל ביטון: אני אוהב לבוא לגליל, הוא יפה מאוד, אבל גם הנגב יש לו יופי.

משה דוידוביץ: גם הנגב, מקום שני.

מיכאל ביטון: מודי סעד מיאנוח-ג'ת, בבקשה.

מודי סעד: שלום לכולם, אדוני היושב-ראש, אקצר את דבריי.

מודי סעד: הייתי אצלך בירוחם לפני חודש וזה נותן לי אופטימיות, הרבה נקודות אופטימיות.

מודי סעד: אם אתה יושב-ראש הוועדה הזאת ואם אתה מוביל את השינוי הזה ואת המהלכים שאמורים להיות אני סומך עליך ומקווה שזה באמת ימומש ונקבל את כל הכספים ויהיו תוכניות ספציפיות לגליל.

מודי סעד: זה יקדם את כל מה שאנחנו רוצים.

מודי סעד: תודה.

מיכאל ביטון: תודה, מודי, גם על הדברים הקצרים.

מיכאל ביטון: גבי נעמן – הלך לוועדת הכספים.

מיכאל ביטון: הדוברת האחרונה היא הדס דניאלי ילין, המשנה למזכ"ל התנועה הקיבוצית.

הדס דניאלי ילין: קודם כול, גם אני רוצה להגיד תודה על היום הזה.

הדס דניאלי ילין: אם אני הדוברת האחרונה אז אני אסכם עם הדברים שהתחילה לומר חברת הכנסת יעל רון בן משה.

הדס דניאלי ילין: כשאנחנו מסתכלים קדימה ומדברים על גידול האוכלוסייה, הפריפריה חייבת לקבל עדיפות בשינוי של 180 מעלות.

הדס דניאלי ילין: לא מספיק לעשות קצת יותר.

הדס דניאלי ילין: הדבר המרכזי הוא להפסיק לגרום לפריפריה לריב על הפירורים בינה לבין עצמה.

הדס דניאלי ילין: אנחנו עומדים פה מאוחדים היום: קיבוצים, מושבים, ערי מחוז, ערים ערביות, כפרים דרוזיים, כולנו מבקשים שינוי מהותי במדיניות.

הדס דניאלי ילין: תודה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

מיכאל ביטון: ראש עיריית קריית שמונה, ברוך הבא.

מיכאל ביטון: אתה אחרון חביב.

מיכאל ביטון: בבקשה.

אביחי שטרן: שלום, אדוני היושב-ראש, אדבר בקצרה כי חבריי תיארו את הדברים יפה.

אביחי שטרן: אני רוצה לגעת בנקודה אחת שהיא קריטית מאוד.

אביחי שטרן: יש החלטת ממשלה לישובים סמוכי גדר.

אביחי שטרן: אנסה לייצג פה גם את חברי גבי נעמן שלא נמצא, אנחנו באותה החלטה, החלטה שנוגעת לקריית שמונה, מטולה ושלומי.

אביחי שטרן: ההחלטה הזו פקעה אחרי חמש שנים.

אביחי שטרן: זה הזמן לחדש אותה.

אביחי שטרן: הזכירה קודם חברת הכנסת לוי אבקסיס את המרכז הרפואי.

אביחי שטרן: הוא רק אחד מהם.

אביחי שטרן: אנחנו כאן בוועדת הכלכלה ואני דווקא לא רוצה לדבר על הצרות, פה אני דווקא רוצה לדבר על הפיתוח.

אביחי שטרן: באותה החלטה עשתה ממשלת ישראל דבר יפה ועזרה לנו להפוך את קריית שמונה לבירת הפוד-טק של ישראל, עם 220 מיליון שקל, 110 מיליון שקל מתוכם צבועים לתחומי פוד-טק.

אביחי שטרן: זה נתן "בוסט" אדיר לכל האזור, לא רק לקריית שמונה, גם לרמת הגולן, בוודאי לצפת.

אביחי שטרן: דיבר פה חברי בועז יוסף מטבריה שהם פחות נהנו מזה, אבל בקריית שמונה אני יכול להגיד לך שבשנתיים קמו 26 חברות סטרטאפ.

אביחי שטרן: נכון, הן עדיין לא מפעלי עוגן אבל 26 חברות סטרטאפ בשנתיים זה המון.

אביחי שטרן: זה לא היה קורה בלי החלטת הממשלה הזו.

אביחי שטרן: אני מבקש מאוד מן הוועדה הנכבדה הזו, אם רוצים להעצים את הפיתוח בגליל זה הזמן להמשיך את ההחלטה הזו, לא רק במקומות הכואבים איפה שצריך לעזור אלא בעיקר איפה שצריך לדחוף ולהעצים.

