ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 293, 2022-06-07 10:30

אלכס קושניר: בוקר טוב לכולם.

אלכס קושניר: היום ה-7 ביוני 2022, ח' בסיון התשפ"ב ואנחנו מתחילים את דיוני הוועדה.

אלכס קושניר: הנושא הראשון שעל סדר היום הוא הארכת מועד נוספת לתחילת החזר המענקים לעצמאיים.

אלכס קושניר: אתה דין יזמו חברי הכנסת משה אבוטבול, עידית סילמן, אבי מעוז, מיכל שיר סגמן, נעמה לזימי, יואב קיש ועופר כסיף.

אלכס קושניר: אני חייב לומר כמה מילים.

אלכס קושניר: חוק המענקים שאנחנו דנים בו עכשיו, היה יכול כבר לעבור בשבוע שעבר.

אלכס קושניר: לצערי הרב חברי כנסת באופוזיציה החליטו שהם מגישים 450 הסתייגויות על החוק.

אלכס קושניר: מעבר לזה, אתמול, במהלך הדיון על החוק הוגשו 9 טענות לנושא חדש.

אלכס קושניר: המשמעות של זה היא שבמהלך היום אנחנו נצטרך להפסיק את דיוני ועדת הכספים וללכת לוועדת הכנסת כדי לדון שם בנושאים חדשים.

אלכס קושניר: הנושא החדש הוא תיקון לחוק לפי הנוסח בקריאה ראשונה, לבקשתם של חברי הכנסת גם מהאופוזיציה.

אלכס קושניר: זה איזשהו תהליך מאוד מוזר.

אלכס קושניר: המענקים האלה כרגע תקועים.

אלכס קושניר: לגבי מה שהיה אתמול.

אלכס קושניר: אתמול קיבלתי כמה הודעות מחלק מהאנשים שנמצאים כאן ואני רוצה להקריא לכם הודעה אחת כדי שתבינו על מה אנחנו מדברים: "תחזיר את הדיון יה פחדן, הלוואי והילדים שלך יגיעו לאותו מצב ומישהו יתנקם בהם כמו שאתה מתנקם בנו".

אלכס קושניר: לגבי האירוע שהיה אתמול.

אלכס קושניר: לא הייתה כוונה לבטל את הדיון.

אלכס קושניר: בגלל שחברי כנסת מהאופוזיציה מורחים את הדיון על חוק האומיקרון, היינו צריכים להגיע להסדר עם ועדת הכנסת ולהסדיר את לוח הזמנים.

אלכס קושניר: זה שחלק מכם יש לכם את היכולת להתקשר למזכירות הוועדה ולקבל מידע מסוים ואחר כך להוציא הודעות קוליות המדרבנות את האנשים לטרלל אותנו, אני חושב שזאת תקלה.

אלכס קושניר: כפי שאתם רואים, הדיון כן מתקיים ואף אחד כאן לא מפחד משום דבר ואנחנו מוכנים להתמודד עם הכול ולשמוע אתכם קודם כל.

אלכס קושניר: אם זאת תהיה ההתנהגות, אנחנו נפעל בהתאם.

אלכס קושניר: לעניין הדיון המהיר עצמו.

אלכס קושניר: חברי הכנסת היוזמים, נעמה לזימי בבקשה.

אופיר כץ: אני רוצה להתייחס למה שאמרת.

אלכס קושניר: אחר כך.

אלכס קושניר: יהיה לך זמן.

אופיר כץ: האשמת עכשיו את האופוזיציה.

אופיר כץ: לפחות תן לי להגיב.

אלכס קושניר: כשתהיה לך זכות דיבור, תוכל להגיב.

אופיר כץ: אני מבקש זכות דיבור.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: לא עכשיו.

נעמה לזימי: תודה רבה כבוד יושב ראש הוועדה.

נעמה לזימי: תודה לכם שאית

נעמה לזימי: כם הגשתי את הבקשה לדיון החשוב הזה.

נעמה לזימי: אני אפתח בזה שאומר שגם אימא שלי היא בעלת עסק קטן.

נעמה לזימי: גם הוא כמעט נסגר בזמן הקורונה.

נעמה לזימי: אני מכירה את המצב הבלתי יאמן של העסקים הקטנים והעצמאים בגלל המשבר הבלתי פוסק הזה בשנתיים האחרונות, כולל אירועי טרור שהשפיעו ועוד, ואין ספק שאנחנו צריכים לצאת מגדרנו כדי לא לתת לעסקים ליפול.

נעמה לזימי: נסגרו מספיק עסקים עוד בממשלה הקודמת ובעקבות הניהול של המשבר הזה, שאגב, חשף אותנו להיעדר הביטחון הטוטלי של מי שמחזיקים את מרבית הכלכלה הישראלית, שזה דבר והיפוכו.

נעמה לזימי: העסקים הקטנים והעצמאים הם עמוד התווך של הכלכלה הישראלית וזה לא כי אני מחמיאה לכם אלא זאת המציאות.

נעמה לזימי: לא יאמן כמה שאתם רגישים בגלל היעדר רשת הגנה סוציאלית, בגלל היעדר אחריות ממשלתית ודווקא היעדר הארגון שלכם שנתן לשחק במצב שלכם פעם אחר פעם יצר את העיוותים האלה שהם בלתי נסבלים.

נעמה לזימי: אתם גם מעסיקים, אתם גם מפרנסים, אתם גם הקמתם את מפעלי חייכם ואסור לנו לתת לזה ליפול.

נעמה לזימי: לצערי נסגרו עשרות אלפי עסקים אבל אסור לתת לעוד עסקים להיסגר.

נעמה לזימי: דווקא מי ששרדו עד כה, אלה צריכים כרגע עוד יותר דחיפה כדי שחלילה לא ייפלו יותר.

נעמה לזימי: בהיעדר יכולת של העסקים הקטנים לקחת עכשיו הלוואות גם כי לא הייתה תכנית פיצוי וכי אין צפי להלוואות מדינה בקרוב, עם כל הכבוד, על אחת כמה וכמה הדחייה של החזר המענקים היא דבר חשוב ולא רק פריסה.

נעמה לזימי: דחייה של ההחזר.

נעמה לזימי: אנחנו צריכים לפנים משורת הדין לראות את המצב הבלתי נסבל הזה ופשוט להכיר בכם.

נעמה לזימי: אני מסתכלת לכם בעיניים ואני אומרת שאני רואה את המשפחה שלי.

נעמה לזימי: אני רואה אתכם, ואני באמת חושבת שזה דבר שהמדינה יכולה לעמוד בו.

נעמה לזימי: מלחמת ההישרדות הזו שלכם, אני מאוד מקווה שבחוק ההסדרים הקרוב – כמו שאני יודעת – באמת סוף סוף נעביר רשת ביטחון אמיתית לעסקים קטנים כי סוף סוף נשים אתכם במרכז העניינים, במרכז הכלכלה הישראלית, בדיוק כמו שאתם.

נעמה לזימי: אם אנחנו לא נדאג לכם, הכלכלה שלנו נפגעת וצריך להבין שה-לופ הזה הוא אין סופי אם לא נייצב את זה כמו שצריך.

נעמה לזימי: אם כן, קודם כל תודה שהגעתם.

נעמה לזימי: אני מקווה שגם נשמע אתכם בהמשך.

נעמה לזימי: אני אתכם.

נעמה לזימי: תודה.

קריאה: דברים כדורבנות.

קריאה: תודה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: חבר הכנסת אבי מעוז.

אלכס קושניר: ברוך בואך לוועדה.

אבי מעוז: תודה אדוני היושב ראש.

אבי מעוז: תודה לכם אנשי העסקים הקטנים.

אבי מעוז: אדוני היושב ראש, אני חושב שבדיון הזה אנחנו מגיעים למתחם החמלה אבל לא רק חמלה במובן של גמילות חסדים.

אבי מעוז: בעניין הזה העסקים הקטנים, עליהם בנויה הכלכלה הישראלית.

אבי מעוז: עם כל מה שאנחנו יודעים על השקעה בתשתיות, עם כל מה שאנחנו יודעים על דברים נוספים של הכלכלה, העסקים הקטנים שמחזיקים מאות אלפי בתי אב, הם המנוע של הכלכלה שלנו והם נפגעו.

