ועדת העבודה והרווחה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 133, 2022-06-07 12:00

אפרת רייטן: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה.

אפרת רייטן: היום ח' בסיון התשפ"ב, 7 ביוני 2022.

אפרת רייטן: אנחנו מקיימים דיון יזום של ועדת העבודה והרווחה בנושא טיפול המדינה בפליטים מאוקראינה.

אפרת רייטן: נדמה לי שאנחנו לא הוועדה הראשונה בכנסת שמבקשת לשמוע דיווחים ועדכונים ממשרדי הממשלה והגורמים האזרחיים השונים.

אפרת רייטן: אולי נתחיל בזה שניתן כמה פרטים.

אפרת רייטן: נדמה לי שהצפי בתחילת המלחמה לפי שרת הפנים וגורמים בכירים אחרים היה עשרות אלפים, אם לא מאות אלפי עולים מרוסיה, אוקראינה וחבר המדינות.

אפרת רייטן: יש להיערך לקליטת 100,000 יהודים ובני משפחתם המורחבת, זכאי חוק השבות.

אפרת רייטן: אולי נתחיל לקבל נתונים.

אפרת רייטן: האם נמצא כאן מישהו ממשרד הפנים או הרשות לאוכלוסין והגירה?

משה שוייגר: משה שוייגר, יועץ מנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה.

משה שוייגר: לא הכינו אותנו כל כך לדיון, אז אנחנו לא באנו עם הנתונים המלאים וזה חבל, אבל אני אתן לכם את מה שיש לי כרגע.

משה שוייגר: בואו נדבר קודם כל על אוקראינה.

אפרת רייטן: אני מנסה לברר בצוות שלי למה לא הגיעו אליכם הדברים.

משה שוייגר: רק נתנו לנו כותרת למרות ששאלתי כמה פעמים.

משה שוייגר: בואו נדבר על הנתונים, מבחינתנו, נכנסו עד כה 32,000 אוקראינים.

אפרת רייטן: מאז ה-24 בפברואר?

משה שוייגר: כן.

אפרת רייטן: 32,000?

משה שוייגר: כן.

אפרת רייטן: אוקי.

משה שוייגר: זה כולל גם זכאי שבות וגם - - -

אפרת רייטן: כמה מתוכם?

משה שוייגר: אני לא יודע את המספר המדויק, אני יכול להוציא את הנתונים בהמשך.

אפרת רייטן: אוקי.

אפרת רייטן: כולם נמצאים היום בארץ או שחלקם עזבו?

משה שוייגר: יצאו עד כה 8,000.

אפרת רייטן: מתוכם?

משה שוייגר: גם וגם.

אפרת רייטן: כלומר אנחנו לא יודעים מה היחס.

משה שוייגר: אנחנו לא יודעים להפריד ביניהם.

אפרת רייטן: יכול להיות 7,000 ו-1,000 או חצי חצי.

משה שוייגר: אנחנו לא יודעים כי לא כל זכאי השבות רשומים במערכת כזכאי שבות.

אפרת רייטן: למה?

אפרת רייטן: זה לא באינטרס שלהם להיות רשומים כזכאי שבות?

משה שוייגר: אנחנו רושמים במערכת, אבל לפעמים אין קישור והם יוצאים עם הדרכון האוקראיני שלהם.

משה שוייגר: לא ניכנס לזה כרגע.

אפרת רייטן: זאת אומרת 32,000 פחות 8,000.

אפרת רייטן: יש היום 24,000 שאנחנו לא יודעים כמה מתוכם הם עולים.

משה שוייגר: אני אעדכן אותך.

אפרת רייטן: בסדר גמור.

משה שוייגר: לגבי כניסות מרוסיה, הנתון נכון להיום בבוקר הוא 38,000.

משה שוייגר: יצאו עד כה כמעט 19,000.

אפרת רייטן: וואו.

אפרת רייטן: לא טוב להם פה?

אפרת רייטן: הם לא רוצים להישאר משום מה.

משה שוייגר: חלק כן וחלק לא.

אפרת רייטן: חצי ממש.

משה שוייגר: לגבי זכאי שבות אני גם אתן לך עדכון.

אפרת רייטן: זאת אומרת שהיום יש 19,000 אזרחים רוסיים שהגיעו לארץ ואנחנו לא יודעים כמה מתוכם הם עולים.

משה שוייגר: נכון.

אפרת רייטן: אוקי.

אפרת רייטן: מה מבחינת ההיערכות?

אפרת רייטן: אנחנו רואים פערים אדירים מבחינת הצפי ואולי אפילו החשש שנשמע על הצפה מטורפת של אזרחים רוסים ואוקראינים.

אפרת רייטן: אני זוכרת שזה הקשיח מאוד את התנאים של המדינה לגבי כניסתם ושהותם.

אפרת רייטן: האם זה גרם למשרדים לחשוב בצורה שונה על הפליטים מרוסיה ומאוקראינה, לגבי המדינה והתנאים בהם היא מקבלת או לא מקבלת את האנשים שנמלטים מהמלחמה?

משה שוייגר: משרד העבודה והרווחה יכולים לענות על זה.

אפרת רייטן: של הכניסה לישראל?

אפרת רייטן: זה משרד העבודה והרווחה?

משה שוייגר: לגבי הטיפול.

אפרת רייטן: אני מדברת על הכניסה.

אפרת רייטן: אני זוכרת שהיו מכסות ותנאים מאוד נוקשים כי היה חשש שהתבטא בתקשורת בהצפה של מאות אלפי או עשרות אלפי אזרחים לא יהודיים במדינה.

משה שוייגר: לגבי הנתונים של אשרות העלייה, קיבלתי חלק מהנתונים.

משה שוייגר: לגבי אשרות מרוסיה, יש אשרת עלייה ויש את זכאי השבות.

משה שוייגר: זה לא בהכרח - - אין אשרת עלייה לכל זכאי שבות.

משה שוייגר: יש את זכאי השבות שהגיעו לכאן בלי אשרת עלייה ורק בהמשך הם קיבלו אשרת עלייה.

משה שוייגר: מרוסיה יש לנו 5,000 אשרות עלייה, מאוקראינה יש לנו 5,600 אשרות עלייה נכון לשבוע שעבר.

משה שוייגר: בנוסף אליהם יש עוד כ-12,000 זכאי שבות שנמצאים כרגע בתהליכים כאלה ואחרים.

אפרת רייטן: 12,000 אוקראינים ורוסים יחד?

משה שוייגר: כן, אוקראינים ורוסים יחד.

אפרת רייטן: אוקי.

משה שוייגר: לגבי התהליך, עד ה-15 במרץ היה את שלב הכאוס של תחילת המלחמה ולא היה ברור לאיזה כיוון זה הולך.

משה שוייגר: בהתחלה הייתה הגדרה שכל ישראלי שרוצה להזמין אוקראיני צריך לשלם ערבות של 10,000 שקלים.

משה שוייגר: השרה כמובן ביטלה את זה ועברנו לשיטה של הזמנה מרחוק שהגדירה מכסה לאלה שאינם קרובי משפחה.

משה שוייגר: המכסה הייתה עד 5,000, היא מכסה נושמת כמובן, יוצאים ונכנסים והיא מתמלאת מחדש.

משה שוייגר: זה לגבי 5,000 שאינם קרובי משפחה של ישראלים.

משה שוייגר: לגבי קרובי משפחה, אפשר להגיש בקשה מקוונת.

משה שוייגר: כל קרוב משפחה יכול לקבל אשרת כניסה.

משה שוייגר: רוב אלה שאינם זכאי שבות הם קרובי משפחה.

אפרת רייטן: אתה יודע להגיד לנו כמה פליטים מאזור המלחמה באוקראינה לא הורשו להיכנס על ידי המדינה?

משה שוייגר: כמה לא הורשו מבחינת הטופס המקוון?

אפרת רייטן: בכלל, כמה רצו להגיע למדינה וקיבלו סירוב.

אפרת רייטן: יש לכם נתונים?

משה שוייגר: אין לי את הנתון המדויק פה, אני יכול לבקש אותו.

אפרת רייטן: מדובר בעשרות, מאות, אלפים?

משה שוייגר: מדובר בכמה אלפים.

משה שוייגר: בדרך כלל הסירובים בחלקם טכניים.

משה שוייגר: אני אחלק את זה לשלוש, חלק מהסירובים הם סירובים טכניים משום שאין מסמכים.

משה שוייגר: כלומר הגישו בקשה בלי מסמכים כמו דרכונים, הצהרה על זה ש - - -

אפרת רייטן: שהיו חסרים להם טפסים.

אפרת רייטן: היה לכם גורם שעזר להם?

אפרת רייטן: מישהו ניסה לעזור להם עם הטפסים האלה?

משה שוייגר: לא מדובר בטפסים מורכבים, מדובר במילוי טופס מקוון עם הצהרה.

משה שוייגר: צריך להכניס את ההצהרה ולמלא את הטופס המקוון.

משה שוייגר: בנוסף לזה צריך לצרף כמובן תמונות דרכונים.

משה שוייגר: כל מי שהגיש בקשה בלי אחד הטפסים האלה - - -

אפרת רייטן: אז היו מקרים בהם הטפסים לא היה מלאים כראוי.

אפרת רייטן: מה עוד?

משה שוייגר: יש לנו עוד קבוצה של מי שיש לו חשש להשתקעות, כלומר אנשים עם איזשהו עבר פלילי או עבר של השתקעות.

אפרת רייטן: כלומר הם היו שוהים בלתי חוקיים בעבר ולכן הם סומנו על ידי המדינה כחשודים.

משה שוייגר: או שיש למזמין הישראלי שלהם איזשהו עבר כזה או אחר בנושאים האלה.

משה שוייגר: לכן הם קיבלו סירוב.

אפרת רייטן: אתה חושב שבהערכה גסה מדובר בכמה אלפים, נכון?

משה שוייגר: אני לא רוצה להגיד מספר, נוכל להוציא לכם את הנתונים אחר כך.

אפרת רייטן: אוקי.

משה שוייגר: זה לגבי הסירובים המקוונים.

משה שוייגר: מעבר לזה היו סירובים שהיו בהתחלה בשדה התעופה, אבל כרגע עצרנו את הסיפור הזה.

משה שוייגר: רק אם זה משהו באמת קריטי.

אפרת רייטן: זאת אומרת שבאופן תאורטי מגיע אזרח מאוקראינה או מרוסיה לשדה, אז הוא כבר לא נעצר, מעוכב ומוחזר חזרה?

משה שוייגר: מאוקראינה זה כמעט מוחלט בגלל שיש להם את האישורים שהם מקבלים מאתנו.

משה שוייגר: כמעט ואין מקרים כאלה.

משה שוייגר: לגבי רוסיה זה שונה כי אין להם אישורים מרחוק, ואז כמובן בוחנים את הבקשה שלהם בשדה התעופה.

משה שוייגר: מי שאין לו שום בעיה נכנס, מי שיש לו בעיה כמובן שעושים בדיקה מעמיקה יותר.

אפרת רייטן: אוקי.

אפרת רייטן: אתה גם האיש שיכול לתת לי את התשובות לגבי הטיפול שלהם, או שאנחנו עוברים למשרד העבודה?

נפתלי יעבץ: משרד הרווחה, הוא כבר לא עבודה מתחילת הממשלה הנוכחית.

אפרת רייטן: יש לי גם וגם, אז אני רוצה לדעת - - נכון, אתם בעצם מפעילים את צו השעה.

אפרת רייטן: אני רוצה עוד לשמוע גם לגבי החלטות הממשלה למיניהן.

אפרת רייטן: עוד מילה אחת על המדיניות, יש לנו כאן את מדיניות שרת הפנים ביחד לאוקראינים בישראל.

אפרת רייטן: תאריך הפרסום היה ב-23 במאי.

אפרת רייטן: אנחנו מדברים על בעלי דרכון אוקראיני ששהו בישראל עם רישיון ביקור בתוקף ביום תחילת המלחמה באוקראינה, או נכנסו כדין לאחר תחילתה.

אפרת רייטן: יוארך רישיון הישיבה שלהם עד ה-30 ליוני, ללא צורך בהגעה ללשכות רשות האוכלוסין.

אפרת רייטן: לא יינקטו צעדי אכיפה נגדם ונגד המעסיקים שלהם.

אפרת רייטן: נכון?

משה שוייגר: את רוצה שאפרט?

אפרת רייטן: בבקשה.

משה שוייגר: יש לנו בעצם שלוש קבוצות מרכזיות.

משה שוייגר: יש לנו קבוצה אחת של שוהים בלתי חוקיים ששהו פה לפני המלחמה, קבוצה שמנתה כ-12,000-15,000 שוהים בלתי חוקיים.

משה שוייגר: יש לנו קבוצה של שוהים חוקיים ששהו פה לפני המלחמה.

משה שוייגר: אני מדבר כמובן על אוקראינה, לא על רוסיה.

משה שוייגר: יש לנו גם קבוצה שנכנסה לפה אחרי תחילת המלחמה.

משה שוייגר: אלה שלושת הקבוצות.

משה שוייגר: לגבי הקבוצה הראשונה, אין לנו שום פעילות אכיפה נגדם.

משה שוייגר: מבחינתנו אנחנו נותנים להם להישאר פה עד שנראה לאן המלחמה הזאת הולכת.

משה שוייגר: לגבי שתי הקבוצות האחרות, אנחנו כמובן מאריכים להם את האשרה כל פעם בזמן מוגבל.

משה שוייגר: כרגע זה עד ה-30 ליוני.

משה שוייגר: בתוך האשרה הזאת אנחנו גם הגדרנו שיש אי אכיפה כנגד העסקה שלהם.

משה שוייגר: זאת אומרת שהם יכולים לעבוד בכל מה שהם רוצים.

משה שוייגר: יש אי אכיפה גם כנגד המעסיק וגם כנגד התייר עצמו.

משה שוייגר: זה לגבי שלושת הקבוצות.

אפרת רייטן: אז אנחנו מדברים על מתווה וסיטואציה שמעסיק הוא בגדר סוג של חשוד, כי לכאורה הוא מעסיק אנשים שכרגע אין נגדם אכיפה.

משה שוייגר: מבחינתנו אנחנו נותנים להם להעסיק אותם עד ה-30 ליוני.

אפרת רייטן: ואחרי זה הוא מחויב להפסיק את ההעסקה.

משה שוייגר: אני מאמין שהשרה תקבל החלטה קרוב ל-30 ליוני.

אפרת רייטן: הזמנים האלה קצובים מאוד כדי שתהיה למדינה יכולת להיות עם יד על הדופק וכדי שהיא תוכל לשלח מכאן את אותם אנשים?