אביחי שטרן: זה אומר המשך הפוד-טק, זה אומר פארק המיקרו-תעשייה שעוד לא יצא לדרך.

אביחי שטרן: אני מקווה שבימים אלה יתקדם גם מכון המזון הלאומי.

אורלי לוי אבקסיס: תהיה מדויק כדי שמיכאל ביטון גם יהיה על זה.

אורלי לוי אבקסיס: ההחלטה פוקעת בחודשים הקרובים.

אביחי שטרן: היא פקעה כבר.

אביחי שטרן: אנחנו משתמשים ברזרבות של הכספים שנשארו עד לאוקטובר.

אורלי לוי אבקסיס: ומה יקרה אם היא לא תחודש?

אביחי שטרן: המרכז הרפואי למשל מאוקטובר לא יופעל יותר, תחומי הפוד-טק לא יוכלו להמשיך, תיירות לא תהיה בכלל, שוויון חברתי לא הצלחתי לממש, הגנת הסביבה למרות שהיה שם לא הצלחתי לממש.

אורלי לוי אבקסיס: למה לא הצלחת לממש?

אביחי שטרן: זו שאלה טובה.

אביחי שטרן: אני ראש עיר כבר שלוש שנים וחצי.

אביחי שטרן: הגשתי תוכניות, הן נדונו, אושרו.

אביחי שטרן: הכסף לא עבר אבל ההחלטה פקעה.

מיכאל ביטון: מה מספר ההחלטה?

אביחי שטרן: 33470 – ישובים סמוכי גדר, קריית שמונה, מטולה ושלומי.

אביחי שטרן: זה נגזרת של החלטה 2262 צפון.

אורלי לוי אבקסיס: זה האבסורד, שהם לא יכולים לממש את הכסף שכביכול צבוע.

אורלי לוי אבקסיס: אז אומרים להם: פקע, הכסף חוזר לאוצר.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: עכשיו נשמע את נציגת משרד הכלכלה, מיכל פינק הסמנכ"לית, בקצרה.

מיכאל ביטון: אחרי כן המנכ"ל של המשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל ידבר ואני אסכם את הדיון.

מיכל פינק: תודה, אדוני.

מיכל פינק: אני חושבת שהמקום של משרד הכלכלה – ראש עיריית קריית שמונה הזכיר את זה בנושא של הפוד-טק אבל זה דוגמה אחת – כמחולל מנועי צמיחה ביחד עם האזור, ביחד עם הרשויות הוא חשוב מאוד ומרכזי.

מיכל פינק: גם ב-2017 דחפנו את החלטה 2262, אבל אנחנו דווקא בין הגורמים שכן מממשים.

מיכל פינק: כשאנחנו מדברים על מה שהוקם באזור קריית שמונה, מנועי צמיחה, ביחד עם האזור, מכון מזון שעומד לקום, המיקרו-תעשייה שעוד צריך לעלות על השולחן אבל הוא בדרך, כאשר לצד זה בגליל המרכזי, באזור כרמיאל, הוקם המכון לייצור מתקדם, שמאז שהוקם לפני שנה וחצי כבר טיפל ב-250 מפעלים, הוא העלה פריון ב-26%, ואלה מדדי תוצאה, כאשר אנחנו דוחפים את העניין הזה, לרבות גם הדברים באופן שוטף, כלומר אזורי התעשייה שהוזכרו כאן, לאחרונה בשנת 2021 סיימו לבנות מעל 50 מפעלים ומבקשים עכשיו הסכם חכירה.

מיכל פינק: כלומר המשרד עושה.

אורלי לוי אבקסיס: איזה סוג של תעשייה?

אורלי לוי אבקסיס: שמעתי לאורך היום החשוב הזה את ראשי העיריות אומרים שאנחנו מדברים בדרך כלל על מיד-טק, על לואו-טק ואנחנו לא מדברים על הייטק, כאילו יש איזשהו חסם, אני לא יודעת אם הוא פסיכולוגי או התנהלותי, אבל ממקום מסוים זה פשוט לא זורם הלאה צפונה, כאילו אין שם פוטנציאל או אין שם יכולות.

אורלי לוי אבקסיס: אם כל הזמן מדברים על התעשייה של העתיד, בואו נשקיע במקומות האלה, שיהיה רלוונטי למשוך את הכוחות הצעירים החזקים למקומות האלה, להבטיח את הדור הבא.

מיכל פינק: נכון, אבל לקחת מנוע צמיחה כמו הפוד-טק, שהוא פוד טכנולוגיה אבל הוא טכנולוגיה, זה להתאים לתכונות של האזור, לחבר את זה עם החקלאות ועם גופי הידע ועם הנכסים האזוריים.