אבי מעוז: הם נפגעו בגלל הקורונה ולא באשמתם.

אבי מעוז: הם נפגעו ואני לא נכנס כרגע להאשמות או לא האשמות של הניהול הקודם.

אבי מעוז: אני חושב שאנחנו צריכים להאריך את המועד, שלא יסתיים עכשיו בסוף החודש הזה אלא תחילת הפריסה, תחילת ההחזר של המענקים שהם קיבלו, להאריך אותו עד אחרי החגים ואומר למה.

אבי מעוז: מלחמת ההישרדות היום יומית הקיומית של האנשים האלה, של העסקים הקטנים, זה הדבר הראשון שממשלה, ואנחנו כחברי כנסת, אנחנו מצווים לעשות.

אבי מעוז: לעזור להם על מנת לייצב את הכלכלה שחלילה לא יקרסו עוד ועוד עסקים, ולתת להם את האפשרות להרים את הראש מעל פני המים.

אבי מעוז: לכן אנחנו ביקשנו דיון מהיר.

אבי מעוז: אני מודה לכם על כל מה שאתם עשיתם ועושים בעניין הזה ואני מודה לך אדוני היושב ראש על שעמדת על כך שהדיון יתקיים בוועדה הזאת.

אבי מעוז: אני חושב שאתה תגלה כאן את החמלה הראויה ותמליץ לשר האוצר, שהוא גם ראש מפלגתך, לקבל את הבקשה שלנו, את הבקשה שלהם, ולדחות את תחילת הפריסה של החזר המענקים עד אחרי החגים הבאים עלינו לטובה.

אבי מעוז: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: חבר הכנסת בליאק.

ולדימיר בליאק: אני אתייחס בהמשך.

אלכס קושניר: אופיר כץ.

אופיר כץ: תודה אדוני היושב ראש.

אופיר כץ: תודה למגישים את ההצעה.

אופיר כץ: באמת דיון חשוב.

אופיר כץ: לגבי מה שאמרת בפתיחה, אדוני היושב ראש.

אופיר כץ: אני רוצה להזכיר לך שהבקשות שאנחנו מעלים ובגינן אנחנו מגישים את ההסתייגויות, הבקשות האלה הועלו על ידי כלל ארגוני העצמאים.

אופיר כץ: כל ניירות העמדה שקיבלנו, כולם, אתה יכול לבדוק, כל ניירות העמדה של העצמאים, גם אלה שרוצים שנמשיך, גם אלה שרוצים שנסיים עם זה, הבקשות האלה נכתבו על ידם, הועלו על ידם ובסך הכול מה שאנחנו מבקשים אלה הבקשות של העצמאים - לאפשר להם לקבל את חודש דצמבר, להעלות את הרף מ-60 מיליון ל-100 מיליון.

אופיר כץ: אני רוצה לומר לך שאני די מופתע שאתה מופתע מהדבר שנקרא הסתייגויות.

אלכס קושניר: אני לא מופתע.

אלכס קושניר: אני רק ציינתי עובדות.

ינון אזולאי: אתה נשמע מופתע.

אלכס קושניר: אני זוכר שכאשר אנחנו הבאנו את חוק המענקים - שאני חושב שהוא היה לא פחות טוב מהחוק שאנחנו מביאים עכשיו - אני זוכר אתכם חברי האופוזיציה מגישים אלפי הסתייגויות לאותו חוק.

אלכס קושניר: זה שאנחנו מגישים 450 הסתייגויות זה עדיין הרבה פחות ממה שאתם הגשתם ולמה עשיתם את זה?

אלכס קושניר: כי רציתם להשיג יותר לטובת העצמאים.

אלכס קושניר: זה מה שאנחנו עושים.

אלכס קושניר: אנחנו לא עושים את זה כדי לעכב.

אלכס קושניר: אני לא חושב שיש כאן מישהו שחושד בנו שאנחנו לא רוצים שהכסף יגיע לעצמאים.

אלכס קושניר: אנחנו בסך הכול משתמשים בכלים הפרלמנטריים שיש לנו, שאתם השתמשתם בהם כמו שצריך באופוזיציה.

אלכס קושניר: אני אומר שוב שהגשתם אלפי הסתייגויות - וזה ההליך המקובל כאן – כדי שהעצמאים יקבלו קצת יותר ממה שאתם מציעים להם.

אלכס קושניר: לגבי ההודעות.

אלכס קושניר: אדוני היושב ראש, גם אני קיבלתי אתמול הודעות.

אלכס קושניר: אני כמובן מגנה הודעות מהסוג הזה שאתה קיבלת.

אלכס קושניר: אין להן מקום.

קריאה: גם אני.

אלכס קושניר: כמה פעמים אפשר להגיד שלא מתפרצים לדבריהם של חברי כנסת?

אלכס קושניר: מה זה חוסר האיפוק הזה?

קריאה: סליחה.

אופיר כץ: אני כמובן מגנה את ההודעה שקיבלת וכל הודעות מהסוג הזה.

אופיר כץ: גם אני קיבלתי אתמול הרבה הודעות, חלקן נעימות יותר וחלקן פחות.

אופיר כץ: השתדלתי לענות לכולן ולהסביר מה אנחנו עושים כאן כי ראיתי שאתם מלים קמפיין בישראל ביתנו לפיו אנחנו פועלים נגד העצמאים.

אופיר כץ: חלקם הבינו וקיבלו את מה שאנחנו עושים, חלקם לא.

אופיר כץ: גם אלו שלא קיבלו, אני מבין אותם כי אלה אנשים שנמצאים במצוקה כלכלית והם צריכים את הכסף הזה ואני מבין שהם רוצים לקבל מה שיש כאן ועכשיו וזה בסדר.

אופיר כץ: אני ממש מבין וממש מקבל.

אופיר כץ: אני מקווה שאנחנו נסיים עם זה כמה שיותר מהר.

אופיר כץ: זה לא בנו אלא זה תלוי בכם, בך אדוני היושב ראש.

אופיר כץ: אנחנו אמרנו מה אנחנו רוצים, אמרנו שגם אם לא נקבל את הכול, גם אם נקבל חלק, מה זה אנחנו?

אופיר כץ: גם אם העצמאים יקבלו את דצמבר, תגיד שהם מקבלים את דצמבר - אני מסיר עכשיו את כל ההסתייגויות מהוועדה, אני מסיר את כל הבקשות לנושא חדש וכבר היום אפשר לסיים את החוק, רק תגיד להם שהם מקבלים גם את דצמבר.

שלומית ארליך: נובמבר-דצמבר.

אופיר כץ: כן.

אופיר כץ: דצמבר.

אופיר כץ: לגבי הדיון לשמו התכנסנו, אכן דיון חשוב.

אופיר כץ: אני חושב שאנחנו צריכים ללכת לקראת העצמאים.

אופיר כץ: הם נמצאים בלחץ כלכלי מאוד מאוד כבד אבל לא רק אלא הם נמצאים גם בלחץ נפשי מאוד מאוד כבד.

אופיר כץ: לקבל טלפון מרואה החשבון שחייבים לשלם ואם לא ישלם, יהיו קנסות, יהיו סנקציות – זאת מציאות לא נעימה.

אופיר כץ: אני מצטרף לבקשה להאריך להם את ההחזרים.

אופיר כץ: תודה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: הצטרפו אלינו עוד שני חברי כנסת מיוזמי הדיון,.

אלכס קושניר: עופר כסיף ומשה אבוטבול.

עופר כסיף: תודה רבה.

עופר כסיף: בוקר טוב.

עופר כסיף: אין לי הרבה מה להוסיף על מה שאמר קודמי.

עופר כסיף: כולנו יודעים שהעסקים הקטנים במיוחד נפגעו קשות בגלל הקורונה.

עופר כסיף: זה בא לידי ביטוי גם בהסתייגויות שהרשימה המשותפת הגישה - וגם הוספתי אתמול הסתייגויות בעל פה – בנושא של המענקים.

עופר כסיף: כנ"ל לגבי הנושא של ההחזרים.

עופר כסיף: הדיון הזה הוא קריטי, בעיקר כאשר מדובר על עסקים, אבל לא רק, אבל בעיקר כאשר מדובר על שני סוגים של עסקים.