משה שוייגר: זו שאלה לשרה, זה מעלינו.

אפרת רייטן: אוקי.

אפרת רייטן: נדמה לי שבכל מקרה יש פסיקות היום שקוראות לתקן את החוק ומדברות על כך שרוצים לאפשר להם להתפרנס בכבוד, ולא לתת את זה בתקופות כאלה קצרות.

אפרת רייטן: האם אתם מכירים את זה?

משה שוייגר: אני לא מכיר, אבל יכול להיות שיש קריאות כאלה ואחרות.

אפרת רייטן: אוקי, בסדר גמור.

אפרת רייטן: יש משהו נוסף?

אפרת רייטן: אני חושבת שהייתה התבטאות פחות מוצלחת או שתסבירו אותה בצורה יותר טובה, בכל מה שקשור לסחר בבני אדם של מנכ"ל רשות ההגירה והאוכלוסין.

אפרת רייטן: זה היה במסגרת הדיון בוועדה במיזמי תשתיות פה בכנסת.

אפרת רייטן: הוא סיפר על 247 אנשים שהורחקו ושכניסתם לארץ סורבה.

אפרת רייטן: כשהוא נשאל לסיבות להרחקה, הוא ענה למשל שמי שאנחנו מנחשים שבא לעסוק פה בזנות, וגם תופעות כאלה כבר הגיעו.

אפרת רייטן: מהערים המופצצות באים לעסוק כאן בזנות.

אפרת רייטן: כמו שבאו לפני המלחמה, באים גם עכשיו.

אפרת רייטן: חלקם קורבנות סחר שמישהו דואג להזמין אותם לכאן.

אפרת רייטן: אני רוצה לשאול מה עמדת המדינה, כשהיא התחייבה לטפל בנפגעי ונפגעות סחר למטרות זנות בחקיקה ובהחלטות הממשלה לאורך השנים.

אפרת רייטן: איך אנחנו חיים עם הסתירה בין הדברים?

משה שוייגר: אני לא אכנס לדברים שהמנכ"ל אמר בוועדה, אבל בגדול יש לנו סיטואציה שהיא פתח לניצול מכל הכיוונים.

משה שוייגר: גם סחר בבני אדם וגם ניצול של כאלה שרוצים להיכנס לפה לא למטרות נכונות.

משה שוייגר: אנחנו כקו ראשון אמורים לזהות את הפוטנציאל הזה ולראות אם מישהו הגיע לכאן למטרות כאלה, וכמובן שצריך לטפל בו.

משה שוייגר: אנחנו בקשר רציף גם עם המשטרה וגם עם משרד המשפטים, מי שאמון על השכר בבני אדם, דינה דומיניץ.

אפרת רייטן: היא פה?

אפרת רייטן: רציתי לדבר איתה.

משה שוייגר: אנחנו בקשר רציף איתם.

משה שוייגר: כמובן שאם יש לנו חשש כזה או אחר, אנחנו ישר מעבירים למשטרה והמשטרה ביחד עם משרד המשפטים מטפלים באירוע הזה בצורה טובה.

אפרת רייטן: אתה יכול לאשר או לא לאשר שמדינת ישראל סירבה להתייחס לקורבנות סחר וזנות שהגיעו מאוקראינה?

אפרת רייטן: הייתה התייחסות לזה?

משה שוייגר: ממש לא, מבחינתנו אנחנו במעקב.

אפרת רייטן: בסדר גמור, אני שואלת.

אפרת רייטן: אנחנו צריכים לשאול גם את תומר למה הוא התכוון כשהוא דיבר על 247 אנשים שהורחקו.

משה שוייגר: ההרחקות היו מהסיבות שאמרתי לך קודם, גם נושאים של הגירה.

אפרת רייטן: אבל אם חלקם קורבנות סחר, איך המדינה יכולה להרחיק או לשתוק בכל מה שקשור לקורבנות סחר לצרכי זנות?

משה שוייגר: עד כה היו לנו מספר מקרים של חשש לקורבנות סחר מתוך כל המקרים שהיו מתחילת המלחמה.

משה שוייגר: מתוך המקרים האלה, לא היה לנו משהו מובהק בכניסה לישראל מאוקראינה.

משה שוייגר: אחר כך יכול להיות שזה היה אחרי שהם נכנסו לארץ, היה חשש כזה או אחר.

משה שוייגר: זה לא קרה בכניסה לישראל.

אפרת רייטן: אוקי.

קריאה: אפשר לחדד?

אפרת רייטן: עוד שנייה, אני כבר אפנה לכל מי שביקש ומבקש לדבר.

אפרת רייטן: את יכולה לרשום לך את הדברים כדי שלא תשכחי.

אפרת רייטן: אני רוצה לשמוע ממשרד הרווחה דיווח על הטיפול וצו השעה.

אפרת רייטן: גם מתן השירות הרפואי הוא דרככם?

אפרת רייטן: תיתן לנו בבקשה התייחסות לשירות הרפואי, האם יש לכם מידע על התעסוקה ובעיות שעולות מבחינה תעסוקתית?

אפרת רייטן: אני מניחה שהרבה מאוד ילדים נמצאים בארץ למעלה משלושה חודשים, ילדים של פליטים.

אפרת רייטן: אם אני לא טועה, במסגרת החוק של המדינה אנחנו צריכים לספק להם חינוך, לכל ילד שנמצא במדינה ולא משנה באיזה מעמד הוא.

אפרת רייטן: אני אשמח לשמוע איפה הדברים עומדים.

נפתלי יעבץ: תודה גברתי.

נפתלי יעבץ: צהריים טובים, אני נפתלי יעבץ, ראש מינהלת צו השעה במשרד הרווחה ועובד סוציאלי.

נפתלי יעבץ: אני אציין שגם בשוטף אני משמש כראש מטה מינהל במשרד הרווחה, אצלנו נמצא תחום הטיפול בסחר בבני אדם וזנות.

נפתלי יעבץ: אני אתייחס משני הכובעים במקביל.

נפתלי יעבץ: אנחנו ממש בימים אלה ציינו - - זה לא אירוע משמח, אבל הגענו לנקודה של 100 ימים מפרוץ המלחמה.

נפתלי יעבץ: עשינו איגום נתונים בשביל לראות את התמונה המלאה.

נפתלי יעבץ: הפעילות שלנו התחילה בעקבות החלטת ממשלה מה-14 למרץ, בה ראש הממשלה הטיל על שר הרווחה להקים מעטפת סיוע לנמלטי המלחמה מאוקראינה.

נפתלי יעבץ: אנחנו מתמקדים באוכלוסיית יעד ספציפית שהם אזרחי אוקראינה שהגיעו לישראל אחרי פרוץ המלחמה, ושאינם זכאי חוק השבות ואינם עולים.

נפתלי יעבץ: נכון לסוף השבוע האחרון, הגיעו לישראל 21,088 אזרחי אוקראינה שאינם זכאי חוק השבות.

קריאה: נכון לשבוע האחרון?

נפתלי יעבץ: נכון מפרוץ המלחמה ועד סוף השבוע האחרון.

נפתלי יעבץ: 21,088, מתוכם נשארו בפועל 14,528 והיתר עזבו.

נפתלי יעבץ: הם כמובן לא מדווחים לנו לאן הם עוזבים.

אפרת רייטן: היום יש 14,500 אזרחים?

נפתלי יעבץ: אזרחים אוקראינים שאינם זכאי חוק השבות או אינם עולים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו מתקרבים לשלושה חודשים שהיו מזמינים לפני כן, המספר הולך ופוחת.

אפרת רייטן: אז יש היום למעלה מ-14,000 אוקראינים.

אפרת רייטן: הרוב הם נשים בילדים או מבוגרים?

אפרת רייטן: אני מניחה שהגברים נשארים באזורי המלחמה להילחם.

נפתלי יעבץ: מתוך אותם 14,500, 10,700 הן נשים ו-3,700 גברים.

נפתלי יעבץ: גם בקרב הגברים הרוב המוחלט הם ילדים או קשישים.

נפתלי יעבץ: יש מספרים מאוד קטנים של גילאי 18-60.

אפרת רייטן: אז מה עושים?

אפרת רייטן: איך אתם מטפלים בהם?

אפרת רייטן: איפה הם גרים, ממה הם חיים?

נפתלי יעבץ: אני אפרוש רגע את רצף המענים.

נפתלי יעבץ: הדבר הראשון מבחינת מקום המגורים, הם צריכים להציג איזשהו מארח ישראלי שהם נמצאים אצלו ומגיעים אליו.

נפתלי יעבץ: משה התייחס לזה קודם.

נפתלי יעבץ: הם מגיעים למשפחות ישראליות שמארחות אותם, בין אם קרובי משפחה או חברים, והם נמצאים בפרישה ארצית.

נפתלי יעבץ: הם נמצאים כמעט בכל רשות מקומית ברחבי הארץ.

נפתלי יעבץ: אנחנו מעניקים להם סיוע באופן שוטף באמצעות המינהלת שמופעלת על ידי משרד הרווחה בשיתוף עם הג'וינט, מד"א, המועצה הישראלית להתמכרות ועוד 200 ארגונים.

נפתלי יעבץ: מענה אחד ניתן באופן גלובלי ורוחבי לכלל האוכלוסייה, שזה המענה הרפואי עליו אני אפרט.

נפתלי יעבץ: יתר המענים ניתנים באמצעות פנייה, כלומר הם צריכים לפנות אלינו ולבקש לקבל את הסיוע ואז הם מקבלים את הסיוע.

אפרת רייטן: יש להם מענה בשפתם?

נפתלי יעבץ: יש להם מענה בשפות שלהם ויש גם אפשרות לפנייה דיגיטלית בשפות שלהם.

נפתלי יעבץ: נכון לסוף השבוע האחרון, רשומים אצלנו במערכת 10,270 אנשים מתוך 14,500 שנמצאים בארץ.

נפתלי יעבץ: זה רוב רובם.

נפתלי יעבץ: היתר לא פונים.

אפרת רייטן: לא יצרו קשר עדיין.

אפרת רייטן: יש לכם ניסיון לקשר יזום?

נפתלי יעבץ: זה בלתי אפשרי, הם נמצאים בכל מקום בארץ.

נפתלי יעבץ: אני כן יודע שמפרסמים בתוך קבוצות פייסבוק שלהם ודואגים ליידע אחד את השני ולהירשם אצלנו.

נפתלי יעבץ: אנחנו בשאיפה להגיע בהקדם למצב שבו כולם רשומים אצלנו במערכת.

נפתלי יעבץ: נכון להיום 10,000 מתוך 14,000 כן רשומים אצלנו.

אפרת רייטן: עם אילו עניינים הם פונים אל צו השעה?

נפתלי יעבץ: אני אפרוש אותם.

נפתלי יעבץ: המענה הרפואי הוא מענה ראשוני שניתן באופן גלובאלי לכולם.

נפתלי יעבץ: אנחנו מסונכרנים בין הרשויות למול רשות האוכלוסין.

נפתלי יעבץ: לכל נמלטי המלחמה מעל גיל 60 אנחנו מפיקים פוליסת בריאות שמאפשרת להם לקבל שירותים באופן שוטף.

נפתלי יעבץ: עד לסוף השבוע האחרון - - -

אפרת רייטן: לא משנה באיזה גיל הם?

נפתלי יעבץ: מ-60 ומעלה.

אפרת רייטן: אלינו הגיעו כמה פניות על אנשים בני 80 שאין להם ביטוח בריאות.

נפתלי יעבץ: יכול להיות שזה אנשים שנפלו בין הכיסאות או שלא נמצאים ברשימות שלנו.

נפתלי יעבץ: היו מקרים בודדים כאלה והם מגישים בקשה לוועדת חריגים.

נפתלי יעבץ: כל מקרה כזה נפתר.

אפרת רייטן: כלומר אמור להיות לזה מענה.

נפתלי יעבץ: בהחלט.

נפתלי יעבץ: נכון לסוף השבוע האחרון הפקנו 4,728 פוליסות בריאות לאוכלוסייה המבוגרת.

נפתלי יעבץ: אגב, זה גם משקף את היקף האוכלוסייה המבוגרת מתוך האנשים.

נפתלי יעבץ: כל מי שמתחת לגיל 60 מקבל מענה באמצעות מרפאות טרם בפריסה ארצית בהתקשרות שלנו.

נפתלי יעבץ: זה כולל לא רק מענה ראשוני בשעת חירום, אלא גם מעבר לכך זה כולל מניעת התדרדרות ומניעת סיכון, הפניות לבתי חולים, מימון אשפוזים, מימון אמבולנסים, כל מקרה לגופו בהתאמה.

נפתלי יעבץ: המענה הזה ניתן באופן גלובלי, כלומר מספיק שהם יעברו בביקורת הגבולות ויכנסו לתוך אוכלוסיית היעד שלי בשביל שתופק עבורם פוליסה או שהם יירשמו בטרם.

נפתלי יעבץ: הם לא צריכים לפנות אליי באופן ישיר.

נפתלי יעבץ: כל יתר המענים ניתנים באופן פרטני.

נפתלי יעבץ: המענה הראשון והעיקרי ביותר הוא מענה של שוברי מזון.

נפתלי יעבץ: הם בעצם פונים אלינו ומבקשים לקבל שובר מזון.

נפתלי יעבץ: השובר בגובה 700 שקלים לנפש לחודש.

נפתלי יעבץ: משפחה של 4 נפשות מן הסתם תקבל 4 שוברים והם יוכלו להשתמש בהם.

נפתלי יעבץ: זה טוב לכמעט כל רשת מזון ברחבי הארץ.

נפתלי יעבץ: אין רשות מקומית שאין בה סניף בו אפשר לרכוש.

נפתלי יעבץ: נכון לסוף השבוע האחרון, 7,693 אנשים כבר נמצאים אצלנו עם שובר ביד.

נפתלי יעבץ: עבור יותר מ-2,500 מתוכם כבר ביצענו טעינה שנייה.

נפתלי יעבץ: אנחנו מתקדמים עם ההטענות.

נפתלי יעבץ: ברגע שיש לו את הכרטיס ועובר חודש, אנחנו מטעינים את זה שוב.

אפרת רייטן: לפי בקשה שלו?

נפתלי יעבץ: לא, ההטענה השנייה נעשית באופן אוטומטי, ללא צורך בבקשה.

נפתלי יעבץ: זה נעשה מול הצלבה של הנתון האם הוא נמצא בארץ או לא.

נפתלי יעבץ: יש מצבים של אנשים שקיבלו כרטיס ואז כבר עזבו את הארץ.