מיכל פינק: זו השיטה שצריך ללכת בה.

מיכל פינק: צריך ללכת בשיטה שהיא אורגנית לאזור אבל גם ליצור את מנועי הצמיחה.

מיכל פינק: ככל שיש החלטת ממשלה נשמח להיות פעילים מאוד ולהמשיך לתמוך מקצועית.

אורלי לוי אבקסיס: מה קורה כאשר נגמרת הרזרבה שדיבר עליה ראש עיריית קריית שמונה?

מיכל פינק: ראש עיריית קריית שמונה דיבר על החלטה ייעודית לקריית שמונה, מטולה ושלומי.

מיכל פינק: גם ההחלטה המקורית, החלטה 2262, הסתיימה.

מיכל פינק: יש משרדים שאמורים לסיים את הביצוע.

אורלי לוי אבקסיס: עד מתי נתתם הארכה להמשך הביצוע?

אורלי לוי אבקסיס: יש משרדים שבכלל לא הגיעו לתפוקה?

אורלי לוי אבקסיס: בחלק מן המקרים גם אמרו לראש העירייה: אל תצפה, נגמר, זהו, ההתחייבות נגמרה.

אורלי לוי אבקסיס: שמו חלון זמן קצר.

אורלי לוי אבקסיס: יצרו מכשולים בכוונה כדי שאי אפשר יהיה ליישם ולמצות את הזכויות האלו ואת הכספים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי הרגשה שלפעמים זה באמת כמו גלגל, מצד אחד עד הצד השני.

מיכאל ביטון: אורלי, אנחנו לקראת סיכום.

מיכאל ביטון: מיכל, תשלימי את דבריך, בבקשה.

מיכל פינק: יש עוד מה לעשות.

מיכל פינק: משרד הכלכלה מחויב ויתמוך ככל שיש צורך ורצון.

מיכל פינק: אנחנו מקצועית אתכם בהחלטת הממשלה.

מיכאל ביטון: האם אתם פועלים לחדש החלטת ממשלה כוללנית על פיתוח כלכלי בצפון?

מיכאל ביטון: האם המשימה הזאת של משרד הכלכלה ושל משרדים אחרים ניצבת על שולחנכם?

מיכל פינק: שרת הכלכלה תתמוך כשתהיה החלטת ממשלה.

מיכל פינק: אנחנו נשתף פעולה.

אורלי לוי אבקסיס: מי מבקש את ההחלטה?

מיכאל ביטון: צריך שהיא תוביל.

מיכאל ביטון: עד שמישהו יבין על מה לתמוך זה לא יהיה.

מיכאל ביטון: אתם משרד כלכלי, אתם באמת עושים את העשייה, זה העוגן של הפרנסה.

מיכאל ביטון: אולי תהיו היוזמים.

מיכאל ביטון: יכול להיות שצריך להביא החלטת ממשלה כלכלית על הצפון ולא להתפזר על עוד דברים.

מיכאל ביטון: זה עולה כחוט השני, שזה נושא כואב ומרכזי.

מיכאל ביטון: אנשים יודעים לעשות חינוך טוב, יודעים לעשות קהילה, אבל הפיתוח הכלכלי זה המדינה, זה השקעות של תעשייה, תשתיות, אדמות, מענקים וכולי.

מיכאל ביטון: אנחנו נכניס את זה לסיכום ונקרא לכם להניע החלטת ממשלה לפיתוח כלכלי של הצפון.

מיכל פינק: רק משפט אחרון: אנחנו נצטרף למאמץ שהוצג כאן על ידי השר והמנכ"ל של משרד הנגב והגליל.

מיכל פינק: אנחנו מרכזים החלטה.

מיכאל ביטון: אולי משרד הנגב והגליל צריך להיות האינטגרטור של משרדי הממשלה, אבל משרד הכלכלה הוא דרמטי.

מיכאל ביטון: זה לא רק להביא עוד כסף, זה לא ייגמר בכך.

מיכאל ביטון: זה אותם אזורי עדיפות מדורגים – הכי רחוק, הבינוני והקרוב.

מיכל פינק: זה נאמר.

מיכל פינק: צריך לדעת שזה כן נעשה.

מיכאל ביטון: עשינו דבר כזה בנגב, שינינו את טבלת סבסוד אזורי התעשייה.

מיכאל ביטון: זה דבר שחוזר על עצמו.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר גם לשדרג את חוק עידוד השקעות הון בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לתת שם תמריצים יותר מהותיים, ולא שאיזו חברה שתחזיק חברה-בת שלה בפריפריה ותזכה לתקציבים.

אביחי שטרן: אדוני היושב-ראש, רק הבהרה.