עופר כסיף: האחד, כל מה שקשור לתיירות הנכנסת – מורי דרך וכן הלאה, והשני, כל מה שקשור להפקות אירועים וכדומה.

עופר כסיף: אנחנו יודעים שהעסקים האלה, בלי להקל ראש בבעיות של עסקים אחרים, נפגעו קשות ולכן הציפייה היא שיאפשרו להם או ידחו את המועד בו הם אמורים להחזיר.

עופר כסיף: כנ"ל לגבי המענקים כאשר בנושא הזה אני מניח שנדון בעת הדיון בהסתייגויות שיתקיים בהמשך היום.

משה אבוטבול: אני מתנצל על העיכוב.

משה אבוטבול: שוסטר ואני נתקענו בחוסר מעליות.

אלכס קושניר: לפחות הייתם מקוזזים.

משה אבוטבול: לא.

משה אבוטבול: הוא נסע לדרום.

משה אבוטבול: משהו עם הבדואים.

משה אבוטבול: כל היום אתם רק עם הבדואים, שתהיו בריאים.

משה אבוטבול: אני אתמול קראתי מחקר רפואי שמאוד מאוד הזכיר לי את הנקודה הזאת שאנשים שחלו גם בקורונה אפילו לפני שנה וחצי, עדיין הם חשים באותם תסמינים שהיו להם בתחילת המחלה.

משה אבוטבול: כלומר, אנחנו מבינים ורוצים לנסות להבין שיש דברים שממשיכים הלאה.

משה אבוטבול: הנושא של העצמאים.

משה אבוטבול: שלא יחשוב לרגע מישהו שאותם אלה שכן – אני קורא להם הגיבורים ששרדו למרות כל הקשיים – ששרדו, פתאום הפכו להיות כאלה שהם כן יכולים או שהאמצעים שלהם חזרו לימים היפים של פעם.

משה אבוטבול: התשובה היא לא.

משה אבוטבול: אני פוגש את האנשים האלה, אני מכיר את הבעיות האלה.

משה אבוטבול: הם בדרך כלל מתמודדים עם שתי בעיות כאשר הבעיה הראשונה היא לנסות למשוך מהבנק כמה שיותר אשראי כדי לקיים את אותו עסק שלא יתמוטט.

משה אבוטבול: הם פשוט מתחננים לכל מיני בנקים ואת זה אני יודע ממש מסיפורים אמיתיים.

משה אבוטבול: הם מבקשים אשראי כך שיהיה להם אוויר לנשימה כדי שהעסק לא יקרוס כי חלקם נמצאים ממש בדמדומי קריסה.

משה אבוטבול: הדבר הנוסף הוא שכל פעם הם מנסים לראות אם יש איזה קול קורא או עוד משהו שיאושש אותם ממצבם.

משה אבוטבול: לכן גם כאן, בסך הכול יש כאן בקשה די מרוככת, הארכת מועד נוסף לתחילת החזר המענקים לעצמאים.

משה אבוטבול: זאת הכותרת עליה חתומים מכל סיעות הבית.

משה אבוטבול: אנחנו יכולים לפגוש כאן גם את אבי מעוז וגם את עידית סילמן, כמו גם את מיכל שיר, את עופר כסיף, את יואב קיש, את נעמה לזימי ואת כל החברים.

משה אבוטבול: כולם נמצאים כאן וכולם מבקשים דבר אחד וזה להאריך את זה.

משה אבוטבול: נמצאים כאן גם הנציגים בראשם אורן שבאמת עושה עבודה מאוד טובה והוא עושה את זה בצורה מאוד נבונה וחכמה.

משה אבוטבול: הוא לא מנגח את הממשלה, הוא לא מנגח כלום אלא הוא בסך הכול מביא את הצרכים האמיתיים של המגזר הזה שאני חושב שהוא באמת החמצן של המדינה שלנו.

משה אבוטבול: חברים יקרים, אני אומר את זה בצורה הכנה ביותר.

משה אבוטבול: החמצן שלנו אלה הם אותם עסקים.

משה אבוטבול: אני לא אשכח שכאשר הייתי ראש העיר בית שמש, אחד הדברים ששמתי עליו דגש היה הנושא של עסקים קטנים, לתת להם את אותה התקדמות וזאת כי ידעתי שחס וחלילה וחס ושלום, בחור צעיר שפותח עסק, אם אנחנו לא נעזור לו והוא ייפול – זהו זה, מרגע זה הוא כבר לא יאמין בעשיית עסקים והוא לא יאמין בפיתוח דברים.

משה אבוטבול: לעומת זאת, היינו עושים כל מיני קורסים יחד עם שותפות 2000 וכל מיני גורמים אחרים.

משה אבוטבול: היינו עושים ירידים של עסק משלך וכל מיני דברים כדי לעודד גם עבודה מתוך הבית.

משה אבוטבול: ידענו שאישה עובדת, בעל עובד, זאת משפחה שיכולה להיות פחות מעמסה על רשויות הרווחה.

משה אבוטבול: זה היה מאוד ברור.

משה אבוטבול: לכן באה הבקשה.

משה אבוטבול: אני לא יודע עד כמה זה עולה לאוצר, אלה יותר עניינים טכניים וגם אם זה עולה משהו, אנחנו יום יום מגלים שנשארו הרבה כספים בקופה, אז בבקשה, נבוא לקראת אותו מגזר שימשיך לקיים בכבוד את המשפחות שלהם.

משה אבוטבול: לא נשכח שכל עסק הוא לא עסק לעצמו.

משה אבוטבול: כולם אומרים עסק שמרוויח מיליוני שקלים.

משה אבוטבול: קודם כל, לא מרוויח מיליוני שקלים ולא מיליארדים.

משה אבוטבול: נפסיק לעוף על עצמנו.

משה אבוטבול: צריך לזכור שכל עסק מעסיק סביבו מספר רב של עובדים שהוא נותן להם פרנסה.

משה אבוטבול: אם אנחנו רוצים שאותם אלה לא יעמדו בתור בשירות התעסוקה כדי לחפש עבודה, אסור לנו לגרום לכך שהעסק הזה ייסגר.

משה אבוטבול: אני אסיים בפסוק.

משה אבוטבול: כולם מאמינים בתורת ישראל.

משה אבוטבול: כי תראה את חמור שונאך, אפילו את השונא שלך, רובץ תחת מסעו, עזוב תעזוב עימו.

משה אבוטבול: כלומר, אלך תחכה עד שהוא ייפול.

משה אבוטבול: כשהוא ייפול, גם עשרה אנשים לא יעזרו להרים אותו.

משה אבוטבול: כשאתה רואה שהוא נוטה ליפול, כשאתה רואה שיש לו קשיים – שם אתה מחויב להרים אותו, לתת כתף, להביא כמה אנשים כי שנייה אחרי שהוא נופל הקושי להרים אחרי נפילה הוא הרבה יותר קשה כי יאבדו אמון גם בנו וגם במדינה.

משה אבוטבול: מדינה בלי עסקים, לא כולם יכולים לשבת ללמוד בכולל וללמוד תורה.

משה אבוטבול: בואו נאפשר להם שיהיה להם מסלולים טובים, הם ימשיכו להתפתח ולשגשג ואנחנו נתפלל ונלמד שתצליחו בעזרת השם בעסקים ותעלו מעלה מעלה.

משה אבוטבול: תודה רבה.

אלכס קושניר: נציגי העצמאים.

אלכס קושניר: צמרת אביבי, בבקשה.

צמרת אביבי: בוקר טוב.

צמרת אביבי: מכובדיי, אני מאוד מכבדת אתכם על שעמדתם לצידנו, יזמתם את הדיון הזה והגעתם לכאן לדבר בשמנו.

צמרת אביבי: היושב ראש, אני שוב מחדדת את העניין.

צמרת אביבי: הדיון הזה לא נסוב סביב פריסה יותר רחבה.

צמרת אביבי: אנחנו מבקשים לדחות את ההתחלה של האכיפה לאחרי חגי תשרי.

צמרת אביבי: לא זה שעדיין לא קיבלנו מכם את הפיצוי של האומיקרון, לא משנה אופוזיציה או קואליציה ואני לא נכנסת לזה, אנחנו רוצים להיטיב ושהכספים ושיהיו כמה שיותר עסקים, אבל אתם צריכים להבין שאתם חונקים אותנו.