נפתלי יעבץ: אני לא אטעין להם את הכרטיס מן הסתם שוב.

נפתלי יעבץ: זה המענה המשמעותי הראשון והעיקרי שניתן לכל מי שפונה.

נפתלי יעבץ: המענה הנוסף מתייחס לציוד, ריהוט, ביגוד וכן הלאה.

נפתלי יעבץ: אנחנו מסתייעים פה הרבה מאוד בחברה האזרחית, גם עמותות פילנתרופיה וגם חברה עסקית.

נפתלי יעבץ: אנחנו מסייעים במזרנים, עגלות תינוק, כרטיסי סים ישראליים וציוד בסיסי כי הרבה מאוד מתוכם מגיעים חסרי כל.

נפתלי יעבץ: יש לנו הסכם עם ויצו הישראלית שבעצם הם יכולים להגיע לכל ביגודית של ויצו ולאסוף בגדים ללא תשלום.

אפרת רייטן: באיזה בעיות אתם נתקלים בשטח?

נפתלי יעבץ: אחד מהאתגרים הוא אתגר הדיור.

נפתלי יעבץ: כמו שאמרנו בהתחלה, הם צריכים למצוא איזושהי משפחה מארחת.

נפתלי יעבץ: יש לא מעט מצבים של אתגרים שנוצרים, אנשים חשבו שהם מזמינים מישהו לחודשיים וזה הגיע כבר למעל 100 ימים.

נפתלי יעבץ: יש מריבות בין המשפחות, יש חשד לניצול ופגיעה.

נפתלי יעבץ: יש לנו מערך דיור מותאם שאנחנו מפעילים, שניתן כמובן לא באופן גורף אלא למקרים סוציאליים מתאימים.

אפרת רייטן: מה הוא כולל?

נפתלי יעבץ: הוא כולל מלוניות ואכסניות במקומות שונים.

נפתלי יעבץ: אני לא אציין את המקומות, מן הסתם.

נפתלי יעבץ: שם הם בעצם מקבלים איזשהו מענה שהוא מענה זמני.

נפתלי יעבץ: הם לא מקבלים דיור ציבורי לטווח ארוך.

נפתלי יעבץ: זה מתחיל מתקופה של חודש שמוארכת לפי המקרה הפרטני.

נפתלי יעבץ: תוך כדי התקופה הזאת הם צריכים למצוא לעצמם איזשהו סידור קבע.

אפרת רייטן: האם אתם ערוכים?

אפרת רייטן: אף על פי שהיא כבר פחות מסוקרת בארץ, המלחמה נמשכת באזורים מסוימים אף ביתר שאת.

אפרת רייטן: זה אמנם לא בכל אוקראינה אבל כן בחלקים גדולים בה.

אפרת רייטן: איך המדינה נערכת לעובדה שיתכן והמלחמה תימשך בשנה הקרובה, עבור אותם אנשים שצריכים דיור, עבור הורים לילדים קטנים וגם תעסוקה כמובן.

נפתלי יעבץ: אנחנו נערכים להמשיך בפעילות שלנו ככל שיתקבלו ההחלטות.

אפרת רייטן: אין דד ליין שאנחנו אומרים שזה נגמר?

נפתלי יעבץ: אני ממשיך לפעול כל עוד המדיניות בתוקף.

אפרת רייטן: יש לה תאריך תוקף?

נפתלי יעבץ: נכון לעכשיו השהות שלהם היא עד סוף החודש.

נפתלי יעבץ: אני מאמין שכמו שמשה אמר, השהות תעודכן בהתאם והמדיניות תעודכן.

אפרת רייטן: משה, מבחינת הלך העבודה הרגיל אתם או מטה השרה מתכנסים שבוע-שבועיים לפני שפוקעת האשרה כדי להחליט מחדש?

משה שוייגר: אני מאמין ששבועיים לפני אנחנו כבר נקבל החלטה.

אפרת רייטן: אין מתקבלת החלטה כזו?

אפרת רייטן: על בסיס איזה שיקולים?

משה שוייגר: השיקולים של השרה.

משה שוייגר: אנחנו מביאים לה את כל הנתונים, גם של הנכנסים, גם של היוצאים וגם של מצב המלחמה והיא מקבלת החלטה.

אפרת רייטן: אבל בעצם הגורמים והשיקולים שעל בסיסם השרה מקבלת את ההחלטה על המדיניות שלה - - -

משה שוייגר: זו שאלה שצריך לשאול אותה.

משה שוייגר: אנחנו מציגים את כל הנתונים שיש לנו.

אפרת רייטן: אם עכשיו זה דומה לחודש שעבר, לכאורה אין מניעה שהאשרה תימשך, כי לא השתנה משהו.

משה שוייגר: זה תלוי מה מצב המלחמה.

אפרת רייטן: אם רואים שהמלחמה נמשכת - - -

משה שוייגר: אני מאמין שאת צודקת, אבל צריך לשאול אותה.

אפרת רייטן: אתה אומר בזהירות.

אפרת רייטן: בסדר גמור.

נפתלי יעבץ: בהקשר הזה אנחנו מברכים על ההחלטה של שרת הפנים לייצר מדיניות של אי אכיפה בנושא התעסוקה.

נפתלי יעבץ: כמובן שאנחנו מפרסמים את כל המידע הזה בשפות הרלוונטיות גם בתוך האתר שלנו.

אפרת רייטן: איפה הם עובדים?

אפרת רייטן: עד כמה אתם יודעים איפה מועסקים הפליטים בארץ?

נפתלי יעבץ: אין לנו מידע על זה, הם לא מדווחים לנו איפה הם מועסקים.

נפתלי יעבץ: אנחנו כן דאגנו ליידע אותם באמצעות הודעות סמס בדיוור ישיר על עדכון המדיניות, לגבי אותם 10,000 שרשומים אצלנו במערכת.

אפרת רייטן: גם ברשות אין אינפורמציה לגבי התעסוקה שלהם?

נפתלי יעבץ: אנחנו נוכל לדעת ברגע שמעסיקים ידווחו ברשות המיסים.

נפתלי יעבץ: מעסיקים נדרשים לדווח עליהם ברשות המיסים באשרה הרלוונטית.

נפתלי יעבץ: המצב הזה כן יאפשר להם לעמוד על הרגליים בצורה כזו או אחרת, למצוא דירות להשכרה, לצאת מבית המארחים ולדאוג לעצמם.

נפתלי יעבץ: זו השאיפה בהקשר הזה.

אפרת רייטן: מה לגבי ילדים?

נפתלי יעבץ: ילדים וסחר, נגיע לשני הנושאים האלה.

נפתלי יעבץ: שנייה אחת לפני, הנושא של סיוע נפשי.

נפתלי יעבץ: אנחנו נמצאים במצב מאוד מאתגר מבחינת פוסט-טראומה, חרדות, בני זוג שנשארו שם, הגירה למדינה זרה וכל זה.

נפתלי יעבץ: ייצרנו מערך שלם של מתן סיוע נפשי באמצעות גורמי מקצוע במימון המשרד.

אפרת רייטן: שמנוצל על ידם?

נפתלי יעבץ: כרגע יש לנו קרוב ל-1,000 בקשות שנמצאות בתהליך של בחינה ראשונית לקראת אישור והפעלה.

נפתלי יעבץ: אנשים יקבלו בעצם שלושה מפגשים פרטניים של טיפול קצר מועד.

נפתלי יעבץ: במקרה הצורך נוכל להאריך את זה עד ל-12 מפגשים, תלוי במקרה ובאדם.

נפתלי יעבץ: זה יקרה באמצעות פסיכולוגים, עובדים סוציאליים פסיכותרפיסטים מומחים בטיפול בטראומה וטיפול קצר מועד.

אפרת רייטן: הצלחתם להפיץ את היכולת של המדינה לתת את הסיוע הזה בטיפולים נפשיים?

אפרת רייטן: הצלחתם להפיץ את זה בקרב כל 14,500 האנשים?

נפתלי יעבץ: בקרב 10,000 שרשומים אצלי יש לי - - -

אפרת רייטן: זה הצליח להגיע אליהם?

נפתלי יעבץ: כן.

נפתלי יעבץ: יש לי דיוור ישיר, אני מוציא להם סמסים והודעות תפוצה בדרכים שונות.

נפתלי יעבץ: כמובן שהכול מתורגם לשפות הרלוונטיות.

נפתלי יעבץ: הם מקבלים את כל המידע.

נפתלי יעבץ: אני באופן אישי כעובד סוציאלי הייתי חושב שיהיו יותר פניות מ-1,000, אבל מצד שני צריך לזכור שיש כאן גם מנטליות שפחות פונה לטיפול נפשי.

נפתלי יעבץ: זה קשור בהבדלי תרבות.

אפרת רייטן: היכולת לתת את הסיוע הנפשי מבחינת הפסיכולוגים, הוא מפוזר בכל הארץ?

נפתלי יעבץ: בהחלט, באמצעות ספקים רוחביים בכל הארץ.

נפתלי יעבץ: יש לנו הקצאה של 6,000 שעות בחודש.

נפתלי יעבץ: עד שנגיע למיצוי שלה, אנחנו עוד רחוקים משם.

נפתלי יעבץ: לגבי קטינים, כמו שאמרנו יש כאן מספר מאוד גדול של קטינים.

נפתלי יעבץ: נכון לעכשיו אנחנו מדברים על קרוב ל-3,000 ילדים וילדות.

אפרת רייטן: בני כמה?

נפתלי יעבץ: מגיל 18 ומטה.

נפתלי יעבץ: מבחינת הפילוחים, גילאי 12-18 זה כמעט 800, גיל 9-12 זה 380, גיל 6-9 הם 400, 3-6 400 ובגילאי 0-3 יש 250.

נפתלי יעבץ: הילדים האלה נמצאים עם האם ברוב המקרים ובלי האב.

נפתלי יעבץ: אני לא רואה נציגה של משרד החינוך, אבל משרד החינוך מאפשר להם להירשם למערכת החינוך מהרגע שעוברים שלושה חודשים ממועד הכניסה שלהם לארץ.

נפתלי יעבץ: הם יכולים לפנות אל מערכת החינוך.

נפתלי יעבץ: משרד החינוך מוביל בנוסף לזה מערך של פעילויות לקטינים.

נפתלי יעבץ: אני לא אתייחס בשמם, הם כמובן יוכלו להרחיב.

אפרת רייטן: הם כמובן הוזמנו.

נפתלי יעבץ: אנחנו כן מבצעים הרבה פעילויות הפגה ופנאי, סוג של פעולות משלימות.

נפתלי יעבץ: אני אתן דוגמה.

נפתלי יעבץ: עכשיו חילקנו 1,200 שוברים ליום כיף בקניון.

אפרת רייטן: אני רק רוצה לתקן, אורית אומרת שהם לא הוזמנו.

אפרת רייטן: אני לא רוצה להגיד סתם.

נפתלי יעבץ: תוכלו להשלים אחרי זה ממשרד החינוך, לפי הצורך.

נפתלי יעבץ: אנחנו כן מבצעים הרבה פעילויות הפגה ופנאי משלימות.

נפתלי יעבץ: עכשיו חילקנו 1,200 שוברים ליום כיף בקניון.

נפתלי יעבץ: מי שיש לו שובר יכול לקבל כל מיני הטבות ודברים בחינם בקניון.

נפתלי יעבץ: יש לזה ניצול מאוד גבוה, אנחנו קרובים לסיום של השוברים.

נפתלי יעבץ: יש עוד הרבה מאוד פעילויות אחרות.

אפרת רייטן: כמה הרשויות המקומיות לוקחות חלק?

נפתלי יעבץ: הרשויות המקומיות מפנות אלינו כי הן מאוד עסוקות בקליטת העולים.

נפתלי יעבץ: מן הסתם, הן תוקננו לגבי קליטת העולים ולא לגבי סיוע לנמלטי המלחמה.

נפתלי יעבץ: אנחנו קולטים גם פניות מהרשויות המקומיות ונותנים מענה ארצי נרחב.

נפתלי יעבץ: לגבי סחר בבני אדם, נקודה ראשונה שחשוב לשים אותה בתיאום עם רשות האוכלוסין, הקמנו עמדה של צו השעה בנתב"ג, עוד לפני ביקורת הגבולות.

נפתלי יעבץ: זאת אומרת שאנחנו פוגשים אותם עוד לפני שהם נכנסים פיזית לארץ.

נפתלי יעבץ: אנחנו פועלים של 24/7, נותנים להם מידע ראשוני ומחברים אותם אלינו.

נפתלי יעבץ: אנחנו מנסים ליצור זיהוי ואבחון ראשוני למקרי ניצול.

אפרת רייטן: נתקלתם?

נפתלי יעבץ: לפחות בנתב"ג זה לא דברים שעלו.

נפתלי יעבץ: אנחנו נמצאים גם בקשר עם דינה ותחום הסחר בבני אדם והטיפול בזנות אצלנו בתוך המשרד.

נפתלי יעבץ: אני אעבור רגע פנימה לתוך הארץ.

אפרת רייטן: אני זוכרת שלפחות בחדשות היו על זה כמה כתבות.

נפתלי יעבץ: היו כמה מקרים של חשדות שלא הבשילו לשום דבר.

אפרת רייטן: אז מבחינת המדינה, אם אני מתייחסת אליכם כאל הישות, לא נמצאו כרגע אינדיקציות לזה שיש פה סחר למטרות זנות של אזרחיות אוקראינה שהגיעו על ידי אזרחים ישראלים או כל דבר אחר.

נפתלי יעבץ: לא לפי מה שאנחנו זיהינו.

נפתלי יעבץ: אני רוצה לעבור פנימה אל תוך הארץ.

נפתלי יעבץ: ברגע שהם כבר נמצאים בתוך הארץ, אנחנו נמצאים ברגישות מאוד גבוהה למקרים של ניצול, חשש לפגיעה והיעדר ביטחון אישי.

נפתלי יעבץ: יש לנו 236 מקרים שזוהו עם איזשהו חשד לניצול ברמה כזו או אחרת.

נפתלי יעבץ: בכל אחד מהמקרים נעשו שיחות טלפוניות על ידי עובדות סוציאליות דוברות השפה עם הנשים בשביל להבין יותר לעומק את הסיטואציה.

נפתלי יעבץ: יש כמה מקרים מתוכם שעדיין מלווים באופן שוטף.

אפרת רייטן: מה עלה בדברים האלה?

נפתלי יעבץ: לדוגמה, יש מישהי שמתארחת אצל משפחה תמורת זה שהיא תנקה להם את הבית.