אביחי שטרן: אני מרגיש כאילו השתמע מן הדברים שלי שמשרד הכלכלה לא פעל.

אביחי שטרן: אני מבהיר שמשרד הכלכלה פעל לטובה, 26 חברות בשנתיים.

אביחי שטרן: איפה שמגיע מגיע.

אביחי שטרן: אני רק מבקש את ההמשכיות של הפעולה.

אורלי לוי אבקסיס: שהוא לא ימצא את עצמו בסוף כמו ראש עיריית טבריה, שהשרים לא רוצים להיפגש אתו.

אורלי לוי אבקסיס: תיזהרו.

מיכאל ביטון: זה לא השתמע כך.

מיכאל ביטון: אתה פרגנת, המנגינה שלך הייתה מפרגנת, עם דאגה לעתיד.

מיכאל ביטון: זה היה על הכיפק.

מיכאל ביטון: סגן ראש המועצה האזורית הגליל התחתון ויושב-ראש ארגון לב בגליל, בבקשה.

מיכאל ביטון: מי זה ראש המועצה?

אופיר שיק: ניצן פלג.

מיכאל ביטון: תמסור לו ד"ש בבקשה.

אופיר שיק: נאמר כאן על ידי שלושה חברי הנהלת מועצת הגליל, גם אלי ברדה, גם משה קונינסקי וגם יורם קרין, ונמצאים בדיון המקביל גם שמעון לנקרי, שהוא יושב-ראש מועצת הגליל ובני בן-מובחר.

אופיר שיק: הגוף הזה עבד בשנתיים האחרונות לגיבוש החלטה מסודרת מאוד, תוכנית מקיפה מאוד.

אופיר שיק: העברתי אותה לכמה חברי כנסת.

אופיר שיק: המשרד לפיתוח הנגב והגליל יודע לעבוד.

אופיר שיק: ראינו את זה גם בתקופה האחרונה.

אופיר שיק: בטריו כזה של המשרד לפיתוח הנגב והגליל, משרד הכלכלה ואם מותר לי להמליץ, כך גיבשנו את זה גם בתוכנית, גם משרד הבריאות, אפשר וצריך להוביל החלטה שהיא רזה יותר מהחלטת הממשלה הקודמת שהייתה אבל הרבה יותר אפקטיבית, יותר מדויקת וחכמה.

אופיר שיק: היא מפרטת את כל הסעיפים בתחומים השונים.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך, אדוני.

מיכאל ביטון: המנכ"ל יגיד דברי סיכום ואני אסכם את הדיון הזה.

מיכאל ביטון: בשל חשיבותו, ייקבע דיון המשך ומעקב אחר הדברים שנסכם.

מיכאל ביטון: בבקשה.

אילן שוחט: שלום לכולם.

אילן שוחט: הזכרתם שגם אני הייתי ראש רשות במשך עשר שנים בעיר צפת, ישבתי בצד הזה של השולחן וניהלתי מאבקים, כולל לינה בשקי שינה והפגנות על סוגיית הטבות המס.

מיכאל ביטון: אבל לא צעדת 180 קילומטרים לירושלים פעמיים.

מיכאל ביטון: את זה רק ירוחם עשתה.

אילן שוחט: נאבקנו בסוגיית הטבות המס, על חוסר השוויון שהיה, וניהלנו הרבה מאבקים.

אילן שוחט: אני מכיר את היום-יום.

אילן שוחט: כל יום אני נוסע מצפת לתל אביב, מצפת לירושלים, מצפת לבאר שבע, וחוזר בכל ערב לישון בצפת.

אילן שוחט: אני נוסע 7,000 קילומטרים בחודש.

אילן שוחט: אני לא מאלה שנאמר פה שמגיעים לצומת הבקעה וההתבטאויות שהיו פה.

אילן שוחט: אני חי את המקום, חי את הגליל.

אילן שוחט: אגיד לכם כמה דברים.

אילן שוחט: קודם כול, גם כראש רשות כשנכנסתי לתפקיד by far, זה מובהק ורואים, המצב של הגליל והצפון הרבה יותר גרוע מן המצב של הנגב.

אילן שוחט: זה נראה היטב, רואים את הפערים האדירים.

אילן שוחט: יש מודל מוצלח בנגב, אני רואה את זה עכשיו בתפקידי, אני לומד ונכנס לתפקיד יותר ויותר, מודל של העתקת עיר הבה"דים לבאר שבע.

אילן שוחט: זה לא דבר שנעשה בצורה ספורדית.

אילן שוחט: זה נעשה עם הרבה מחשבה ועם תוכנית, עם מעקבים ועם חיבורים ועם תוכניות והמשכיות.