צמרת אביבי: המשל שתן משה אבוטבול, זה בדיוק זה.

צמרת אביבי: אנחנו בפרפורי גסיסה.

אלכס קושניר: אני לא מבין.

אלכס קושניר: אתם מבקשים לדחות את צעדי האכיפה?

צמרת אביבי: כן.

צמרת אביבי: אחרי חגי תשרי.

צמרת אביבי: להתחיל אחרי חגי תשרי.

צמרת אביבי: אנחנו אמורים להחזיר ג-1 ביולי.

אלכס קושניר: אלה שאלות שונות לגמרי.

אלכס קושניר: מועדי הפריסה וצעדי אכיפה, אלה שתי שאלות.

צמרת אביבי: זה בדיוק מה שחברי הכנסת המכובדים כתבו.

נעמה לזימי: דחיית החזרי המענקים.

נעמה לזימי: אמרתי לא להסתפק רק בפריסה אלא גם דחיית ההחזר כדי שהם יוכלו לעמוד בזה.

צמרת אביבי: על זה אני מדברת.

נעמה לזימי: הארכת מועד נוספת.

צמרת אביבי: כן.

צמרת אביבי: אלכס, אתם חלק מממשלת השינוי.

צמרת אביבי: ממשלת השינוי הייתה צריכה לעשות שינוי עם החוק הזה.

צמרת אביבי: נכון?

צמרת אביבי: בואו תשנו את החוק כדי שנרגיש שבאמת אתם איתנו כי התחושה של ציבור העצמאים היא שאתם מפנים לנו עורף.

צמרת אביבי: לא סתם אני אומרת את זה.

צמרת אביבי: יושבים כאן נציגי עצמאים שאני אשמח שהם ישמיעו את קולם ויסבירו לך את המצוקה האמיתית של האנשים ביום יום.

צמרת אביבי: הבאתי לכאן מקרים של עצמאים שלא רוצים לחשוף את שמם ולא רוצים להזדהות כי הם מתביישים.

צמרת אביבי: הבאתי 30 מקרים כדי שתבין את המצוקה.

צמרת אביבי: לאנשים אין כסף.

צמרת אביבי: או שהם יפנו לשוק האפור או שהם ילכו לכלא.

צמרת אביבי: אמר את זה כאן אבי, שהוא מעדיף ללכת לכלא.

צמרת אביבי: תבינו את המצוקה.

צמרת אביבי: יש סיפורים מזעזעים של אנשים שבאמת אין להם כסף.

צמרת אביבי: הם יאבדו את הנכסים שלהם, יאבדו את העסק, יאבדו את הבית שלהם.

צמרת אביבי: לשם אתם רוצים שנגיע?

צמרת אביבי: לא מתאים.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: יורם מועלמי.

יורם מועלמי: בוקר טוב לכולם.

יורם מועלמי: העמותה לצמצום פערים חברתיים.

יורם מועלמי: אני מייצג את העצמאים, כמעט 1,000 עצמאים שעתרו לבג"ץ.

יורם מועלמי: אני רוצה להקריא פנייה של היועצת המשפטית שלנו לרשות המיסים.

יורם מועלמי: סעיף 54 - מענקים סוציאליים עוגנו במסגרת החוק המקורי על ידי תקנות לשעת חירום וחוקי הסיוע מאחר ותכליתו של החוק המקורי הייתה לאפשר קיום בכבוד בהתאם לחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו ולהקטנת מספר העניים בקרב משפחות שיש בהן עובדים ולהפחתת עוצמת העוני של אלה שנותרו עניות בתקופה של אי ודאות כלכלית.

יורם מועלמי: מעבר לכך שהמדינה לא עשתה לנו כאן טובה כשנתנה לנו את המענקים, המענקים האלה הם מענקי קיום, מענקים סוציאליים שהיו חלופה לכך שלא הייתה לנו רשת ביטחון בהמשך לדיון שהיה בוועדת הכלכלה, יש כאן דבר מאוד אקוטי שמדבר על העניין הזה שאין כאן התייחסות למקרים רבים ולא התקבלו תשובות מרשות המיסים לגבי מקרים מאוד מאוד חריגים.

יורם מועלמי: אחר כך אני אתן את הבמה לחלק מהעצמאים שהגיעו לכאן.

יורם מועלמי: להערכת הייעוץ המשפטי שלנו וגם לפי כל הגיון ושכל ישר, אין כל אפשרות לרשות המיסים וגם לוועדה הזאת לכפות עלינו לדרוש את המענקים ואתם תגיעו למצב כזה שעשרות אלפי עצמאים לא יחזירו את המענקים.

יורם מועלמי: אני אתן להם את ההוראה ואת הדרישה לא להחזיר את המענקים כי יש כאן מספר סיבות שנמצאות בחוק.

יורם מועלמי: אני אומר את זה כאן לפרוטוקול.

יורם מועלמי: אמרה את זה גם כבוד השופטת בדיון בבג"ץ.

צמרת אביבי: הגענו מוכנים.

יורם מועלמי: כבוד השופטת ענת ורון: "עובדתית לאחר שמישהו פונה לשירות המקוון וישלח את דרישת התשלום לפי סעיף 13(א), האם הוא יכול לבקש עדיין מתוך 13(ג) כן לחרוג, תתחשבו במצבו הכלכלי והרפואי".

יורם מועלמי: בהמשך לדיון שהיה בוועדת הכלכלה, וכאן אתם נדרשים להתייחסות, יש כאן סוגיות שלא קיבלו התייחסות.

יורם מועלמי: מצב רפואי, מצב כלכלי, עסקים שנסגרו, עסקים עונתיים, עסקים שמוציאים חשבוניות לפי פרויקטים, מקרים גבוליים של ירידה של 39, 38 ו-37 אחוזים, עסקים מאוד קטנים שנאבקים על הקיום שלהם שהם מקסימום עם עובד או שני עובדים שמועסקים עונתית.

יורם מועלמי: אני רוצה לתת את הבמה לעצמאים שנמצאים כאן.

יורם מועלמי: כל יום יש לי עשרות הודעות ב-ווטסאפ על מקרים כמו אבא שלא הגיע לכאן, שהבת שלו נפטרה מסרטן בשנת 2019 והוא היה צריך ללוות אותה בכל התקופה הזאת, והוא נאלץ להחזיר היום את המענקים.

יורם מועלמי: אני רוצה שתסתכל לו בעיניים ותגיד לו איך אתה דורש ממנו את המענקים כשהבת שלו נפטרה מסרטן, הוא עצמאי והוא לא השתכר בשנת 2019.

יורם מועלמי: זאת רק דוגמה אחת.

יורם מועלמי: אני מדבר על מצבים רפואיים, אני מדבר על עסקים שנסגרו, אני מדבר על עסקים עונתיים.

יורם מועלמי: יש כאן כל כך הרבה חריגים.

יורם מועלמי: אדוני היושב ראש, סעיף 13(ג) לחוק צמצום הפערים שכולכם כאן כפופים אליו מדבר על העניין.

יורם מועלמי: אתם חייבים להקים ועדת חריגים.

יורם מועלמי: בלי ועדת חריגים העצמאים לא יחזירו את המענקים.

יורם מועלמי: אני קובע את זה כעובדה.

יורם מועלמי: אם אתם רוצים, אנחנו נלך שוב לבג"ץ ונתבע אתכם על הדבר הזה.

יורם מועלמי: אין ועדת חריגים – אין מענקים.

יורם מועלמי: אני מבקש שתפנה את השאלות שלך לרשות המיסים ותאמר לרשות המיסים שאתה מבקש לדעת האם נכון להיום, ה-7 ביוני, קיימת ועדת חריגים כדי שאם מישהו יבוא ויבקש לעשות השגה או ערעור, האם הוא יכול לפנות לכתובת כלשהי ולהגיש את ההשגה.

צמרת אביבי: מדובר על 160 אלף עצמאים שעוד צריכים להחזיר.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: אורן.

אורן בוטא: תודה לכם על הדיון, חברי כנסת יקרים.

אורן בוטא: זה לא מובן מאליו.