נפתלי יעבץ: בסוף אם זו אישה בגירה שעושה את זה מהסכמתה, אין לי שום דרך לבוא ולהגיד לה שזה ניצול.

נפתלי יעבץ: בסוף יש לי את היכולת להצמיד אליה עובדת סוציאלית שתתקשר אליה אחת לשבוע ותבדוק מה קורה ואיך אפשר לסייע, לשים את המקרה הזה עם כוכבית ולאפשר לה בסופו של דבר אופציית מילוט למקרה שהיא תרגיש שהיא רוצה לצאת למקום אחר.

אפרת רייטן: על פניו זה נשמע כמו אדם שהוא בן ערובה.

אפרת רייטן: הוא מגיע למדינה זרה במצב של מלחמה, נותנים לו לגור ואומרים לו לנקות.

נפתלי יעבץ: כמו שאמרתי קודם, יש לי מערכי דיור למקרים סוציאליים מתאימים וזה בהחלט מקרה שיכול להיות מתאים לשילוב בדיור שלנו.

אפרת רייטן: אז זה ניצול ועושק של אנשים במצב רע מאוד.

אפרת רייטן: מה מבחינת מקרים של סחר למטרות זנות?

נפתלי יעבץ: אנחנו לא נתקלנו בזה.

נפתלי יעבץ: אני כן אומר שמבחינת שוברי המזון אנחנו מקפידים הקפדה יתרה שהשוברים יינתנו אך ורק ולנמלטי המלחמה בעצמם, לא למארח ולא לאף אחד אחר, בדיוק בגלל הסיבות האלה של חשש לניצול.

אפרת רייטן: יש עוד שאלות שרוצים להפנות אליך מהחברה האזרחית.

נפתלי יעבץ: אין בעיה.

נפתלי יעבץ: נכון להיום בבוקר עברנו את 30,000 שיחות של פניות שלהם.

נפתלי יעבץ: יש מן הסתם אנשים שפונים כמה פעמים.

נפתלי יעבץ: אנחנו ממשיכים בעשייה.

אפרת רייטן: יישר כוח.

אפרת רייטן: אני רוצה לעבור לדוקטור שני בר טוביה, מקדמת מדיניות מפורום ארגוני הפליטים ומבקשי המקלט בישראל.

שני בר טוביה: תודה רבה.

שני בר טוביה: ברצוני לדבר על שני דברים שעלו ולא תכננתי לדבר עליהם.

שני בר טוביה: לגבי סחר, היה אחד המקרים שהכי התפרסמו לסירוב כניסה של משפחה שהגיעה עם מישהי שאינה בת המשפחה והיה שם חשד לזה שמשהו שם לא תקין.

שני בר טוביה: הם קיבלו סירוב, זה עלה לבית הדין לערעורים.

שני בר טוביה: משום כך זה גם היה בתקשורת.

שני בר טוביה: אני לא בקיאה בזה ולא הכנתי את החומר לזה, אבל לפחות את המקרה הזה אני מכירה.

שני בר טוביה: המשפחה קיבלה סירוב בגלל שהיה חשד למשהו לא תקין, על גבול הסחר.

שני בר טוביה: דינה דיברה על זה באחד הדיונים הקודמים.

שני בר טוביה: אולי שווה לחדד את השאלה של האם סירבו להכניס אנשים כשהיה חשד לסחר או להגעה לצורך עיסוק בזנות, או שכל המקרים באופן גורף טופלו.

שני בר טוביה: זו הערה קטנה לגבי מה שעלה כאן.

שני בר טוביה: אני רוצה לומר שלושה דברים, שניים לגבי המדיניות כלפי מי שנכנסו אחרי פרוץ המלחמה.

שני בר טוביה: לגבי הנושא של הבריאות, זה גם קצת נוגע לדברים שקשורים לחינוך וכדומה.

שני בר טוביה: עדיין יש תחושה של איזושהי התייחסות למצב ארעי.

שני בר טוביה: כשהאשרות שלהם מוארכות רק עד סוף יוני, אפשר להבין למה משרדי הממשלה האחרים מתוסכלים ושמענו תסכולים גם בדיונים קודמים.

שני בר טוביה: גם מבחינת משרד החינוך והשילוב שלהם במערכת החינוך, הכל מגומגם כזה.

שני בר טוביה: גם מבחינת שירותי בריאות בטרם, משהו שהוא יפה לחודש-שלושה, טרם אומרים על עצמם שהם מומחים בשירותי חירום.

שני בר טוביה: להתחיל לחלק טפסי 17 לדברים יותר מסובכים שדורשים ניתוחים, בתי חולים, מחלות כרוניות ועניינים כאלה, מגיעות פניות לרופאים לזכויות אדם שנמצאים בפורום שאני מייצגת.

שני בר טוביה: יש שיתוף פעולה נהדר עם משרד הבריאות, רופאים לזכויות אדם אומרים את זה שבכל מה שקשור לפליטים האוקראינים יש שיתוף פעולה טוב, אבל זה כל פעם הד-הוקי.

שני בר טוביה: צריך למצוא פתרון לאדם הזה, לחולה הזה, לטיפול הכימותרפי הזה.

שני בר טוביה: יש תחושה של הד-הוק ואולי הגיע הזמן לשחרר אותה לטובת מדיניות יותר מקיפה בכל מה שקשור לבריאות.

אפרת רייטן: משה, בעניין הזה אולי צריך לשקול מחדש נוכח המספר היחסית מצומצם של פליטים שנמצאים פה בארץ בניגוד לתחזיות שהיו.

אפרת רייטן: דווקא בגלל המורכבות והטיפול הרפואי, יש מקרים שהם יותר ארוכי טווח והמשכיים.

אפרת רייטן: השאלה אם זה מסוג הדברים שאתם פותחים לדיון מחדש כדי לבחון את ההארכה.

משה שוייגר: אני מאמין שאנחנו נבחן את זה.

משה שוייגר: אני ארשום את זה ונעלה את זה הלאה.

משה שוייגר: באמת העיקרון, כרגע אנחנו בוחנים את זה מול מה שקורה שם.

משה שוייגר: אני לא נכנס פה לכל השיקולים, אבל אנחנו יודעים שיש חזרה לשם.

משה שוייגר: אני לא הולך להיכנס לכל השיקולים, אבל יש חזרה לשם.

משה שוייגר: יש הרבה מאוד שחזרו לשם ויש אפילו עדויות לכך שיש חיים שחוזרים לעצמם שם באזורי הלחימה שהיו.

משה שוייגר: אני מאמין שזה כן משהו שייבחן מעת לעת, אני לא רוצה להבטיח כמה ומתי.

משה שוייגר: אני מאמין שבנקודה הבאה כשנצטרך לקבל את ההחלטה מה-30 ביוני, זה נושא שיעלה.

אפרת רייטן: אגב, ממש השבוע באחת השיחות שהיו לנו כאן בכנסת, דובר על ידי העיתונאים רונן ברגמן וזיו קורן שהיו באוקראינה עד ממש לא מזמן, היו שם כמעט חודש שלם.

אפרת רייטן: הם מתארים פשעי מלחמה ופשעים כנגד האנושות שהם ראו במו עיניהם ועדיין מתחוללים באזורים מסוימים.

אפרת רייטן: נכון שאוקראינה היא מדינה מאוד גדולה, אבל יש שם דברים שקורים עדיין כמו הוצאות להורג ודברים איומים.

אפרת רייטן: יש תערוכה שלהם בשבוע הבא למי שמעוניין לראות במו עיניו את הזוועות האלה.

אפרת רייטן: אני חושבת שבאיזו ענווה הייתי אומרת שגם אם יש מקומות מסוימים בהם יש נסיגה בלהבות המלחמה, עדיין מתחוללות שם סערות גדולות וקרבות איומים.

אפרת רייטן: אולי דווקא נוכח השיקולים הרבים צריך להראות נדיבות וחמלה.

אפרת רייטן: אני חושבת שכדאי להצטיין בה.

שני בר טוביה: על אותו מוטיב של נדיבות וחמלה לעומת הד-הוק ופתרונות טלאים, כך גם בנושא של מדיניות אי-אכיפה.

שני בר טוביה: כמובן שזה שהם יכולים לעבוד, אני מניחה שזו הקלה גדולה בשביל רבים מהם.

שני בר טוביה: הרעיון של מדיניות אי אכיפה, ישבנו גם בדיון בוועדת עובדים זרים לפני כמה שבועות ובחדר עלו שאלות מה זה אומר, איך יכול להיות שלמדינה דמוקרטית יש הסדר רשמי שנקרא הסדר אי אכיפה?

שני בר טוביה: זה נשמע כמו אוקסימורון.

שני בר טוביה: זה מושג שנולד כמשהו מאוד זמני.

שני בר טוביה: בשנת 2011 המדינה הבטיחה לבין המשפט העליון שהיא לא תאכוף את איסור ההעסקה של מבקשי המקלט של 2011, רובם היו אריתראים וסודנים.

שני בר טוביה: היא הבטיחה שזה עניין זמני ושעובדים על פתרונות אחרים.

שני בר טוביה: מאז עבר עשור ואנחנו עדיין עם הסדר אי אכיפה.

שני בר טוביה: עכשיו הוא מיושם גם על האוקראינים.

אפרת רייטן: בעצם אי אכיפה זו מילה מכובסת של עצימת עיניים, לא?

שני בר טוביה: נכון.

אפרת רייטן: בואו נדבר ברור.

שני בר טוביה: מותר לעבוד אבל אין אישור עבודה.

אפרת רייטן: לא אוכפים את מה שאסור.

שני בר טוביה: זה מושג שספג ביקורת קשה לאורך השנים בהקשר של אריתראים וסודנים, ממבקר המדינה, מהכנסת ומבתי המשפט בגלל סיבות ברורות שהוא יוצר אזור לימינלי מבחינה חוקית.

שני בר טוביה: עכשיו מיישמים אותו גם על האוקראינים.

שני בר טוביה: אנחנו קוראות להסדיר את זה, כשנותנים למישהו אישור לעבוד צריך לעשות את זה כמו שצריך ולא בתצורה של הבטחה לא לאכוף את האיסור.

שני בר טוביה: הנקודה האחרונה והכי חשובה היא לגבי מי שנכנס לפני ה-24 לפברואר.

שני בר טוביה: הסיבות לסייע, הסיבות להקים את מוקד צו השעה ולהחיל הסדר אי אכיפה שמאפשר להתפרנס, זה כי האנשים האלה צריכים להתקיים, להתפרנס ולא יכולים לחזור לאוקראינה.

שני בר טוביה: שני הדברים האלה נכונים גם לגבי מי שנכנס לפני ה-24 לפברואר.

שני בר טוביה: שופטת בית המשפט המחוזי מיכל אגמון גונן אמרה את זה בפסק דין שלה לגבי שני אוקראינים שהיו כאן לפני ה-24 לפברואר.

שני בר טוביה: היא הורתה למדינה לתת להם אישורי עבודה ואמרה, אם אתם אומרים שאנשים מוגנים מפני הרחקה, אתם צריכים להגיד איך הם אמורים להתקיים.

שני בר טוביה: הייתי שמחה לשמוע, אולי יש אופציות שאני לא מדמיינת, אבל חוץ מלקבץ נדבות, לחזור לאוקראינה או לנסות למצוא ביטחון במקום אחר, או חס וחלילה להתדרדר לניצול וזנות, מה מצופה מאותו אדם?

שני בר טוביה: מה מצופה ממי שמותר לו להיות כאן אבל אסור לו להיעזר בשירותים של צו השעה או להתפרנס?

אפרת רייטן: כמה אזרחים כאלה יש?

שני בר טוביה: 13,000 זה המספר שמשרד הפנים אומר, זו כמות הלא חוקיים.

שני בר טוביה: חוץ מהם יש 7,000 שהיו פה עם אשרות עבודה.

משה שוייגר: היו לנו 13,000 לפני המלחמה.

אפרת רייטן: ואנחנו יודעים שהם עדיין נמצאים כאן?

משה שוייגר: אני יכול להוציא את הנתון.

משה שוייגר: לא באתי מוכן לדיון.

אפרת רייטן: אוקי.

שני בר טוביה: לפי תגובות של משרד הפנים לבתי המשפט זה המספר.

אפרת רייטן: 13,000 שהיו עוד לפני ה-24 בפברואר.

משה שוייגר: חלק קטן יצאו.

אפרת רייטן: בשביל הדיון נגיד שנשארו 10,000.

אפרת רייטן: מה המעמד שלהם מבחינת המדינה?

משה שוייגר: הם היו כאן לא חוקית לפני המלחמה.

אפרת רייטן: נכון, אבל עכשיו השתנו הנסיבות בעקבות המלחמה.

משה שוייגר: מבחינת המדינה אנחנו נותנים להם מה שנקרא אי הרחקה, אנחנו לא מחפשים אותם ולא מרחיקים אותם.

משה שוייגר: כרגע המדיניות היא לא לתת להם את אי האכיפה כנגד מעסיקים.

אפרת רייטן: אז ממה הם צריכים להתפרנס?

משה שוייגר: זה גם משהו שייבחן מעת לעת.

אפרת רייטן: סתם שאלה תאורטית בשביל הדיון, ממה הם צריכים לחיות אם אנחנו משאירים אותם פה?

משה שוייגר: ממה הם חיו עד עכשיו?

משה שוייגר: אני באמת שואל.

אפרת רייטן: אני לא יודעת.

משה שוייגר: הם היו פה כמה וכמה שנים בצורה לא חוקית לפני.

אפרת רייטן: אנחנו לא יודעים כמה שנים הם היו, יכול להיות שחלק הגיעו חודש, חודשיים או שנה לפני.

משה שוייגר: חלקם היו פה תקופות ארוכות.

אפרת רייטן: אז אתם אומרים שבגלל שהם נכנסו - - -

משה שוייגר: אגב, היו פה הרבה מאוד תיירים.

משה שוייגר: היו חלק שהיו תיירים לפני המלחמה באשרת תייר, וברגע שהתחילה המלחמה כמובן שהארכנו להם את האשרה בדיוק כמו אלה שנכנסו - - -

אפרת רייטן: ומותר להם לעבוד?

משה שוייגר: כן.

אפרת רייטן: להם מותר.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אבל הם לא יכולים להנות מהטבות שמקבלים אלה שהגיעו אחרי ה-24 לפברואר.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אלה שהגיעו מאוקראינה לישראל אחרי ה-24 לפברואר, אנשים בני 60 ומעלה זכאים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אלה שהגיעו לפני באופן חוקי ולא יכלו לחזור הביתה עקב פעולות לחימה, הם לא זכאים לכלום, לא לתמיכה, לא לשוברי מזון ולא לביטוח רפואי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: למה?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הם אותם פליטים, הם לא יכולים לחזור הביתה.