אילן שוחט: כפי שאמר פה אביחי: זה לא זבנג וגמרנו, איזה דבר פוליטי.

אילן שוחט: העתקת עיר הבה"דים לנגב זה המודל הכי מוצלח שראיתי.

אילן שוחט: לא רק מעבירים את עיר הבה"דים אלא מחזקים את כל ערי המטרה, את כל שבעה העוגנים מסביב, באר שבע במרכז.

אילן שוחט: יצרו מטרופולין וסביב הדבר הזה, כל מה שאתם רואים היום זה רק אדוות של הצלחה.

אילן שוחט: בשבוע שעבר העברנו החלטה על העברת כמה מיליונים לנגב המערבי, וכל הנגב המזרחי, מטורף מה שהולך שם.

אילן שוחט: הכול על בסיס הגל הגדול של העתקת עיר הבה"דים ומה שקורה שם.

אילן שוחט: יש לי המון לומר אבל אנסה למרכז את זה לסיכומים.

אילן שוחט: התוכנית שהוצגה ב-2017 לגבי הצפון, כפי שאמרו חברי הכנסת שנמצאים כאן, נעשתה ללא שולחן עגול, ללא חשיבה, ללא מדדים, ללא תבחינים.

אילן שוחט: גם אם נכנסתי עכשיו לתפקיד מנכ"ל משרד הנגב והגליל ואני רוצה להמשיך אותה, אני לא יודע איפה היא נעצרה, אם היא הצליחה או לא הצליחה, מה ממשיכים ומה לא ממשיכים.

אילן שוחט: הרבה מן הכסף היה כזה שאמרו לכל משרד ממשלתי: כמה אתה שם בתחבורה, 2 מיליארד שקל?

אילן שוחט: כמה אתה שם בתיירות, 3 מיליארד שקל?

אילן שוחט: גם כך אתם שמים.

אילן שוחט: צבעו את זה בסכום של 17.5 מיליארד שקל, הוסיפו בסך הכול 2.2 מיליארד שקל, משהו כזה, על הכספים הצבועים ואמרו: יש תוכנית.

אילן שוחט: זה בסדר, כל מה שעושים – הכול בסדר.

אילן שוחט: יש פה משהו חדש שקורה, אדוני היושב-ראש, ואני רוצה לשבח אותו.

אילן שוחט: יש פה מנהיגות של ראשי ערים עם חשיבה אחרת.

אילן שוחט: מה שאמרו פה אלי ברדה ומשה דוידוביץ, יש פה מנהיגים שהחליפו קופסה, יצאו מן השיח של "אכלו לי, שתו לי, אני מסכן, אין לי כלום" ועברו לשיח של "אני יודע מה אני שווה, אני יודע מה הנכסים הייחודיים שלי, אני רוצה להצליח עם מה שיש לי וגם לכוון אותנו: בואו תעזרו פה ופה".

אילן שוחט: זה דבר מבורך, ההנהגה והמנהיגות יוצאת מן הכלל.

אילן שוחט: בחודש הראשון שלי בתפקיד הגעתי לעכו, היה כנס שעשתה מועצת הגליל והוגש לשר כרך עבה מאוד של עבודה של שנתיים, שדיברו עליה אופיר שיק ומשה דוידוביץ ואלי ברדה ולנקרי, עבודה של דילוג בין כל האשכולות בגליל.

אילן שוחט: אספו כל אשכול, מה הייחודיות שלו, ויצרו חוברת של עבודת מסגרת ראשונית.

אילן שוחט: עלינו להתחיל ללטש אותה למשהו שהוא הרבה יותר ממוקד, הרבה יותר אפקטיבי, דברים שאם שמנו עליהם כסף גם נראה את הפירות של זה.

אילן שוחט: פירות נמוכים של זה כבר יוצאים לפועל בהקדם.

אילן שוחט: התוכנית הזאת היא כלי עבודה בשבילנו.

אילן שוחט: משרד הנגב והגליל הוא משרד מתכלל, שיכול לראות את התמונה הכללית, הוא משרד שיכול לחבר שקע לתקע, הוא משרד שיכול לעבוד רוחבית.

אילן שוחט: השר פורר מיום כניסתו לתפקיד שינה את כל המדיניות של המשרד.

אילן שוחט: המשרד הזה משתף פעולה עם משרדי הממשלה החדשים.

אורלי לוי אבקסיס: גם עם משרד התחבורה?

אורלי לוי אבקסיס: הייתה לכם דעה למה להפסיק את תכנון כביש 6 צפון ואת רכבת דרום?

אילן שוחט: השר שלי נמצא כרגע בוועדת התחבורה.

אילן שוחט: כל הסיפור של כביש צפון הוא עניין של כסף.