אורן בוטא: אתם מלווים אותנו לא רק בדיון הזה.

אורן בוטא: צמרת דיברה על 30 מקרים שפנו אליה אבל צמרת ובעלה, בזמן הקורונה, כמעט לא השתכרו.

אורן בוטא: היא נלחמת כאן עבור כולם אבל גם עבור משק הבית שלה.

אורן בוטא: היא לוחמת ואני רוצה לחזק אותה על כל מה שהיא עושה.

אורן בוטא: אלכס, יש 160 אלף עצמאים, לא כול עכשיו צופים בדיון הזה, לחלקם הדיון יגיע ב-דיליי אבל אני רוצה שידעו שזה שוועדת הכספים היא בראשותך, זה עוד לא סותם את הגולל שמכאן יצאו בשורות טובות ואומר למה אני מתכוון.

אורן בוטא: דחייה זה בשלב הראשון.

אורן בוטא: כל מה שאמרו צמרת ויורם, יש כאן הרבה דברים.

אורן בוטא: אנשים נפלו בין הכיסאות ורוב רובם של ה-160 אלף המחזור השנתי שלהם ירד בעשרות אחוזים.

אורן בוטא: אפשר לתקן את החוק.

אורן בוטא: יש חוק שהעברנו לתקווה חדשה ולליכוד ואנחנו מצפים שהוא יתקדם ואז זה יהיה מסודר.

אורן בוטא: תודה.

צמרת אביבי: אלכס, אתה יכול לתת זכות דיבור לעצמאים שהגיעו.

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: ברור.

ולדימיר בליאק: אני צריך לצאת עוד מעט אבל אני אחזור בהמשך.

ולדימיר בליאק: אני חי ונושם את האירוע ולו מהסיבה שאת שלושת הסגרים הראשונים עברתי כעצמאי.

ולדימיר בליאק: לכן אני מכיר את זה.

ולדימיר בליאק: אני חושב שלא היו הרבה חברי כנסת שפעלו בנושא כמוני.

ולדימיר בליאק: אני רוצה להזכיר שהתחלנו אתה האירוע מהדרישה של רשות המיסים להתחיל להחזיר את המענקים ב-31 באוגוסט 2021 ואז פניתי לערן יעקב ודחיתי את זה ל-30 בנובמבר, אחר כך לסוף השנה ואחר כך ל-31 במארס.

ולדימיר בליאק: אז השגנו פריסה על יוני 2023 ואז גם ביטלנו את הריבית.

ולדימיר בליאק: דיברת על ממשלת השינוי והנה, עשינו דברים ולא התעלמנו.

ולדימיר בליאק: אני סבור וסברתי מלכתחילה שעצם העובדה שהמדינה אפשרה לעצמאים לקבל את המענקים ביתר, זה מטיל על המדינה אחריות.

ולדימיר בליאק: גם היום אני לא מתכוון להתעלם מהאחריות הזאת כי היא קיימת.

ולדימיר בליאק: אני ער לכל המקרים.

ולדימיר בליאק: ראיתי עכשיו את מה שיש אצל נעמה.

ולדימיר בליאק: אני לא חושב שדחייה נוספת של 3 חודשים תעזור.

ולדימיר בליאק: אני חושב שאנחנו צריכים לשאוף לסיום האירוע הזה כי עבר כבר מספיק זמן.

ולדימיר בליאק: ביקשתי מרשות המיסים נתונים ואני מניח עוד מעט הם יציגו אותם.

ולדימיר בליאק: הייתה היענות לא רעה בכלל לפניות של רשות המיסים, בהיעדר אכיפה.

ולדימיר בליאק: יש הרבה מאוד עצמאים שכבר הסדירו את החוב.

ולדימיר בליאק: או שהחזירו את הכסף או שהסדירו את החוב.

ולדימיר בליאק: אני סבור שמי שעלה במחזור בתקופת הקורונה, חייב להחזיר את החוב.

צמרת אביבי: לא מדובר על אלה

ולדימיר בליאק: עוד לא סיימתי את דבריי.

ולדימיר בליאק: מי שעלה במחזור, חייב להחזיר את החוב.

ולדימיר בליאק: מי שירד במחזור באחוזים בודדים מול הדרישה של 25 אחוזים או 40 אחוזים – חייב להחזיר את החוב בהתאם להסדרים הקיימים.

ולדימיר בליאק: אגב, גם היום אפשר להגיע להסדר - דרך המייצג לדעתי 6 חודשים ובהסדרים פרטניים לתקופה יותר ארוכה, רק עם הצמדה ובלי ריבית.

ולדימיר בליאק: בנוסף לכך, אני כמובן לא מתעלם מ-13(ג).

ולדימיר בליאק: למיטב הבנתי לא צריך להקים ועדת חריגים.

יורם מועלמי: אתה לא צריך להקים.

יורם מועלמי: זה בחוק.

ולדימיר בליאק: אפשר להגיש השגה לרשות המיסים.

ולדימיר בליאק: למיטב הבנתי רשות המיסים מחויבת היום להשיב תשובה תוך 45 ימים.

ולדימיר בליאק: כל המקרים האלה, ובאמת יש מקרים קשים, גם מקרים בריאותיים וגם אנשים שירדו באחוזים משמעותיים, עדיין מתחת לדרישה אבל קרוב לזה, מקרים גבוליים, ואני חושב שכל האנשים האלה צריכים להגיש לרשות המיסים השגות פרטניות ולקבל תשובה.

ולדימיר בליאק: באיזושהי נקודה אנחנו צריכים לסיים את האירוע.

ולדימיר בליאק: אני לא חושב שעכשיו אנשים שלא יכולים להחזיר את הכסף, אם אנחנו ניתן להם אשליה של עוד 3 חודשים, זה ישנה משהו.

צמרת אביבי: ישנה.

ולדימיר בליאק: עוד 3 חודשים נבוא ונבקש עוד דחייה.

ולדימיר בליאק: אנחנו ביוני 2022, הקורונה התחילה במרס 2020.

ולדימיר בליאק: אלה שקיבלו מענקים במאי-יוני 2020, נכון להיום קיבלו הלוואה מהמדינה לשנתיים בלי ריבית.

ולדימיר בליאק: אם הם יגיעו להסדר עד יוני 2023 – ואפשר להגיע גם להסדרים יותר ארוכים – הם יקבלו הלוואה יותר ארוכה.

ולדימיר בליאק: חס ושלום אני לא מתעלם מהצוקה.

ולדימיר בליאק: בכל המקרים הקשים, הגבוליים, הבריאותיים, ראוי שאנשים יגישו השגות וראוי שרשות המיסים תתייחס ותיתן פתרונות בהתאם לחוק, בהתאם לכלים שמעניק סעיף 13(ג).

ולדימיר בליאק: אבל לתת היום דחייה של עוד 3 חודשים, אני לא חושב שזה פתרון.

צמרת אביבי: אנחנו חושבים שכן.

צמרת אביבי: אנחנו הקול של השטח.

ולדימיר בליאק: אני נולדתי בשטח.

ולדימיר בליאק: אני לא מנותק לגמרי.

ולדימיר בליאק: אני חושב שאני בכלל לא מנותק.

יורם מועלמי: אתה לא לוקח בחשבון את האומיקרון.

ולדימיר בליאק: אני מציע לתת היום לאנשים שסבורים שהם לא צריכים להחזיר, שהם יגישו השגה ויקבלו מענק מרשות המיסים.

ולדימיר בליאק: מי שעלה במחזור או ירד באחוזים בודדים, הוא חייב להגיע להסדר.

ולדימיר בליאק: עוד נקודה אחת.

ולדימיר בליאק: אני מסכים לגמרי עם נעמה.

ולדימיר בליאק: אני חושב שבחוק ההסדרים הקרוב אנחנו חייבים לתת פתרון לנושא של רשת ביטחון, פתרון אמיתי, ואנחנו עובדים עכשיו על הפתרון הזה.

ולדימיר בליאק: יש עוד רפורמה מאוד משמעותית שאני לא רוצה לחשוף אותה כרגע אבל היא תיטיב מאוד עם העסקים הקטנים ואני מאוד מקווה שנוכל לקדם אותה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: אבי שחר.

אבי שחר: שלום.