מיכל מרים וולדיגר: השאלה אם הם לא יכולים לחזור הביתה או שגם אם לא הייתה מלחמה הם לא היו חוזרים הביתה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש הוכחות, יש מקרים בהם היו לאנשים כרטיסים והם היו צריכים לעזוב לאוקראינה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הם לא יכלו לחזור בגלל שפרצה המלחמה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הם לא זכאים לכלום.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הם לא תכננו מראש ולא הכינו תרופות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מדובר באנשים קשישים שזקוקים לתרופות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הם חשבו שבמרץ הם יחזרו לאוקראינה והם לא חזרו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: פה הם לא יכולים לקבל כלום.

אפרת רייטן: אוקי.

נפתלי יעבץ: גברתי חברת הכנסת, אני אומר שמבחינת ההגדרה החותכת של האוכלוסייה של צו השעה, היא באמת מקו החתך של ה-24 לפברואר.

נפתלי יעבץ: יחד עם זאת, יש לנו וועדת חריגים שכל מקרה לגופו יכול לפנות ולנמק.

נפתלי יעבץ: רק ביום חמישי האחרון אישרנו 15 מקרים שברגע שהם נכנסים לתוך הרשימה של אוכלוסיית היעד שלנו, הם יקבלו את כל יתר המענים.

נפתלי יעבץ: זו החלטת מדיניות בהקשר הזה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מדיניות של הממשלה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: גברתי יושבת הראש, אני רוצה לשבח את הפעילות של מוקד צו השעה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הם עובדים נהדר, נותנים יחס ומחלקים שוברי מזון.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: השאלה שאני חוזרת עליה בכל הדיונים, גם בוועדה שלך וגם בוועדות אחרות, צריך לתת מענה לאלה שלא יכלו לחזור הביתה והיו כאן

טטיאנה (טניה) מזרסקי: באופן חוקי לפני פרוץ המלחמה.

אפרת רייטן: בעצם את אומרת שאת עושה הפרדה בין אלה שהיו כאן לפני ה-24 לפברואר, שזה היום הקובע לסל המענים שהמדינה נותנת, צו השעה.

אפרת רייטן: את לוקחת את אותה קבוצה ומפרידה בין אלה שהיו כאן בצורה חוקית לבין אלה שהיו כאן בצורה לא חוקית.

אפרת רייטן: יש לנו על זה תשובה?

נפתלי יעבץ: זו החלטת מדיניות.

נפתלי יעבץ: כל מי שהגיע לפני ה-24 לפברואר הוא בהגדרה לא נמצא באוכלוסיית היעד של צו השעה.

מיכל מרים וולדיגר: גם אם הוא הגיע חוקית.

נפתלי יעבץ: גם אם הוא הגיע חוקית.

אפרת רייטן: למה בעצם?

אפרת רייטן: בכמה אנשים מדובר?

אפרת רייטן: מה הצרכים שלהם?

אפרת רייטן: אולי הם באמת נתקלים - - סביר להניח, לא צריך להיות גאון בשביל לדמיין שהחיים שלהם פה קשים וטראגיים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הם תכננו לחזור הביתה, פשוט לא יכולים.

נפתלי יעבץ: אנחנו יכולים להיכנס - - -

אפרת רייטן: אולי תבדקו את העניין הזה ותראו במה מדובר.

נפתלי יעבץ: ההחלטה בסופו של דבר היא של שרת הפנים ושר הרווחה.

אפרת רייטן: היות וזה מתוקצב והתקציב שלכם עוד לא הגיע לסיומו, גם מהנתונים שנתת אני רואה שלא כולם פונים לקבל את כל המענים.

אפרת רייטן: דווקא הילדים כן, יש שם הרבה היענות, אבל בריאות, תעסוקה, נפשי ודברים אחרים.

אפרת רייטן: אני מבינה, אני רק אומרת שאם גם ככה יש את התקציב ומדובר באלפים בודדים - - שוב אני אזכיר, בניגוד לתחזיות ה"שחורות" שהיו בתחילת המלחמה - - כמו שאתה אומר, פעם בכמה זמן אתם יושבים לעשות איזושהי הערכת מחודשת.

מיכל מרים וולדיגר: את אומרת אלפים בודדים, אבל לא שמעתי שאומרים כמה הם.

אפרת רייטן: הוא אמר בתחילת הדיון.

מיכל מרים וולדיגר: אפשר לדעת כמה היו חוקיים לפני ה-24?

קריאה: 7,000.

אפרת רייטן: מדובר באלפים בודדים.

משה שוייגר: צריך להגיד שהמספר היה מספר יחסית גדול לפני שהכנסנו את הבקשה המקוונת.

משה שוייגר: ברגע שנכנסה הבקשה המקוונת כמובן שהמספרים ירדו.

משה שוייגר: הצפי היה כמובן צפי גדול כשזה היה פתוח לגמרי.

אפרת רייטן: מסיבה זו או אחרת בגלל שהנסיבות השתנו והנתונים שבפנינו, לכן שאלתי מה השיקולים והנתונים.

אפרת רייטן: כשאנחנו מקבלים החלטות חשוב לדעת איזה דברים עומדים לנגד עינינו ואז איך מתגבשת ההחלטה.

אפרת רייטן: אם אנחנו מדברים על שני סוגי אוכלוסיות, אני חושבת שדעתי בימים של לחימה היא גם להסתכל על אלה שנמצאים כאן באופן לא חוקי ולראות איזה מענה אפשר לתת להם.

אפרת רייטן: בסופו של יום גם הם בני אדם וגם אנחנו לא רואים שהאנשים האלה יתדרדרו לפשע, לעוני ויהיו נטל על החברה.

אפרת רייטן: יש לנו הרבה מאוד סיבות למה כדאי, במיוחד כשמדברים על קבוצה יחסית סגורה ואנחנו יודעים על כמה מדובר.

אפרת רייטן: זה משהו שהמדינה יודעת להתארגן עליו.

אפרת רייטן: כמו שאמרת, זה עניין של מדיניות והשרה היא זאת שקובעת אותה.

אפרת רייטן: אנחנו בכנסת יכולים רק להמליץ ולבקש לחשוב פעמיים על הנתונים שהשתנו.

אפרת רייטן: אני חושבת שזה בעיקר עושה לכולנו כאזרחי המדינה איזשהו שירות טוב.

אפרת רייטן: ראינו כמה החברה האזרחית התגייסה, מחברי כנסת לארגונים.

אפרת רייטן: הייתה התעוררות אזרחית מאוד גדולה לסייע ולעזור.

אפרת רייטן: אנשים פתחו את ביתם, את ליבם ואת כיסם.

אפרת רייטן: זה היה חשוב להרבה מאוד אזרחים.

אפרת רייטן: אני חושבת שזה יכול להיות בהלימה גם עם מדיניות השרה.

אפרת רייטן: שני, סיימת?

שני בר טוביה: עוד נקודה אחת קטנה מעבר לכל הטיעונים המרכזיים שציינת לגבי זה שאנחנו רוצים שמי שחי כאן יהיה לו איך להתקיים.

שני בר טוביה: נקודה נוספת לגבי קבוצת ה-13,000 היא שכשמשרד הפנים הודיע עם פרוץ המלחמה שלא יינקטו פעולות אכיפה נגדם, כלומר הודיע שהם מוגנים מפני הרחקה, גם אמרו להם לא להגיש בקשות מקלט פרטניות.

שני בר טוביה: זה נמצא בהודעה של שרת הפנים.

שני בר טוביה: שרת הפנים אמרה שלא צריך להגיש בקשות מקלט פרטניות כי אתם מוגנים מפני הרחקה.

שני בר טוביה: אם הם היו חכמים ולא מקשיבים להצעתה של שרת הפנים וכן הולכים להגיש בקשת מקלט, היום הם כבר היו יכולים לעבוד.

שני בר טוביה: היום הסדר אי אכיפה היה חל עליהם מתוקף נוהל בקשות מקלט.

שני בר טוביה: אלה שהיו ילדים טובים והקשיבו להמלצתה או בקשתה של שרת הפנים שלא להציף את המערכת בבקשות מקלט פרטניות, הם אלה שעכשיו לא יוכלו לעבוד לפרנסתם באופן חוקי.

אפרת רייטן: תודה.

אפרת רייטן: הקואליציה הישראלית לטראומה, מי נמצא כאן?

אפרת רייטן: אנחנו כבר נפנה אליהם בזום.

אפרת רייטן: בינתיים עורך דין אופיר פלג, בבקשה.

אופיר פלג: עורך דין אופיר פלג מנט"ל.

אופיר פלג: אני גאה להיות ישראלי בדיון הזה גם לגבי התגובה וגם לגבי האתגרים שעולים פה.

אופיר פלג: נט"ל מסייעת, יש לנו שם עולמי בסיוע לנפגעי טראומה לאומית.

אופיר פלג: אני אדבר טיפה על הפציעה הנפשית.

אופיר פלג: בשבועות הראשונים התארגנו גם לסייע לארגונים אוקראיניים, עבודה שנעשית באמצעות הזום בתמיכה בארגונים אוקראינים בגלל הידע הייחודי שלנו בהפעלת מערכי בריאות הנפש בזמן לחימה וטרור.

אופיר פלג: הסביבה היא מדינה יחסית מערבית או לפחות דמוקרטית.

אופיר פלג: יש לנו את הידע שאנחנו נותנים בצורה רציפה לארגונים באוקראינה.

אופיר פלג: בישראל אנחנו מפעילים במימון הג'וינט ומשרד הרווחה קו סיוע.

אופיר פלג: יש לנו קו סיוע נפשי לישראלים ונפגעי טראומה בישראל.

אופיר פלג: בשינויים הדרושים פתחנו קו שמופעל - - -

אפרת רייטן: זה הכל בהתנדבות או בשכר?

אופיר פלג: בשכר.

אפרת רייטן: הצלחתם לגייס מספיק כוח וצוות מקצועי שיוכל לתת מענה בשפה הרלוונטית?

אופיר פלג: כן, יש מנהלת ועשר נשות מקצוע שנותנות טיפול ומענה.

אופיר פלג: הקו הזה התחיל כ-1800 ולמדנו לאורך הדרך שזה לא זכה לפופולאריות כפי שציפינו, בין היתר בגלל שלרובם לא הייתה נגישות לטלפונים ישראליים.

אופיר פלג: היום כחלק מבקשת הסיוע נשאל האם יש צורך בסיוע נפשי.

אופיר פלג: אנחנו פונים פרו-אקטיבית לאותם אנשים שאינם זכאי חוק השבות.

אפרת רייטן: יש לכם את רשימת האנשים?

נפתלי יעבץ: אני אנסה לחבר את מה שאומר נט"ל.

נפתלי יעבץ: במסגרת המענה הנפשי עליו דיברתי קודם, יש לנו שני שלבים.

נפתלי יעבץ: השלב הראשון הוא סוג של אבחון נפשי ראשוני טלפוני שמתבצע על ידי נט"ל.

נפתלי יעבץ: נט"ל מחוברים למערכת שלנו, מקבלים את הפניות הנפשיות ויוצרים איתם קשר.

נפתלי יעבץ: הם מעבירים אלינו את ההמלצה לביצוע ואז אנחנו מקצים את הגורם שיפגוש אותם וייתן להם סיוע.

אפרת רייטן: כשאתם עושים את הפנייה היזומה, איך אתם יודעים לאן להגיע?

נפתלי יעבץ: מהנתונים.

אפרת רייטן: נתונים שלכם ברשימה?

נפתלי יעבץ: יש לנו התקשרות איתם והם בעצם מחוברים אלינו במערכת.

אפרת רייטן: אופיר, דבר נוסף?

אופיר פלג: כן.

אופיר פלג: נאמר גם שחלק מהמקרים שעולים זה באמת תחושת אשמה על זה שהם לא נמצאים באוקראינה, מתחים בין הורים לילדים.

אופיר פלג: דיברנו על ילדים שגם מפתחים אגרסיביות, מייצרים ציורים בהם הכל שחור, התחלה מחודשת, תסמינים בולטים של פוסט טראומה, פחדים מרעשים של מטוסים, מחיאות כפיים, התכווצויות שרירים וכדומה.

אופיר פלג: אנחנו מדברים על מציאות מאוד מורכבת.

אופיר פלג: אני חושב שהרצף שנוצר פה הוא בגדול רצף טוב שנותן מענה גם בעזרת הפנייה הטלפונית וגם אחרי זה באמצעות מי שצריך לתת המשך טיפול.

מיכל מרים וולדיגר: בתחילת האירוע פניתי בכתב לשרה וביקשתי בדיוק את זה, שיהיו שתי חבילות כאשר אחת מהן תהיה חבילת חירום מיידית שתפנה לכל אחד ואחת, ולאחר מכן למי שצריך טיפול ארוך.

מיכל מרים וולדיגר: אני מודה על ההשקעה, זה חשוב מאוד.

אפרת רייטן: כמה ארוך?

אופיר פלג: אנחנו עושים פנייה טלפונית ראשונית ואחרי זה מעבירים את הנתונים לגבי מי שצריך טיפול באמצעות ספק אחר.

אפרת רייטן: אוקי.

אפרת רייטן: יצא לכם לראות מקרים של ילדים ששילובם או אי שילובם בחברה - - דיברנו קודם על טווח הגילאים שלהם, ממש מ-0-18.

אפרת רייטן: יש פה אלפי ילדים בגילאים האלה.

אפרת רייטן: יש לכם נתונים על ההשתלבות שלהם ועל חשיבות ההשתלבות שלהם בחברה?

מיכל מרים וולדיגר: הם משולבים בבתי הספר?

אופיר פלג: לנו אין נתונים מעבר לזה.

אופיר פלג: רוב התמיכה נעשית - - -

מיכל מרים וולדיגר: כשהיינו בוועדת חינוך כן הייתה חלוקה עם מספרים, איזה מהילדים שולבו בתוך בתי הספר ואילו ילדים לא.

מיכל מרים וולדיגר: הייתה חלוקה בין זכאי חוק השבות לאלה שהם סוג של פליטים.

אופיר פלג: רוב הצרכים שעולים גם מבחינת תרגום החומרים שלנו והסרטונים לאנשי בריאות הנפש באוקראינה וגם למענים בישראל, אנחנו עובדים כרגע דרך ההורים.

אופיר פלג: בדרך כלל ההורה הוא זה שפונה ואומר שיש לו בעיה והילד מתנהג כך או אחרת.