אורלי לוי אבקסיס: הם יכולים לעצור את ההחלטה ההזויה של שרת התחבורה.

אילן שוחט: זה גם ייפתר.

אילן שוחט: סוגיות של כסף לא יהיו בעיה.

אילן שוחט: דרך אגב, התקציב של המשרד לפיתוח הנגב והגליל הוא הגדול ביותר שהיה אי פעם בתולדות המשרד.

אילן שוחט: נמצאת פה גם סיגל שאלתיאל שהייתה מנכ"לית לפניי, קודמתי בתפקיד.

אילן שוחט: אנחנו עם תקציב של קרוב ל-670 מיליון שקל.

אילן שוחט: לא היה כזה תקציב בעבר.

אילן שוחט: החוכמה היא איך אנחנו מתכללים את כל הפעילות.

אילן שוחט: אכן משרד הנגב והגליל רואה את עצמו אחראי להגיש לממשלה תוכנית לצפון, על בסיס המסמך שאתם הגשתם.

אילן שוחט: אנחנו נלטש אותו, נשנה את השפה שלו לשפה של הצעת מחליטים ותהיה פה החלטה גדולה, אחרי הרבה מחשבה, שהכסף יהיה ממוקד לאותם נכסים שצריכים אותם, ויש פה גם חזון.

אילן שוחט: אי אפשר לשפוך כסף על עוד גן משחקים או עוד פארק מיני-פיץ' או על עוד קייטנה לילדים או עוד סבסוד של חוגים.

אילן שוחט: זה לא המטרה של המשרד לפיתוח הנגב והגליל.

אילן שוחט: המשרד לפיתוח הנגב והגליל שינה את האסטרטגיה שלו.

אילן שוחט: אנחנו הולכים על דברים גדולים.

אילן שוחט: הגליל הרבה יותר מורכב מן הנגב.

אילן שוחט: בנגב זה פשוט מאוד – יש את באר שבע, שמונה ערי לוויין ולמטה רחוק יש את אילת.

אילן שוחט: קל מאוד ליצור מטרופולין באזורים הללו, בכל הנגב המערבי והמזרחי, הכול מתחבר ויש עיר עוגן באמצע.

אילן שוחט: הגליל שונה לחלוטין, גם בפסיפס החברתי שיש בו, גם במבנה הטופוגרפי והדמוגרפי וגם באוכלוסיות שחיות בו והכול.

אילן שוחט: לכן בגליל הטיפול צריך להיות הרבה יותר ממוקד ואפקטיבי.

אילן שוחט: אנחנו מסתכלים בראייה אזורית.

אילן שוחט: יש את אזור הגליל המזרחי, יש את אזור הגליל המערבי, יש את אזור הגליל המרכזי, יש את אזור העמקים וכנרת והעמקים שסביבה.

אילן שוחט: לכל מה שאמרתי עכשיו, בכל נגיעה, גליל מזרחי, גליל מערבי, בכל אזור ואזור יש את מנועי הצמיחה הייחודיים שלו.

אילן שוחט: מה שקרה בקריית שמונה זה עבודה של אשכול גליל מזרחי, שהיא הייתה הכי מתקדמת, הכי מהירה והכי מתפתחת.

אילן שוחט: דרך אגב, אני הייתי חבר בפורום של הגליל המזרחי.

אילן שוחט: זיהינו: יש פקולטה לרפואה, יש את מכללת תל חי, יש את מכון המחקר מיגל, באזור הזה יש גידולים של 1,100 מטר בחרמון עד גובה ים כנרת, כל עמק החולה.

אילן שוחט: האזור הזה יודע לדבר מזון, יודע לדבר מחקר, יודע לדבר בריאות.

אילן שוחט: כך נבנה הקלסתר של הפוד-טק.

אילן שוחט: הגיעו יזמים, נוצר חזון, היה רעיון, היינו בחניכה, והיום קריית שמונה נהנית מעבודה של חשיבה מוקדמת ומתכללת והבנה איך אזור יכול להשפיע ואילו נכסים ייחודיים יש בכל אזור.

אילן שוחט: החוכמה היא גם שלא מספיק שיש לך פקולטה לרפואה ולא מספיק שיש לך את מיגל ולא מספיק הפוד-טק, זה לא מספיק.

אילן שוחט: בשביל ליצור קפיצת מדרגה בפריפריה חייבים לדעת לחבר את התושבים לפירות הצמיחה.

אילן שוחט: לכן להגיד עכשיו "הייטק" ולזרוק כל מיני דברים – זה חשוב, זה בסדר, אבל לא כל דבר מתאים לכל מקום.

אילן שוחט: צריך לדעת מה ייקלט.

אילן שוחט: כל הזמן אומרים: הייטק, הייטק, הייטק.