אבי שחר: בסגר הראשון עת התחילה הקורונה, הרופאה שלי התקשרה אלי ואמרה לי לא לצאת מהבית כי אני בקבוצת סיכון בריאותי.

אבי שחר: ישבתי בבית 4 ימים וכשחזרתי לחנות – אני מוכר דגי נוי ואקווריומים – כל המלאי של דגי הנוי, כל הדגים מתו.

אבי שחר: כל המלאי שאני אמור להתפרנס ממנו ירד לטמיון.

אבי שחר: אני לא חנות שמוכרת אופניים או נעליים.

אלכס קושניר: מה שווי המלאי?

אבי שחר: סוף שנה, הפסד 110 אלף שקלים.

אלכס קושניר: אני שאלתי מה שווי המלאי שהלך לאיבוד ב-4 ימים.

אבי שחר: בסביבות 50 אלף שקלים.

אבי שחר: בסוף שנה, דוח שנתי, הפסד של 110 אלף שקלים.

אבי שחר: דורשים ממני להחזיר 16 אלף שקלים.

אבי שחר: אני לא ישן בלילות.

אבי שחר: אחרי כמה חודשים קיבלתי עוד בונוס כשאשתי חלתה בסרטן ריאות.

אבי שחר: אשתי היום בת 56 והיא מנקה בתים עם מכשיר שמיעה.

אבי שחר: אני בקושי שורד ואני מוכן שבגלל ה-16 אלף שקלים שהאנשים המכובדים דורשים ממני אני אכנס לכלא.

אבי שחר: תקבעו לי כמה זמן.

אבי שחר: באתי מהעולם הזה בצעירותי.

אבי שחר: היום במצב שאני נמצא בו, להיכנס לכלא, זה ייתן לי שקט נפשי.

אבי שחר: אני חולה סוכרת, אני עם לחץ דם גבוה, אני לא במצב טוב.

אבי שחר: בשבילי להיכנס לכלא היום כדי למחוק את ה-16 אלף שקלים, זה ייתן לי רוגע.

אלכס קושניר: החנות שלך פתוחה?

אבי שחר: סגרתי אותה.

אלכס קושניר: מתי סגרת אותה?

אבי שחר: הבוקר, כי באתי לכאן.

אלכס קושניר: לא, אני שואל באופן כללי האם החנות פתוחה.

אבי שחר: באופן כללי, כמה חודשים לא עבדתי.

אבי שחר: עבדתי בחצי קלאצ' כי הייתי בטיפולים עם אשתי, חצי שנה של טיפולים.

אבי שחר: לשלם מלא כסף לבדיקות, ללכת לאסותא לעשות פט סי.טי.

אבי שחר: שמתי 11,200 שאלים כי אני לא יכול להסתכל לאשתי בעיניים ולהגיד לה שאין לי כסף.

צמרת אביבי: כך זה גם כשאין מכשירים בנוסף לכל.

אבי שחר: עד היום אני חי ושורש מהחסכונות שלי.

אבי שחר: כספים ששמרנו לחתן ילדים, מזה אני מתקיים.

אבי שחר: יש לי חנות של 40 מטרים, אני מוכר דגי נוי, מוכר אקווריומים, חנות פצפונת, מחזורים של 120 אלף שקלים בשנה ואין לי איך להחזיר 16 אלף שקלים.

אבי שחר: אני לא אקח הלוואות כי אני יודע אני לא אעמוד בהחזר.

אבי שחר: אני מוכן להיכנס לכלא.

אלכס קושניר: מה יקרה אחרי החגים?

אלכס קושניר: מה ישתנה?

אבי שחר: אני לא מבקש דחייה.

אבי שחר: אני לא מבקש כלום.

אבי שחר: אני כבר מיואש.

אבי שחר: נתנו לי לשרוד, שנתיים וקצת שרדתי, אין לי מאיפה להחזיר את הכסף הזה.

אבי שחר: אשתי בת 56 חולת סרטן, מנקה בתים, עובדת במשק בית.

ינון אזולאי: אלכס, רק להגיד לך שאתמול בדיון ביקשנו במיוחד בשביל מקרים כאלה - שאשתו חולה או שהוא חולה, ואם תבדוק את התקופות האלה, הוא לא היה בעסק בגלל המחלה – להכניס את זה באומיקרון החדש.

ינון אזולאי: אתם אחר כך באים אלינו ומתלוננים על ההסתייגויות שלנו.

ינון אזולאי: ביקשנו בשביל אותם מקרים חריגים, בשביל החולים האלה שלהם אנחנו לא נותנים.

ינון אזולאי: ביקשנו בשביל האנשים האלה שנמצאים בקצה.

ינון אזולאי: אחר כך אתה בא ועושה עלינו קמפיין בתחילת הדיון, על אותם חברי כנסת אחראיים?

נעמה לזימי: מה אתה מתעסק בעצמך עכשיו?

נעמה לזימי: ינון,.

נעמה לזימי: על מה אתה מדבר?

ינון אזולאי: תגידו לי, אתם נורמליים?

ינון אזולאי: מה ביקשנו?

ינון אזולאי: אנחנו מדברים על לתת עזרה לאנשים האלה.

נעמה לזימי: מדבר כאן בן אדם ואומר שאין מכשירים רפואיים ולכן הוא צריך לשלם מהכיס הפרטי שלו לבדיקות של אשתו כי הממשלה שלכם לא דאגה למכשירים רפואיים.

אלכס קושניר: יש כאן אנשים שהגיעו מרחוק.

אלכס קושניר: בואו ניתן להם לדבר.

ינון אזולאי: נעמה, אחת הבעיות שלך היא שאת נכנסת לאיזו כותרת ויוצאת.

נעמה לזימי: בסדר, הבנתי, אבל מה שהוא אמר זה חמור הרבה יותר.

ינון אזולאי: על אלה אנחנו מדברים, על האנשים האלה.

ינון אזולאי: בתחילת הדיון דיברת על אותם חברי כנסת אחראים מהאופוזיציה שבאים ומגישים הסתייגות.

ינון אזולאי: הם עושים זאת עבור המקרים האלה.

ינון אזולאי: בדיוק על המקרה הזה דיברנו אתמול בנושא האומיקרון.

ינון אזולאי: על זה דיברנו ולא על משהו אחר ואת זה אתם לא מוכנים להכניס כהסתייגות בחוק החדש.

אבי שחר: יש לי ילדים גדולים וקטנים.

אבי שחר: היום במצב שלי אני מתבייש להסתכל להם בעיניים.

אבי שחר: אני מכניס את המפתח בבוקר לדלת של החנות, אני לא יודע אם אני ארוויח 50 שקלים או 100 או 200 שקלים.

אבי שחר: אני מוכר דגי נוי שזה מותרות.

אבי שחר: העובדה ירדה והיום אנשים, במקום לקנות דגים ב-100, 200, 300 שקלים, מעדיפים ללכת לסופרמרקט ולקנות אוכל הביתה, ובצדק.

אבי שחר: מישהו במדינה הזאת – שירתנו בצבא, משלמים מיסים – צריך למחוק לי את החוב הזה.

אבי שחר: לא הלוואות, כי אני לא אעמוד בהן.

אבי שחר: אנחנו בקושי שורדים.

אבי שחר: אני לא מפחד מכלום ומוכן ללכת לכלא כאן ועכשיו.

משה אבוטבול: אגב, אלכס, השבוע פורסם שלאחד לא היה כסף לשלם את הקנס של הקורונה והעדיף להיות יום בכלא.

משה אבוטבול: אמיתי.

אבי שחר: אני מוכן להיות בכלא חצי שנה.

משה אבוטבול: אדם בן 75.

אבי שחר: אני מוכן ללכת לכלא לחצי שנה.

נעמה לזימי: הסיפור הזה של מאסר חלף קנס הוא דבר נורא.

אבי שחר: אני מוכן.

נעמה לזימי: אני אומרת לך שהמדינה צריכה למצוא איתך פתרון של הסדרה, של החזרים, של פריסה של הכול.

נעמה לזימי: להפוך אנשים עם מצב כלכלי קשה לעבריינים, זה דבר נורא.

נעמה לזימי: אני מבינה מה אתה אומר, אני מזדהה עם הכאב שלך ואני אומרת שהמציאות הזו, שאלה החלופות, היא מציאות מעוותת מהיסוד.