אופיר פלג: רוב הסיוע הוא לעבוד כרגע דרך ההורים.

אופיר פלג: אני מניח שיש גורמים אחרים שאוספים את הנתונים על הילדים ועל ההשתלבות שלהם במערכת החינוך ספציפית.

אופיר פלג: ההורה כרגע הוא הדרך להגיע לילד.

אפרת רייטן: אוקי.

אפרת רייטן: בענייני ילד נהיה גם עם המועצה הלאומית לשלום הילד.

אפרת רייטן: נעם וילדר, אולי תשלימי את הדברים שאנחנו מדברים עליהם עכשיו.

נעם וילדר: קודם כל אני אגיד לגבי מבצע צו השעה והתאריך של ה-24 לפברואר שיש אנשים שהגיעו מאוקראינה לפני ה-24 לפברואר ובתוכם יש גם ילדים.

אפרת רייטן: כמה?

נעם וילדר: אנחנו לא יודעים.

נעם וילדר: לא בטוח שזה מספר גדול, אין לנו נתונים על מספר הילדים.

נעם וילדר: זה עלה בכמה דיונים.

אפרת רייטן: אנחנו יודעים אם הם שוהים חוקיים או לא חוקיים?

נעם וילדר: אני מניחה שמן הסתם היו אנשים שברחו לפני ה-24, היו חכמים וברחו.

נעם וילדר: הם לא זכאי לרשת ההגנה שהמדינה נותנת ואין להם נגישות לשירותי בריאות, חינוך וכדומה.

נעם וילדר: במובן הזה צריך לזכור שילד הוא ילד, לא מעניין אותו ולא צריך לעניין אותו באיזה יום הוא הגיע ומה הסטטוס שלו.

אפרת רייטן: אתם יודעים את זה כי יש אליכם פניות?

נעם וילדר: לא הגיעו אלינו פניות ספציפיות בנושא הזה.

אפרת רייטן: אז איך אתם יודעים?

נעם וילדר: זה עלה בדיונים אחרים וגם משרד הרווחה אמר שיש אנשים שהגיעו לפני, וביניהם סביר להניח גם ילדים.

נעם וילדר: לא יודעים עדיין מה מספר הילדים.

נעם וילדר: הצפנו את זה בדיונים השונים.

אפרת רייטן: לכם יש את זה, לא?

אפרת רייטן: אתם הרי יודעים כמה אנשים שוהים מלפני ה-24 לפברואר.

משה שוייגר: אני לא יודע מה המספר המעודכן, אבל אני ביקשתי שיוציאו לי.

אפרת רייטן: האם זה נתון שאתם יכולים להוציא?

משה שוייגר: צריך לעשות את הפילוח, כן.

אפרת רייטן: אתם יכולים לקבל ולראות מה עושים עם הילדים שנמצאים כאן, כמו שאומרת עורכת הדין וילדר.

אפרת רייטן: זה לא שיש להם יותר מידי זכות בחירה, ההורים שלהם לקחו אותם לכאן או שחלק אפילו נולדו פה.

אפרת רייטן: צריך לתת להם מענה.

נעם וילדר: נכון.

נעם וילדר: גם מבחינת שירותי חינוך, חבל שמשרד החינוך לא כאן כי אנחנו יודעים שגם נמלטי המלחמה אחרי שלושה חודשים צריכים להיכנס למערכת החינוך.

נעם וילדר: היינו שמחים לדעת כמה כבר נקלטו במערכת החינוך ואיך ההשתלבות שלהם נעשית.

אפרת רייטן: אנחנו נוציא להם פנייה מהוועדה, מכתב רשמי שמבקש לקבל נתונים.

נעם וילדר: זה חשוב כי צריך לזכור שהילדים האלה צריכים מסגרת, הם צריכים מעטפת ושגרה.

נעם וילדר: זה חשוב להם גם מבחינה לימודית מתוך הזכות שלהם לחינוך וגם מבחינת מוגנות.

נעם וילדר: הם צריכים אינטראקציה עם ילדים שלאו דווקא חוו טראומה.

נעם וילדר: הם צריכים להרגיש שייכות, לאו דווקא במובן הלאומי.

נעם וילדר: הם צריכים להרגיש שיש להם מקום בעולם וזה חלק מזה, יצירת המעטפת והשגרה.

נעם וילדר: לגבי הטיפול הנפשי, אני קצת התבלבלתי כי משרד הרווחה אומר שבאמת נעשה אבחון ונט"ל עושים אותו, ואז הם זכאים לקבל טיפול של 12 מפגשים, נכון?

נפתלי יעבץ: של שלושה מפגשים עד 12 במקרים - - חבילת הבסיס היא שלושה מפגשים.

נעם וילדר: הבנתי שנעשו אבחונים.

נעם וילדר: אני לא הצלחתי להבין אם אלה שזיהו שהם צריכים לקבל את הטיפול הנפשי, האם הם קיבלו את הטיפול הנפשי.

נפתלי יעבץ: אתמול הייתה לנו ישיבה גם עם נט"ל וגם עם הספקים האחרים שמעניקים את הטיפול בפועל.

נפתלי יעבץ: היו כבר יותר מ-40 שעות שבוצעו.

נפתלי יעבץ: עוד לא נכנסנו לתפוקה המלאה וזה יתחיל לקרות החל מהשבוע הזה.

נפתלי יעבץ: היינו צריכים לייצר את הסנכרון בין הספקים השונים.

אפרת רייטן: אוקי.

נעם וילדר: זה חשוב כי הנושא הזה עלה לפני חודש בדיון בוועדה על זכויות הילד.

נפתלי יעבץ: כל מקרה אקוטי נכנס בתוך 40 השעות שכבר ניתנו.

נפתלי יעבץ: מדובר במקרים בהם היו חשדות לפגיעה, מקרי אובדנות וכדומה.

נפתלי יעבץ: המקרים האחרים חיכו להסדרה ועכשיו זה פתוח.

נעם וילדר: צריך להגיד את המובן מאליו, ההסדרה היא דחופה.

נעם וילדר: זמן עבור ילד הוא לא אותה תחושת זמן של מבוגר.

נעם וילדר: ילד שממתין חודש לטיפול נפשי זה לא אותו דבר וזה לא אותן השלכות.

נעם וילדר: זה חייב להיות מטופל כמה שיותר מהר.

נעם וילדר: אנחנו נמצאים בקשר עם אילן ברוש.

נעם וילדר: העבודה שנעשתה בזמן קצר היא באמת מרשימה, אבל גם את העניין הזה צריך לזרז.

אפרת רייטן: תודה.

אפרת רייטן: עורך הדין דוקטור יונה שרקי מהמרכז למדיניות הגירה ישראלית.

אפרת רייטן: אתה יכול להגיד לי בכמה מילים מה אתם עושים?

יונה שרקי: אנחנו מתעסקים בעיצוב מדיניות הגירה לישראל.

אפרת רייטן: כן.

יונה שרקי: ככל הניתן גם בלימה של הגירה לא חוקית, תופעות לוואי של הגירה לא חוקית וניהול הגירה באופן כללי.

אפרת רייטן: אוקי.

אפרת רייטן: נדמה לי ששמענו כאן את הנתונים.

אפרת רייטן: מצד אחד פתחתי את הדיון ודיברתי על הצפי שהיה בתחילת התהליך הזה או בתחילת המלחמה לעומת הנתונים העדכניים.

אפרת רייטן: איך אתם רואים את המצב מבחינת המרכז שלכם?

יונה שרקי: אני אתייחס לזה בהמשך, אבל לפני שאני עובר לזה אני רוצה להצטרף למה שצוין כאן על ידי נציגת המועצה לשלום הילד.

יונה שרקי: כפי שזה עלה בדיונים קודמים כאן בוועדות הכנסת, הילדים שמגיעים לכאן ואינם זכאי שבות במובן הזה שהם לא נכנסים ישירות לתוך מה שנקרא המעגל המחבק והקולט, הם ילדים שמגיעים לכאן באופן זמני גם לשיטתם וגם לשיטתנו.

יונה שרקי: הם פה, אנחנו מסייעים להם, אבל הם פה באופן זמני.

יונה שרקי: הילדים האלה צריכים לקבל בסופו של יום חינוך שמיועד ומכוון למצב של המשך החיים הנורמטיביים שלהם.

יונה שרקי: לקחת ילד אוקראיני שנמצא בגילאי 12-13, להעתיק אותו לתוך מערכת חינוך ישראלית, ללמד אותו עברית, סוכות, יום עצמאות וכן הלאה, במקום לעשות לו רציפות לימודית בשפת האם שלו, בערכים ובתרבויות שקשורות אליו וכדומה, זה למעשה לקטוע את הרצף הפדגוגי שלו ולהפוך אותו דה פקטו לייצור כלאיים של חצי ישראלי, חצי אוקראיני, חצי לא זה וחצי לא זה.

יונה שרקי: ילד כזה שבעוד שנתיים ישוב לאוקראינה, אולי עוד חמישה חודשים, אנחנו לא יודעים להעריך את הזמן.

יונה שרקי: ילד כזה שלא מקבל את הכלים לרציפות פדגוגית יגיע בסופו של יום חזרה למדינתו, אנחנו מאחלים לו שהוא יחזור חזרה למדינתו, עם פערים מאוד משמעותיים מבחינת חינוך, תרבות ושפה.

אפרת רייטן: למה?

אפרת רייטן: יש הרבה ישראלים יהודיים שנוסעים עם המשפחה לעשות רילוקיישן.

אפרת רייטן: אני יכולה למצוא את עצמי עם הילדה הקטנה שלי באפריקה, רחוקה שנות אור מכל החינוך הרגיל.

אפרת רייטן: אני חושבת שהיא יכולה רק לקבל מזה.

אפרת רייטן: אני לא חושבת שאנחנו יכולים להחליט האם הגיוון והחשיפה לדברים חדשים שהילד מקבל הם טובים, אולי זה דווקא יעשיר אותו.

יונה שרקי: ילדים של אנשים שעושים רילוקיישן או ילדי שגרירים שבאים לקבוצות קצובות לדוגמה, יש מסגרות לימודיות אוניברסליות.

אפרת רייטן: נכון, אבל לא לכולם.

אפרת רייטן: השאלה היא האם אנחנו בכלל צריכים להיכנס למקום הזה שבו אנחנו נכנסים לעמדה פטרונית ומחליטים עבור ההורים אם זה טוב או לא טוב.

אפרת רייטן: יכול להיות שהאם מעדיפה שהילד שלה יהיה עם ילדים אחרים ואחר כך נתמודד.

אפרת רייטן: עכשיו הם במלחמה, מה שיותר חשוב עכשיו זה להיות עם ילדים ישראלים, ירדנים או פלסטינים, זה בכלל לא משנה.

אפרת רייטן: העניין הוא הבחירה של ההורה לשמור על הילד שלו ולהיות במצב הישרדותי.

אפרת רייטן: איפה זה שם אותנו?

יונה שרקי: הדרישה הזו שאני מעלה היא לא דרישה שאנחנו מעלים, אלא דווקא דרישה שמגיעה מצד ההורים.

אפרת רייטן: אנחנו יכולים לבנות להם כיתות או גנים ספציפיים עבורם?

יונה שרקי: זו שאלה שצריכה לעלות, אבל אני חושבת שהפטרוניזם הוא לבוא ולומר להם להיות כמונו.

אפרת רייטן: לא, בוא נאפשר.

אפרת רייטן: אף אחד לא מכריח.

יונה שרקי: כשמאפשרים אז מאפשרים גם את זה וגם את זה.

אפרת רייטן: אם יש לנו את היכולת לאפשר להם גם וגם, הכי טוב.

יונה שרקי: מה שאני רוצה להעלות זו שאלה לרשויות.

יונה שרקי: האם אנחנו מכירים ריכוזי אוכלוסיות שיאפשרו יצירה של בתי ספר זמניים אוניברסליים לילדים שנמצאים כאן בישראל?

יונה שרקי: אני מדבר על ריכוזי אוכלוסיות במחוזות, למשל מחוז מרכז, מחוז תל אביב או מחוז ירושלים.

יונה שרקי: האם יש לנו נתונים של התמקמות של אותן משפחות, במטרה לסייע להן ליצור איזושהי קהילה שתאפשר להם את ההמשכיות.

יונה שרקי: אנחנו מדברים על הרצף הזה מכיוון שהוא חשוב.

יונה שרקי: אני הייתי בשליחות בצרפת עם המשפחה שלי והדבר הראשון שעשינו כשהגענו לצרפת הוא לחפש בית ספר יהודי או בית ספר שיש בו עוד ישראלים.

יונה שרקי: המקום שבחרנו לגור בו זה מקום שיש בו עוד ישראלים וכן האלה.

יונה שרקי: זה חלק מהשייכות והרצף.

יונה שרקי: היה לנו מאוד חשוב שלילדים שלנו יהיה את הרצף הזה כדי שכשהם יחזרו לישראל תהיה להם אפשרות לבחור.

יונה שרקי: זה לא מונע שהם למדו גם צרפתית בדרך וכן הלאה, אבל כמובן שהרצף הזה מאוד חשוב, בטח בשנים בהם מתעצב התוכן הפדגוגי של הילד, בכיתות ו'-ט'.

אפרת רייטן: אני אשאל אותך בכנות, האם אתה חושב עליהם כשאתה מכוון את המדיניות הזו או על המדיניות של מדינת ישראל שאומרת שהיא לא רוצה שהם יתערבבו כאן ויישארו כאן.

יונה שרקי: יש כאן שני מרכיבים.

יונה שרקי: יש מרכיב אחד שאנחנו מחויבים לו והוא המרכיב של טובת הילד.

יונה שרקי: לפני שאני מתעסק בפוליטיקה, אם אני רוצה להפוך אותו לישראלי או לא, אם אני מכיר בפליטות או לא, אני דואג לטובתו.

יונה שרקי: ילד שנמצא כאן במצב ארעי, אני מתייחס אליו כילד שזקוק לתמיכה ולמסגרת הארעית.

יונה שרקי: לכן לקחת ילד ולהפוך אותו לישראלי למשך שנתיים, אני שואל שאלה מאוד פשוטה, האם זה יואיל לטובתו?

יונה שרקי: זה לפני שאני מדבר על טובת ההורים, הרצון הכלכלי וכן האלה.

יונה שרקי: זה לא משנה, זה לא הסוגייה.

יונה שרקי: הסוגייה כרגע היא טובת הילד עצמו.

יונה שרקי: זה מה שמעסיק.

יונה שרקי: למה זה מעסיק?