אילן שוחט: אני אומר לכם, אני רואה את התופעה המדהימה שכולם רוצים סייבר.

אילן שוחט: אני בא למקום, אומרים לי: תן לי סייבר, אני יורד לדרום: תן לי סייבר.

אילן שוחט: מה זה סייבר?

אילן שוחט: בסופו של דבר אם לילד שיסיים 12 שנות לימוד תהיה בגרות במתמטיקה, פיזיקה, כימייה, מקצועות ריאליים בחמש יחידות, סייבר זה רק קורס, אחר כך רפואה זה רק השתלמות, אבל חייבים לתת לו את הבסיס.

אילן שוחט: אני לא יכול להיכנס פה לכול אבל אנחנו עובדים.

אילן שוחט: יש דברים שיקרו בטווח הקצר, יש דברים שיקרו בטווח הבינוני.

אורלי לוי אבקסיס: אפרופו, חמש יחידות שעושים בפריפריה במקצועות הריאליים, בצפון הם בסך הכול 5%.

אילן שוחט: הצפון מוביל בפיזיקה וכימייה חמש יחידות, 20%, לעומת תל אביב.

אורלי לוי אבקסיס: שיעור הבגרות בצפון נמוך מכל המחוזות.

אורלי לוי אבקסיס: צריך לחזק שם.

אורלי לוי אבקסיס: עושים חמש יחידות בגרות במתמטיקה, אנגלית ומדעים רק 5.3% לעומת 13% במרכז.

אילן שוחט: העיקר זה לא הכסף, העיקר זה לא לזרוק באוויר.

אילן שוחט: החוכמה היא איך ממקדים את זה, שהכסף יגיע למקומות שבדיוק צריך אותו, לדברים שאם נשים אותו שם הם לא יהיו נטע זר.

אילן שוחט: יש הרבה "פילים לבנים" ויש הרבה ערים בפריפריה שקיבלו פרויקטים וקיבלו כספים והפרויקטים האלה הקריסו אותם פנימה, זה נקרא "פרויקטיטיס".

אילן שוחט: ראש עיר שיגיע אליו כסף ויידע להגיד: את זה אני לא רוצה, קחו ממני, לא מתאים לי, זה ראש עיר שיודע בדיוק מה העיר שלו צריכה ומה החזון.

אילן שוחט: יש הרבה ראשי ערים שכל מה שמביאים להם הם לוקחים ואחרי כן לא מצליחים לגמור ואין לזה המשכיות.

אילן שוחט: לכן המשרד פועל בכמה ערוצים.

אילן שוחט: בטווח הקצר ראיתם חלק מן התוכניות שהרצנו כמה שיותר מהר, אם זה בבריאות, אם זה בקליטת עלייה, אם זה בנושא הביטחון, ותיכף ייצא גם קול קורא בנושא ערים שיש בהן שיטור עירוני, לחזק את הדברים שאנחנו עוברים כרגע במדינה.

אילן שוחט: ייצא גם קול קורא גדול מאוד בתחום חיזוק המתמטיקה באזור הגליל וחיזוק הכימיה והפיזיקה באזור הנגב, לפי נתונים של משרד החינוך.

אילן שוחט: סביב כל הדבר הזה כחוט השני אנחנו יושבים על התוכנית שהוגשה לנו כבסיס עבודה.

אילן שוחט: נלטש אותה.

אילן שוחט: ההישג הכי גדול, אדוני היושב-ראש, הוא אם התוכנית שאנחנו נגיש, אחרי עבודה שנעשתה פה והיא כרגע בעיצומה, יהיה סוג של תנ"ך או הוראות הפעלה לכל משרדי הממשלה.

אילן שוחט: נצטרך שכל משרד ממשלה, כל פעילות שהוא עושה צריך לבדוק אם היא מותאמת לתוכנית שהוגשה.

אילן שוחט: לא יכול להיות שתוגש תוכנית X ומשרדי הממשלה יעשו תוכניות Y, כל אחד מה שיש לו.

אילן שוחט: זה יהיה התנ"ך וה-Job guide ההדרכתי לכל משרדי הממשלה.

אילן שוחט: אף אחד לא יסטה ממנה וכך היא תיבדק ותיבחן.

אילן שוחט: אז עושים סדר ואנחנו בהתחלה.

שלמה בוחבוט: קודם כול אני מציע לחברי הכנסת ללמוד טוב את חוק הגליל והרשות לפיתוח הגליל שאני חוקקתי.

שלמה בוחבוט: יש בו הכול.

מיכאל ביטון: רק תכניסו לשם משאבים.

מיכאל ביטון: אני מסכים אתך, שלמה.