נעמה לזימי: אני הגשתי את החוק הזה, כמעט העברתי אותו ומשרד המשפטים לא רצו כי יש סיפור עם החוק הזה.

יורם מועלמי: למה ללכת כל כך רחוק?

יורם מועלמי: הוא יכול לקבל היום פטור לפי 13(ג).

אלכס קושניר: אתם רוצים שלדיון הזה תהיה תוחלת או שאתם רוצים שאנשים ידברו ובזה זה יסתיים?

אלכס קושניר: בשעה 11:30 הדיון מסתיים.

אלכס קושניר: אבי, פנית לרשות המיסים?

אלכס קושניר: ביקשת להגיע להסדר?

אבי שחר: אין עם מי לדבר.

אלכס קושניר: מה זה אין עם מי לדבר?

אלכס קושניר: אני שואל אלה.

אלכס קושניר: פנית או לא פנית?

אבי שחר: עדיין לא.

אבי שחר: עמדתי בתור כמה פעמים.

אלכס קושניר: יש לך רואה חשבון?

אבי שחר: כן.

אלכס קושניר: רואה החשבון שלך שמייצג אותך לא יכול לפנות לרשות המיסים?

צמרת אביבי: רואי החשבון הם לא איתנו.

אלכס קושניר: אז תחליפו רואה חשבון.

צמרת אביבי: הם שתולים של רשות המיסים.

יורם מועלמי: זה גם נכון מה שאתה אומר, צריך להחליף הרבה רואי החשבון.

אלכס קושניר: עדי אוחיון, בבקשה.

עדי אוחיון: צוהריים טובים.

עדי אוחיון: נמצא כאן חבר הכנסת אופיר כץ שמכיר את המקרה שלי.

עדי אוחיון: תודה רבה ליורם, לצמרת ולאורן.

עדי אוחיון: אני 30 שנים בתחום מלונאות, משנת 2014.

עדי אוחיון: יש לי חברה שמלווה באופן עצמאי בתי מלון ומתחמי אירוח בישראל.

עדי אוחיון: לתת לכם קצת רקע.

עדי אוחיון: טרום הקורונה אני הייתי משלמת למס הכנסה 15 אלף שקלים בחודש – לא דו חודשי אלא בחודש – ו-7,000 שקלים לביטוח לאומי.

עדי אוחיון: ב-15 במרס 2020 כל אותם בתי מלון שאני מסייעת להם מזה שנים רבות, כולם כאחד, טלפון אחר אחרי השני, מפסיקים לעבוד, סוגרים, סוגרים, סוגרים, סוגרים.

עדי אוחיון: זה ביום אחד.

עדי אוחיון: אתם מבינים שאנחנו מפעל עם 30 שנות ניסיון.

עדי אוחיון: את החברה פתחתי באופן עצמאי בשנת 2014.

עדי אוחיון: בעלי עובד איתי, אין לנו הכנסה ממקום אחר, זה נקרא בעל שעוזר לאשתו, יש לו שני סטנדים בלב ומשנת 2020 אנחנו מתמודדים.

עדי אוחיון: מחודש מאי.

עדי אוחיון: המענקים התחילו בחודש מאי.

עדי אוחיון: מחודש מאי עד סוף דצמבר, הירידה שלי בהכנסה היא 70 אחוזים.

עדי אוחיון: יש לי חמישה ילדים, שניים שהתחתנו שעזרתי להם ועל זה יש לי על זה עוד הלוואות שאני לא יכולה יותר לשלם, ויש לי שלושה ילדי בבית.

עדי אוחיון: יש לי בוגרת תיכון שעכשיו היא בכיתה י"ב וכל השנה הזאת היא לקחה שיעורים פרטיים לבד.

עדי אוחיון: היא עבדה להשיג כסף כי לשלם לשיעור פרטי כי אני, אימא שלה, לא יכולה לשלם לה את הכסף הזה לשיעור פרטי במתמטיקה לעבור את בחינת הבגרות.

עדי אוחיון: אתם מבינים מה זה אומר?

עדי אוחיון: את הבית שלי אני עכשיו מוכרת כי אין לי איך לחתן ילדים.

עדי אוחיון: כל שנת 2020, כל חודש שילמתי את המקדמות למס הכנסה, כל חודש, לא ויתרתי עד סוף השנה.

עדי אוחיון: בדוח של 2020 מגיע לי 12 אלף שקלים החזר אבל המענקים, בזכותם יכולתי לשרוד, את המשכנתא שלי אני הקפאתי לשנה ואני משלמת 25 אחוזים כי אני לא יכולה לשלם יותר.

עדי אוחיון: את הבית שלי אני מוכרת עכשיו.

עדי אוחיון: אם אני שילמתי כל כך הרבה למס הכנסה ולביטוח לאומי, איפה רשת הביטחון של העצמאים האלה?

עדי אוחיון: כשיכלו, לקחו ממני כסף.

עדי אוחיון: אני קיבלתי 12 אלף שקלים שצריך להחזיר לי עבור המקדמות של 2020, בדוח החשבונאי של 2020 אבל אני קיבלתי 100 אלף שקלים מענקים.

עדי אוחיון: איך קיבלתי אותם?

עדי אוחיון: הירידה שלי הייתה ב-70 אחוזים.

עדי אוחיון: למה בכלל לא בודקים בצורה סקטוריאלית?

עדי אוחיון: למה לא בודקים?

עדי אוחיון: מה פתאום לוקחים את ינואר, פברואר, מרס לתוך ההכנסה השנתית?

עדי אוחיון: החשבון היה נורמלי.

עדי אוחיון: הרווחנו כסף.

עדי אוחיון: עד היום עולם התיירות לא התאושש, לא תיירות פנים ולא תיירות חוץ.

עדי אוחיון: תיירות פנים באילת ובים המלח, כל הארץ עדיין מדממת.

עדי אוחיון: אל תגידו לי שבתי המלון מפוצצים, כמו שפעם אמר לי אביר קארה.

עדי אוחיון: בנוסף לזה 100 אלף שקלים, 99 אלף שקלים שאני קיבלתי כמענק, דורשים ממני עכשיו להחזיר 32 אלף שקלים.

עדי אוחיון: את ה-12 אלף שקלים שמגיע לי החזר על המקדמות לא נותנים, שומרים את הכסף, ואומר לי רואה החשבון שלי שאעשה פריסה אבל איך אני אעשה פריסה?

עדי אוחיון: איך אני אשלם?

עדי אוחיון: 1,000 שקלים בחודש אני לא יכולה להוציא.

עדי אוחיון: הבת שלי לוקחת שיעורים פרטיים ואני לא יכולה לשלם עליהם כדי שתעבור את הבגרויות.

עדי אוחיון: נשמע לכם הגיוני?

עדי אוחיון: גם אני הייתי בצבא, הייתי ב-8200, אני לא בן אדם שלא תרם למדינה הזאת.

עדי אוחיון: 4 שנים.

עדי אוחיון: איך יכול להיות שעכשיו אני צריכה למכור את הבית שלי כי אין לי כסף לחתן את הילדים?

אלכס קושניר: איך פריסת תשלומים תעזור לך?

עדי אוחיון: לא תעזור.

אלכס קושניר: מה את מבקשת?

עדי אוחיון: אני מבקשת דחייה.

אלכס קושניר: איך הדחייה עוזרת לך?

עדי אוחיון: היא תעזור כי אז ועדת החריגים אולי תגיע למסקנה ותבין שיש אנשים סקטוריאליים.

עדי אוחיון: אי אפשר לקחת את כולם בסל אחד.

עדי אוחיון: אנחנו לא סל אחד.

עדי אוחיון: צריכים לדון אחד אחד ולהבין את המקרים.

עדי אוחיון: אני לא צריכה שייתנו לי חמלה.

עדי אוחיון: אני צריכה שייתנו לי כבוד ולא חמלה, על כל מה שעשיתי במדינה הזאת ומה שעשו כאן ההורים שלי.

עדי אוחיון: בחיים שלי לא הייתי חייבת אגורה אחת למישהו וכיום אין לי לשלם לא לבתי ספר, לא לשיעורים פרטיים ואני צריכה למכור את הבית שלי.