יונה שרקי: מכיוון שיש מאבקים במדינת ישראל בנוגע למדיניות הגירה כזאת או אחרת.

יונה שרקי: זה בסדר, כולנו מבינים ומכירים את זה.

יונה שרקי: אני מעוניין להוציא את הילדים מהמשוואה כי הילדים בסופו של יום לא צריכים להיות כלי במאבק הפוליטי או הזהותי הזה.

יונה שרקי: הילדים האלה נמצאים כאן באופן זמני והם צריכים לקבל את הכלים שיאפשרו להם להמשיך את חייהם יום-יום.

יונה שרקי: להתעלם מהדבר הזה ולומר - - -

אפרת רייטן: אבל אם אתה מסכים איתי שאנחנו במקום שאנחנו נותנים להם את האפשרות ולא קובעים עבורם, זה מקום אחר.

יונה שרקי: מסכים.

יונה שרקי: אם אנחנו נותנים באמת את האפשרות, ולכן באמת הסוגייה של הקמה או שילוב של ילדים כאלה בבתי ספר אוניברסליים שכבר קיימים במדינת ישראל.

יונה שרקי: כפי שיש תקציבים שקיימים בשביל סוגיות של רווחה, בריאות וכן הלאה, אני חושב שצריך לייעד תקצוב חינוכי שיאפשר למסגרות קיימות לקלוט בסוג של מגמה ילדים כאלה שייקלטו עם ילדים מכל העולם.

יונה שרקי: בתי ספר אוניברסליים קיימים בישראל.

אפרת רייטן: אבל איך זה ישמור לו על הרצף החינוכי אם הוא באותה כיתה עם ילדים אמריקאיים וילדים אנגליים?

יונה שרקי: זה בדיוק הרעיון של הלימודים האוניברסליים.

יונה שרקי: אנחנו לא פה בניסיון ליצור סגרגציה במסגרת החינוך.

יונה שרקי: יש מסגרת אוניברסלית שמאפשרת לילדים לקלוט ערכים אוניברסליים, שפות אוניברסליות - - -

אפרת רייטן: אבל למה ערך אוניברסלי יותר טוב?

אפרת רייטן: זה לא יעזור לו כשהוא יחזור לאוקראינה.

אפרת רייטן: למה זה יותר טוב מערך יהודי?

יונה שרקי: זה וודאי יעזור לו יותר מאשר ללמוד עברית.

אפרת רייטן: לא יודעת, אני לא שמה את עצמי במקום שבו אני מניחה הנחות עבור אחרים.

יונה שרקי: לכן אני פותח - - -

אפרת רייטן: אני זזה באי נוחות כשאני שומעת את הדברים האלה.

יונה שרקי: לכן אני בא ואומר שהצורך הוא צורך ששייך לכל הילדים.

יונה שרקי: אנחנו צריכים להסתכל על האפשרות שניתנת.

אפרת רייטן: אני רוצה לשאול שאלה אבל אני לא יודעת אם יש לה תשובה.

אפרת רייטן: זו שאלה שחייבת להישאל.

אפרת רייטן: שאלתי אותך קודם האם אנחנו עונים על הצורך שלנו כמדינה שרוצה שלא תהיה כאן הגירה כזו של לא יהודים, או שאנחנו חושבים באמת על טובת הילד.

אפרת רייטן: אני רוצה לשמוע את המועצה לשלום הילד בעניין.

אפרת רייטן: אני שואלת את עצמי האם אנחנו צריכים לעודד, לבוא ולהגיד שאתם לא משלנו, גם זה נשמע.

אפרת רייטן: אתם לא משלנו ולכן אנחנו לא רוצים שתהיו חלק מאתנו, לא רוצים שתהיו בבתי הספר שלנו.

אפרת רייטן: אנחנו חושבים עליכם, אבל מה שיוצא מזה זה אנחנו יודעים מה טוב עבורכם ולכן אתם תהיו בבתי הספר שלכם, בגנים שלכם ובמוסדות שלכם, אל תתערבבו.

אפרת רייטן: אתה לא חושב שזה יוצא - - אני לא רוצה להשתמש במילים קשות.

יונה שרקי: אנחנו נישאר במסגרת המוכרת לנו.

יונה שרקי: תיקחי עכשיו נער בכיתה ז'-ח' שבא ממשפחה חילונית מצפון תל אביב.

יונה שרקי: תגידי לו שאת עכשיו משבצת אותו בחינוך החרדי בבני ברק.

יונה שרקי: האם זה מתאים לו?

יונה שרקי: האם זה מתאים להורים שלו?

יונה שרקי: האם זה מה שרוצים?

אפרת רייטן: אני לא יודעת.

אפרת רייטן: כל דבר הוא תלוי הנסיבות והמקרה המיוחד.

יונה שרקי: אבל לכן במדינת ישראל ישנו משהו פתוח, יש מסגרת פתוחה שמאפשרת לך לבחור אם אתה רוצה לקבל חינוך בסקטור כזה של החברה הישראלית או בסקטור אחר של החברה הישראלית.

יונה שרקי: יש גם בתי ספר אוניברסליים שקיימים.

יונה שרקי: אני רק אומר שלרוב בתי הספר האלה נגישים לאוכלוסיות של המעמד הגבוה בחברה.

אפרת רייטן: כי זה בדרך כלל בתי ספר פרטיים ולכן המימון של הוא פרטי ויקר.

יונה שרקי: לכן צריך לנסות לחשוב על תקצוב של חינוך או של מערכות חינוך שיתנו את האפשרות לאותם ילדים והורים שחפצים בכך.

יונה שרקי: זה הובהר בוועדות קודמות, זה לא רצון שלי, זה ההורים חפצים בשימור הרצף החינוכי-פדגוגי של הילדים שלהם.

יונה שרקי: בסופו של יום, מחוץ לסוגיית ההגירה, המדיניות, היהדות וכן הלאה, אנחנו מתייחסים כרגע לאופציה שניתנת להורים.

אפרת רייטן: לתת להם אופציה כזאת, בשמחה רבה.

יונה שרקי: זה יאפשר להם לשמור על הרצף.

אפרת רייטן: ברגע שיש אפשרות שניתנת ולא מכריחים או מחליטים עבורם שאנחנו יודעים מה טוב עבורם, את זה אני מקבלת.

אפרת רייטן: רצית להגיב?

נעם וילדר: כן.

נעם וילדר: יונה שרקי התייחס לדברים שלי אז חשוב לי לחדד.

נעם וילדר: לגבי השאלה מה נכון לילד, אני לא יכולה לקבוע דבר כזה.

נעם וילדר: אני יודעת שמשרד החינוך כבר היום נמצא בקשר עם אוקראינה ועם מערכת החינוך באוקראינה כדי לתת לילדים ללמוד במערכת החינוך באוקראינה למי שחפץ בכך.

נעם וילדר: אני חושבת שהאופציה הזאת קיימת והיא אופציה טובה למי שרוצה.

נעם וילדר: אני חושבת שיש ערך בזה שילדים יהיו לא רק סביב חווית הטראומה והמסע שכל אחד עבר.

נעם וילדר: יש בזה גם איזושהי שייכות.

נעם וילדר: יש לזה גם ערך, אבל אני חושבת שיש ערך באינטראקציה עם ילדים ישראלים.

אפרת רייטן: אני גם ראיתי תמונות מרחיבות לב מהימים של יום העצמאות והחגים.

אפרת רייטן: ראיתי את הילדים שהגיעו מאוקראינה פורחים שם, אני מוכרחה להגיד.

אפרת רייטן: לא ראיתי שהם סובלים או שהם מרגישים שאני הורסת להם את הרצף הפדגוגי שלהם.

יונה שרקי: אני אמרתי לפתוח את האופציה.

יונה שרקי: לא לפתוח את האופציה זה הפטרוניזם האמתי.

אפרת רייטן: אני מסכימה.

נעם וילדר: למיטב הבנתי האופציה פתוחה.

נעם וילדר: אני רוצה להגיד משהו באופן נחרץ לעניין השפה.

נעם וילדר: אני חושבת שהילדים האלה חייבים ללמוד שפה, לא משנה גם אם הם לומדים במערכת החינוך האוקראינית בזום.

נעם וילדר: הם חייבים ללמוד את השפה, הצורך הזה לא רלוונטי לבית הספר ולעניין הפדגוגי.

נעם וילדר: ילדים הולכים ברחוב, הם חדשים בשכונה ורוצים לדעת איך מגיעים הביתה, צריך להגיד להם לפנות בכיכר ימינה.

נעם וילדר: הם חייבים להתמצא בעולם, חייבים לדעת איך לרכוש בסופר ולדעת שלא מרמים אותם.

נעם וילדר: זה בסיסי וזה חייב להיות.

נעם וילדר: מערכת החינוך היא זאת שאמורה לספק את המענה הזה.

אפרת רייטן: טוב.

אפרת רייטן: אני רוצה להתקדם כי אין לנו הרבה זמן ויש עוד כמה וכמה דוברים.

אפרת רייטן: תודה רבה.

אפרת רייטן: יש לנו פה מהרשויות המקומיות, רציתם לומר משהו?

רות דיין מדר: רות דיין מדר, ממונת עלייה וקליטה במרכז השלטון המקומי.

רות דיין מדר: אנחנו חושבים שהכי חשוב זה לאפשר להורים לעבוד ולהיערך ל-1 לספטמבר, מעונות יום לגילאי 3-4 ומערכת החינוך.

אפרת רייטן: את יכולה להגיד לנו מה הריכוזים?

אפרת רייטן: מישהו שאל על ריכוזי אוכלוסייה.

אפרת רייטן: יש לכם נתונים לגבי זה?

רות דיין מדר: של פליטים לא.

רות דיין מדר: כל רשות מקומית אוספת את המידע בעקבות פניות - - -

אפרת רייטן: אתם לא יכולים לרכז את זה?

רות דיין מדר: זה מרוכז אצלם והם מעדכנים אותנו.

רות דיין מדר: אני יכולה לומר לגברתי יושבת ראש הוועדה ששוחחתי עם משרד החינוך תוך כדי הדיון והיא עדכנה שפחות מ-300 ילדים, 285 פליטים נכנסו למערכת החינוך בארץ.

רות דיין מדר: רק לשם השוואה, 1,228 ילדים עולים נכנסו.

אפרת רייטן: אוקי.

רות דיין מדר: אין ספק שה-1 לספטמבר הוא חשוב.

אפרת רייטן: מה אתם צריכים בשביל להיערך לזה?

רות דיין מדר: לדעת אם צריך לסייע במעונות יום, במיוחד למי שעדיין לא התחיל לעבוד, אימהות שיש להן ילדים קטנים.

רות דיין מדר: כדי למצוא עבודה הן צריכות לשים את הילדים - - -

אפרת רייטן: אתם מצליחים לעשות טיוב של כל המידע הזה ולתכלל את הפניות אליכם, אל צו השעה, אל המועצה לשלום הילד, כל הגופים שיכולים לסייע כדי שנגיע למועד הזה?

רות דיין מדר: מתקיימות ישיבות משותפות גם עם המשרד וגם עם משרד הרווחה.

רות דיין מדר: יש לנו נציגה שעובדת מול האחראית לעבודה מול צו השעה.

רות דיין מדר: אין ספק שצריכה להיות מדיניות ברורה לגבי הערכת הזמן בו הם ישהו, לא רק חודש קדימה, כדי שההורים יוכלו לתכנן את עצמם גם מבחינת - - -

אפרת רייטן: ברור, תעסוקה וילדים.

רות דיין מדר: לרשום את הילדים.

אפרת רייטן: דיור והכל.

רות דיין מדר: זה תהליך.

רות דיין מדר: אנחנו עוד רגע ביולי.

אפרת רייטן: מזה, זה חוזר בחזרה אליך.

אפרת רייטן: הכל מתנקז אליכם.

נפתלי יעבץ: אני אשלים.

נפתלי יעבץ: אנחנו בקשר שוטף מול נציגת השלטון המקומי וגם עם משרד החינוך.

נפתלי יעבץ: אני אומר שלנו יש את הנתונים לגבי אותם 10,500 שרשומים אצלנו, בתקווה שכולם יירשמו.

נפתלי יעבץ: אני כן אומר שיש לנו גם את הפיזור שלהם ברחבי הארץ, אפילו כתובות מדויקות, פרטי קשר וכן הלאה.

נפתלי יעבץ: יש לנו גם את הפרטים מאיזה יישוב באוקראינה הם הגיעו.

נפתלי יעבץ: אנחנו מנסים לחשוב על איזשהו יום - - נגיד עכשיו עשינו את השילוב בקיבוצים לשבועות, אבל עכשיו לקראת הקיץ אולי נעשה פעילות הפגה ליוצאי קייב ופעילות ליוצאי חרקוב ודברים כאלה.

אפרת רייטן: ואז מפגישים את האנשים.

נפתלי יעבץ: כן.

נפתלי יעבץ: זה לא מחייב שהם ירצו לפגוש אחד את השני, אבל עדיין נותנים להם את האפשרות.

אפרת רייטן: נותנים להם את האפשרות לשייכות.

אפרת רייטן: בסדר גמור.

אפרת רייטן: בואו נשמע בזום את סיון זורע מעיריית חולון.

סיון זורע: אני רק רוצה להוסיף למה שרות אמרה.

סיון זורע: אני מנהלת מחלקת קליטה ומרכזת את כל התחום של קליטת עולים ונמלטי מלחמה.

סיון זורע: יש הפרדה מאוד מוחלטת גם בהגדרות וגם בהטבות בין מה שמקבלים עולים ומה שמקבלים פליטים.

סיון זורע: אני רוצה להגיד שאני מקבלת המון פניות מנמלטי מלחמה, הם מרגישים מקופחים מכל הכיוונים.

סיון זורע: קודם כל, מצד אחד משרד הרווחה טוען שיש להם את הרשימות לפי פיזור לערים, אבל לנו אין רשימות.

סיון זורע: זה לא הגיוני, אנחנו לא יכולים להגיע באופן יזום לנמלטי מלחמה שגרים בגבולות חולון.

סיון זורע: אין לי שום יכולת להגיע אליהם אלא אם אני אקבל רשימות או שהם יגיעו באופן יזום.

סיון זורע: דבר נוסף, אנשים שרוצים ללמוד עברית ולהיכנס לאולפן, אני לא יכולה לקלוט אותם כי הם לא מקבלים סבסוד או כלי כלשהו.

סיון זורע: גם על זה כדאי לחשוב.