מיכאל ביטון: אנחנו מקדמים בברכה את ראש מועצת חצור.

מיכאל ביטון: אני רוצה לסכם את הדיון.

מיכאל ביטון: תודה למנכ"ל על הנוכחות המלאה, לשר, לנציגי הממשלה האחרים, למשרד הכלכלה, לכל חברי הכנסת שלקחו חלק בדיון ולראשי הרשויות והמנהיגים שהגיעו ליום הזה בכנסת, יום הצפון, ולדיון הספציפי על הפיתוח הכלכלי בצפון.

מיכאל ביטון: הוועדה תקיים דיון מעקב בעוד שלושה חודשים ותבקש מן המשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל להיות זה שיוביל החלטת ממשלה שממוקדת בפיתוח הכלכלי של הצפון, עם מנועי צמיחה לכל אזור ולכל קהילה, עם עבודה משותפת עם הרשות לפיתוח הגליל ועם האשכולות האזוריים ועם ראשי הרשויות עצמם.

מיכאל ביטון: בידכם לרכז את הממשלה ואת המשרדים השונים לראייה כוללת ואינטגרטיבית ועם מעט הכסף שלכם למנף כספי ממשלה גדולים יותר.

מיכאל ביטון: ועדת הכלכלה דורשת ממשרד התחבורה לתעדף את המשך סלילתו של כביש 6 על כל מרכיביו.

מיכאל ביטון: לא יהיה צפון אם הוא לא יהיה מחובר לכביש 6.

מיכאל ביטון: גם מי שבעד תחבורה ציבורית רוצה שהאוטובוסים מן הצפון ייסעו על כביש נורמלי.

מיכאל ביטון: נכון שהמשרד מתעדף תחבורה ציבורית אבל גם אוטובוס צריך כביש.

מיכאל ביטון: לכן אנחנו דורשים שכביש 6 יקבל עדיפות, כנ"ל תכנון הרכבת והמשכה.

מיכאל ביטון: הוועדה מבקשת ממנכ"ל המשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל להוביל את ההחלטה לביסוס אוניברסיטה בגליל המזרחי, אוניברסיטה אמיתית, רבת תחומים ורבת מחלקות, עם תשתית ומשאבים ועם היתרונות היחסיים בצפון ועם החוסר של ההזדמנויות האקדמאיות בצפון.

מיכאל ביטון: עיסוק בשדרוג הרפואה בגליל זה חובת היום, והתחלת לעסוק בזה.

מיכאל ביטון: עיסוק במרכזי תעסוקה – לגוון את האפשרויות של בני הצפון להתפרנס בכבוד עם הכנסה משמעותית.

מיכאל ביטון: בסוגיית ההייטק – ההייטק לא הגיע לגליל באופן דרמטי.

מיכאל ביטון: ביקנעם יש מוקד יפה, בחיפה יש דבר יפה, ופה ושם כמה התחלות.

מיכאל ביטון: ההייטק לא זלג אל הגליל.

מיכאל ביטון: אנחנו מבקשים מרשות החדשנות שתעסוק בזליגת ההייטק לקו של נהריה, שלומי, חצור, קריית שמונה וקצרין.

מיכאל ביטון: זה הקו שאליו צריך לזלוג ההייטק הישראלי, כמו גם לנגב, אבל היום אנחנו עוסקים בצפון.

מיכאל ביטון: רק לסבר את האוזן: רשות החדשנות באחת התוכניות שלה לעידוד הייטק בנגב השקיעה 620 מיליון שקל בחמש חברות.

מיכאל ביטון: הנושא הזה בתחקיר אצלי.

מיכאל ביטון: אני לא יודע כמה עובדים יגיעו בעקבות חמש החברות הללו, המספרים לא ידועים, בין 100–200 עובדים.

מיכאל ביטון: 600 מיליון שקל עם תנובה של 200 עובדים לנגב.

מיכאל ביטון: הדבר הזה עוד ייבדק ונלמד לקחים, אבל אם היו שמים 600 מיליון שקל חכמים בצפון על יזמי הייטק בראשית דרכם, שמתחייבים להקים דברים בתוך הישובים ולא זזים מן הישובים, כולל סנקציות על מי שזז, אפשר היה לעשות מעשים גדולים.

מיכאל ביטון: אבל יש פה הזדמנות לרשות החדשנות לקחת את הקו הצפוני הזה של נהריה, קריית שמונה, קצרין ומה שביניהן, חצור וכולי, ולהתחיל למקד מאמצים לאזורים הללו.

מיכאל ביטון: אנחנו נערוך דיון מעקב בעוד שלושה חודשים.

מיכאל ביטון: אני מודה לכולם על הנוכחות.

מיכאל ביטון: תודה רבה.