סיון זורע: מבחינת היערכות לקראת 1 לספטמבר, מי שלא מעוניין ללמוד בזום באוקראינה וכן רוצה להשתלב פה במערכת החינוך - - -

אפרת רייטן: את מקבלת פניות כאלה מהורים שדואגים ללימודים של הילדים שלהם?

סיון זורע: במיוחד ילדים בגילאי גן ויסודי.

אפרת רייטן: איזה פניות את מקבלת?

סיון זורע: הם כן רוצים לרשום אותם לגנים.

סיון זורע: ילדים צריכים איזושהי הכנה מנטלית ושפתית מינימלית.

אפרת רייטן: נכון.

סיון זורע: אם אין להם שפה עברית הם מקבלים שוק תרבותי.

סיון זורע: הם יכולים נגיד להיכנס לגן רוסי פרטי, אבל הוא עולה המון כסף.

סיון זורע: פה אין להם - - -

אפרת רייטן: אז מה המענים עבור אותם פונים?

סיון זורע: המענים זה לאפשר להם פרנסה.

סיון זורע: הם קיבלו עכשיו אפשרות לעבוד עד חודש, נתנו להם הארכה.

סיון זורע: צריך להאריך את זה לטווח יותר ארוך כדי שהם ירגישו ביטחון כלכלי ויוכלו להכניס את הילד שלהם לגן פרטי.

אפרת רייטן: חד משמעית, הכל כרוך אחד בשני.

סיון זורע: לשלב את הילד בלי טראומה מנטלית כזאת או אחרת של שוק תרבותי זה להכניס אותו לגן רוסי, לסביבה יותר מוכרת לו.

אפרת רייטן: נכון, תודה רבה.

סיון זורע: תודה לכם.

אפרת רייטן: אני חושבת שהכול כרוך אחד בשני.

אפרת רייטן: יש פה מערכת של איזונים ואינטרסים שונים שבהם אנחנו נמצאים במצב נתון של כמה אלפים שנמצאים כאן, משפחות וילדים.

אפרת רייטן: כמה ילדים היו ברשימה שלכם?

אפרת רייטן: המון, אלפים שצריכים ללכת לגן או לבית ספר.

אפרת רייטן: ההורים שלהם צריכים לדעת שהם יכולים לשלם עבור זה וצריכים לעבוד עבור זה.

אפרת רייטן: יש עדיין קרבות.

אפרת רייטן: אני בטוחה שהרוב המוחלט היה שמח לחזור לבית שלו אם הוא היה יכול, זה דבר טבעי, גם אם לא כולם.

אפרת רייטן: אנחנו מדברים על מספרים מאוד קטנים באופן יחסי.

נפתלי יעבץ: 4,300.

אפרת רייטן: נדמה לי שהכול פה כרוך אחד בשני.

אפרת רייטן: יכול להיות שאני שוב חוזרת אליך, משה, לעניין המדיניות שאומרת שאנחנו עם יד על הדופק וכל חודש מאריכים את החודש בחודשו כדי לבחון את מדיניות ההגירה הזו.

אפרת רייטן: נדמה לי שהנתונים ומה שאנחנו שומעים מדברים בעד עצמם.

אפרת רייטן: יש פה סיטואציה מורכבת וצריך לתת להורים מענה.

אפרת רייטן: הם רוצים לעבוד ולשלוח את הילדים.

אפרת רייטן: יש פה משהו מאוד מוגדר.

אפרת רייטן: גם מבחינת הקבוצה אפשר להסתכל עליה כעל קבוצה ברורה.

אפרת רייטן: נראה לי שכדאי שניתן לה מענה.

אפרת רייטן: יש עוד מישהו שלא שמענו עדיין?

אפרת רייטן: נדמה לי שזהו.

ילנה קמנוי: שלום לכולם, שמי ילנה קמנוי ואני נציגת עמותה שקיימת מ-2014.

ילנה קמנוי: מאז אנחנו עוזרים בתור מתנדבים לאוקראינים מתחילת המלחמה, לא מהשלב הזה.

ילנה קמנוי: במיוחד מהשלב הזה היו קודם עשרות אנשים ועכשיו מאות, ברוך השם.

ילנה קמנוי: אנחנו עוזרים.

ילנה קמנוי: מהפליט הראשון שהגיע לארץ אני בקשר עם אימהות לילדים.

ילנה קמנוי: מדובר במאות נשים וילדים.

ילנה קמנוי: יש הרבה בעיות דומות, זה לא משנה איפה הם נמצאים ברחבי הארץ.

ילנה קמנוי: אני ממש שמחה לשמוע שזה עובד ויש איזשהו מנגנון שעובד ועוזר לאנשים להיות בארץ והם מקבלים איזושהי תמיכה או עזרה.

ילנה קמנוי: יחד עם זאת, יש המון פניות שאין להן פתרון.

ילנה קמנוי: אני יכולה לתת פרטים של האנשים האלה ולהסביר.

ילנה קמנוי: הדבר הכי חשוב וקשה לפתירה זה ביטוח בריאות, במיוחד לילדים שאינם בריאים, ילדים נכים.

ילנה קמנוי: אין פתרון, לא מצאנו.

ילנה קמנוי: אני אישית מלווה את המשפחות האלה.

ילנה קמנוי: פניתי לכל מיני מקומות ועדיין לא פתרו את הבעיות.

ילנה קמנוי: אי אפשר לעשות ביטוח כי הילד נכה.

ילנה קמנוי: זה ילדים שמקבלים תרופות באופן קבוע ויש מקרים בהם יש סכנת חיים.

ילנה קמנוי: ברוך השם מצאנו פתרון זמני, אבל למשל עכשיו אני מדברת על ילד בן 22 נכה שבאוקראינה הייתה לו תוכנית והוא קיבל כל חודש תרופות.

ילנה קמנוי: אי אפשר להביא אותן מאוקראינה.

ילנה קמנוי: הוא קיבל אותן בחינם ממשרד הבריאות.

ילנה קמנוי: בארץ אין אפשרות.

אפרת רייטן: מה עם וועדת החריגים?

אפרת רייטן: היא לא מטפלת בדברים האלה?

ילנה קמנוי: אנחנו פנינו, אני אישית התקשרתי.

ילנה קמנוי: ברוך השם בטרם עזרו ואחר כך הגיעו לבית חולים בכפר סבא, שם נתנו לו באופן חריג.

ילנה קמנוי: זהו, אין המשך.

ילנה קמנוי: יש עוד ילדים, יש אימא שנמצאת עם תאומים נכים בירושלים, יש אימא שנמצאת בחריש, באשקלון - - -

אפרת רייטן: על כמה מקרים כאלה את יודעת?

ילנה קמנוי: הרבה.

אפרת רייטן: עשרות, מאות, אלפים?

ילנה קמנוי: עשרות.

ילנה קמנוי: יש עוד משהו חשוב, יש אימהות בהריון.

ילנה קמנוי: זה לא אימא עם ילד אחד, לרוב זו אם עם 3-4 ילדים.

ילנה קמנוי: יש אפילו אימהות שהגיעו לפה עם הילדים של קרובי המשפחה שלהם וההורים שלהם נמצאים שם.

ילנה קמנוי: אימא רופאה ואבא בצבא - - -

אפרת רייטן: ניתקו אותם מהמשפחה והם פה בארץ.

ילנה קמנוי: כן.

ילנה קמנוי: יש אפילו ילדים שהביאו לפה כי ההורים שם במלחמה.

ילנה קמנוי: אין פתרון.

ילנה קמנוי: אני מבאר שבע, שם מחלקת הקליטה העירונית עוזרים גם לפליטים, אבל אין הרבה משאבים.

ילנה קמנוי: ביטוח זה הדבר הכי קשה לפתרון.

אפרת רייטן: אבל את מדברת בעיקר על ביטוח בריאות.

אפרת רייטן: ביטוח הבריאות הוא רק לגיל 60 ומעלה?

ילנה קמנוי: מעל 60.

אפרת רייטן: ולילדים זה בטרם, נכון?

ילנה קמנוי: זה לא ביטוח.

אפרת רייטן: שירות רפואי.

ילנה קמנוי: ביטוח זה כסף, 380, משהו כזה.

אפרת רייטן: ואת אומרת שהמצב יותר מורכב כשמדובר על ילדים חולים או עם מוגבלות.

ילנה קמנוי: כן.

ילנה קמנוי: גם הם צריכים מערכת חינוך מיוחד ואין אפשרות.

ילנה קמנוי: אני יודעת שיש בבאר שבע ובכל רחבי הארץ מקרים כאלה.

ילנה קמנוי: לא מצאנו עדיין - - -

אפרת רייטן: משרד הרווחה, אתם מכירים את המקרים?

נפתלי יעבץ: כן.

נפתלי יעבץ: היא מדברת כאן על כמה עשרות, אבל יש לנו על 500 אנשים עם מוגבלות שמוכרים אצלנו מתוך האוכלוסייה.

נפתלי יעבץ: אנחנו עושים התאמה אישית של מענים.

נפתלי יעבץ: לגבי ההיבט הרפואי, בסופו של דבר ברמת המדיניות נקבע קו החתך הזה לגבי מה ניתן לאוכלוסייה מבוגרת ומה ניתן לאוכלוסייה צעירה.

נפתלי יעבץ: אני כן אומר שככל שמגיעים מקרים פרטניים אותם צריך לשלב במסגרות של המשרד, בין אם זה הוסטלים או מסגרות מותאמות בקהילה, אנחנו נוכל לאשר אותן באופן חריג אפילו שהם לא אזרחים.

אפרת רייטן: כמה אתם פתוחים ופנויים לעשות שיתופי פעולה עם החברה האזרחית ועם החברה העסקית שמוכנה לתת?

אפרת רייטן: אני יודעת על חברת טבע שיש לה מיזם מטורף שאני מברכת עליו.

נפתלי יעבץ: אני בטלפונים מהבוקר עד הערב.

נפתלי יעבץ: אני מזמין כל מי שרוצה לבוא ולקדם שיתופי פעולה.

אפרת רייטן: אז אנחנו נעשה לך קשרים.

אפרת רייטן: אני יודעת על הנכונות שלהם לתת תרופות ודברים אחרים לפליטים.

נפתלי יעבץ: כל מי שיכול לתת מענה משלים מעבר למה שניתן על ידי המדינה בסנכרון איתנו - - -

אפרת רייטן: אז אנחנו עכשיו נארגן לך פניות שהגיעו אלינו.

ילנה קמנוי: אם אפשר עוד כמה דקות, אני רוצה להוסיף בנוגע לחינוך.

אפרת רייטן: פנו אלינו בדיוק בשביל הדברים האלה.

אפרת רייטן: כן.

ילנה קמנוי: אני עליתי לארץ לפני 12 שנים עם ילדה בת עשר וגם ילדתי פה ילד.

ילנה קמנוי: מה שקשור לשילוב במערכת החינוך, אני יודעת איך זה בפועל ומכירה את זה אישית.

ילנה קמנוי: אני שמחה על מה ששמעתי פה, זה טוב.

ילנה קמנוי: יש לעמותות כמה יוזמות.

ילנה קמנוי: אנחנו צריכים עזרה ותמיכה מהמדינה כדי לקיים את זה.

ילנה קמנוי: יש ניסיון לעשות קייטנות, זה פתרון לקיץ.

אפרת רייטן: אני מבינה שיש דברים כאלה שאתם עושים יחד עם הרווחה.

ילנה קמנוי: לא מצאנו עדיין.

ילנה קמנוי: יש לנו יוזמה ואנחנו צריכים שיתוף פעולה של המדינה והמשרדים.

ילנה קמנוי: אנחנו יכולים להפעיל את זה ולתת פתרון לקיץ.

אפרת רייטן: יש לך את נפתלי שיעזור לך.

אפרת רייטן: זה בכל מקרה דברים שאתם מתכננים לעשות, כפי שהבנתי מדבריך.

ילנה קמנוי: אני לא יודעת איך אפשר לפתור את זה, יש נשים בהיריון ששילמו על הביטוח שלא מכסה את ההיריון.

ילנה קמנוי: עכשיו יש אישה שדואגת מאוד.

ילנה קמנוי: היא הגיעה לארץ עם ילד בן שנה וילד גדול בן 12.

ילנה קמנוי: היא בהיריון והיא כמעט כל יום מתקשרת ואומרת שהיא משלמת עבור כל בדיקת דם, כל אולטרסאונד.

ילנה קמנוי: זה כסף.

נפתלי יעבץ: לא ברור לי למה.

נפתלי יעבץ: במסגרת ההסכם עם טרם כלולות גם בדיקות אולטרסאונד, גם טיפולים לפני לידה, גם מימון של האשפוז בבית חולים בעת הלידה וכל החבילה הזאת.

קריאה: אולי היא נכנסה לפני ה-24.

ילנה קמנוי: לא.

אפרת רייטן: היא לא נכנסה לפני ה-24.

אפרת רייטן: בשביל זה אני מברכת על הדיונים האלה ועל השולחנות העגולים בהם כולם באים לידי ביטוי ומעלים את הדברים האלה, ונוצרים כאן החיבורים האלה שיכולים לפתור בעיות פרטניות ורוחביות.

אפרת רייטן: אני ממליצה לכם לדבר אחרי הדיון הזה.

אפרת רייטן: יש לך את רשימת הנושאים.

אפרת רייטן: התרשמתי שנפתלי הוא איש טוב לב ורחב לב והוא יעזור לך בכל הדברים.

אפרת רייטן: אמרתי את זה גם בהתחלה וגם תוך כדי כמה פעמים, על עמדת הוועדה והמסר שהוועדה הייתה רוצה להעביר למשרד הפנים ולשרה.

אפרת רייטן: אני חושבת שאין טעם לחזור על הדברים, הם היו ברורים.

אפרת רייטן: אנחנו נשמח לשמוע מכם, אפילו לתת לנו מכתב עדכון אחרי שתעשו את הדיונים שלכם.

אפרת רייטן: אם תוכלו לתאר לנו את הדברים שכן קיבלתם או לא קיבלתם.

אפרת רייטן: אני מקווה שתקבלו את הכל ושתוכלו לעדכן את הוועדה.

אפרת רייטן: אנחנו כמובן ניתן לזה את הפומביות באחד הדיונים.

אפרת רייטן: אנחנו רואים בזה חשיבות רבה מהרבה מאוד היבטים, בעיקר אנושיים.

אפרת רייטן: תודה רבה לכל מי שהיה ויישר כוח לכל מי שעוסק במלאכה.

אפרת רייטן: אני חושבת שיש פה הרבה גורמים שנרתמים לעשות פה דברים טובים וחיוביים, המשיכו כך.

אפרת רייטן: הישיבה נעולה.