עדי אוחיון: איך אני אשלם עכשיו 20 אלף שקלים?

עדי אוחיון: מאיפה?

עדי אוחיון: אני לא אלך לכלא, יש לי 5 ילדים ו-5 נכדים.

נעמה לזימי: אין שום סיבה שתלכי לכלא ותודה שדיברת.

עדי אוחיון: תודה רבה שאתם נותנים לי לדבר אבל אני צריכה פתרון.

עדי אוחיון: שנה אני מסתובבת מדלת לדלת ומחפשת מישהו שיקשיב ויבין שיש מקרים שהם שונים.

עדי אוחיון: אם תשאלו על עדי אוחיון, תלכו לכל עולם התיירות ותשאלו מי זאת עדי אוחיון בעולם המלונאות, תשמעו אתם.

עדי אוחיון: הראשונה שהעזה להיות פורצת דרך ולהיות עצמאית בתחום שלי.

עדי אוחיון: אין אחד שלא יודע כמה אני מומחית בתחום אבל מה לעשות שאין עבודה?

עדי אוחיון: שוב, אני גם הקצפת וגם השמנת.

עדי אוחיון: אני לא עובדת מן השורה.

עדי אוחיון: אמרו לי שאלך להיות דיילת אומיקרון.

אלכס קושניר: עדי.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: אנחנו קצרים בזמן.

עדי אוחיון: ואני קצרה בכסף.

אלכס קושניר: לא סתם אני אומר שאני קצר בזמן.

אלכס קושניר: בשעה 11:30 מתחילה ועדת הכנסת על חוק אומיקרון.

אלכס קושניר: אני אצטרך להיות שם כדי להוכיח שאין נושאים חדשים ושאפשר להתקדם בחקיקה.

עדי אוחיון: ומה יהיה עם זה?

אלכס קושניר: אני רוצה להגיע לאיזשהו סיכום.

ינון אזולאי: אפשר להתקדם בחקיקה ולעשות את התיקונים הנדרשים האלה שמעלים כאן

ינון אזולאי: כדי שלא יהיה בחוק האומיקרון.

ינון אזולאי: אחרי שהם יסיימו, אני רוצה לדבר.

ינון אזולאי: כחבר כנסת לא דיברתי אבל שקודם כל הם ידברו.

ינון אזולאי: אל תוציא עלינו רפש.

אלכס קושניר: לא מוציא.

ינון אזולאי: מאתמול אתם עושים כאן קמפיין עלינו.

ינון אזולאי: על אופיר כץ ועלי.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: שיר לוין.

שיר לוין: שלום.

שיר לוין: כמו שכולם אמרו אכן יש חריגים ואני שמחה לדבר בשמם.

שיר לוין: להיות חריג זה לא סתם לבוא לרשות המיסים ולהציג לו את כל העובדות אלא זה מעבר לזה.

שיר לוין: מאחורי כל סיפור יש בן אדם.

שיר לוין: כמה חודשים אחרי שהתחתנתי, עברתי תאונה מאוד קשה, בשנת 2013, והייתי בשיקום במשך 4 שנים.

שיר לוין: לקח לי הרבה מאוד זמן לעמוד על הרגליים ובכלל לתפקד ולעבוד.

שיר לוין: בשנת 2018 פתחתי עסק, בחודש מאי, וחודש וחצי אחרי שפתחתי את העסק הבת שלי נפטרה בשינה בגיל שלוש וחודש.

שיר לוין: במשך שנה הייתי בתקופת אבל עד אמצע 2019.

שיר לוין: בנוסף אני ובעלי רצינו להביא חיים חדשים לעולם ובגלל תאונת הדרכים שעברתי הייתי בשמירת הריון.

שיר לוין: הכנסות בתקופה כזאת אי אפשר להשוות.

שיר לוין: בשנת 2019 הייתי עדיין בתקופת אבל בנוסף לשמירת הריון.

שיר לוין: איך אפשר להשוות אדם שמבקשים ממנו כסף, אתם אומרים שזאת הלוואה אבל זאת לא הלוואה.

שיר לוין: אני משלמת כסף ולא נותנת לכם הלוואה.

שיר לוין: אני כביכול עצמאית אבל אני עובדת בשבילכם.

שיר לוין: אם כל חודש אני משלמת לביטוח לאומי, למס הכנסה למע"מ, לכל הגופים האלה 15 אלף שקלים בחודש, אני לא עצמאית אלא אני עובדת בשבילכם.

שיר לוין: אם אני הולכת הביתה, אחרי הולכים הביתה גם הספקים שלי והעובדים שלי.

אלכס קושניר: כמה כסף ביקשו ממך להחזיר?

שיר לוין: 60 אלף.

אלכס קושניר: מתוך כמה שקיבלת?

שיר לוין: מתוך 60 אלף.

אלכס קושניר: זאת אומרת, לפי הנתונים המחזורים שלך לא ירדו מעבר ל-40 אחוזים.

שיר לוין: המחזור שלי עלה כי הייתי בתקופת אבל ובשמירת הריון.

שיר לוין: לא יכולתי לעבוד.

אלכס קושניר: ואם היו משווים את זה ל-2018?

שיר לוין: גם ב-2018, חודש וחצי אחרי שפתחתי את העסק שלי, הבת שלי נפטרה.

שיר לוין: איך אפשר להשוות?

שיר לוין: זה החריג.

שיר לוין: איך אפשר להשוות ולקחת מבן אדם שנלחם בשיניים שלו להחזיק עסק כדי לקיים את המדינה?

שיר לוין: לוקחים ממנו כסף ואומרים לו, לא, נתנו לך הלוואה.

שיר לוין: אתם לא נתתם לי הלוואה.

שיר לוין: אתם סגרתם לי את העסק ואני לא אוכל לעבוד.

שיר לוין: לי יש חברת ניקיון, חדרי כושר שאני מנקה סגורים.

שיר לוין: מכללות היו סגורות.

שיר לוין: כל מיני חנויות ומשרדים, הכול היה סגור.

שיר לוין: לא יכולתי לעבוד גם אם הייתי רוצה.

שיר לוין: זאת לא הלוואה.

שיר לוין: אתם לקחתם את הפרנסה, אתם צריכים להתמודד עם זה שלקחתם לי את הפרנסה ולא לקחת ממני כסף.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: מורנה ברסקי, בבקשה.

מורנה איירין ברסקי: אני רואה כאן את האנשים בוכים.

מורנה איירין ברסקי: לי כבר אין דמעות.

מורנה איירין ברסקי: הדמעות הראשונות שראיתי היו של צמרת כשהיא עמדה מול ליברמן בפוסטר המפורסם.

מורנה איירין ברסקי: אני לא רוצה לבכות.

מורנה איירין ברסקי: אין לי דמעות.

מורנה איירין ברסקי: אין לי דמעות משם שאת הדירה היחידה שהייתה לי, דירת 2 חדרים, מכרתי.

מורנה איירין ברסקי: יש לי בן אחד.

מורנה איירין ברסקי: אני מקנאת במי שבוכה שהוא צריך לשלם על הבן שלו אבל לי יש בן אוטיסט אחד.

מורנה איירין ברסקי: זהו.

מורנה איירין ברסקי: טוב לא יהיה מזה.

מורנה איירין ברסקי: שקלתי 210 קילו.

מורנה איירין ברסקי: כשליברמן אמר למורי הדרך לכו תחליפו מקצוע, קשה מאוד לשמוע את זה.

מורנה איירין ברסקי: לזלזל בבן אדם שזה המקצוע שלו, אבל אני החלפתי מקצוע פעמיים.

מורנה איירין ברסקי: יש לי תואר שני, אני בוגרת ממר"מ, הייתי בתפקידים בכירים בבנקים ובכל מיני מקומות ומצאתי את עצמי מקימה להקות, עוסקת במוסיקה, כדי לטפל במשקל שלי.

מורנה איירין ברסקי: ירדתי 130 קילו.

מורנה איירין ברסקי: שילמתי על זה ביוקר.

מורנה איירין ברסקי: נאלצתי להחליף עוד פעם מקצוע כי הייתי בכיסא גלגלים ועדיין אני משתמשת בו.

מורנה איירין ברסקי: עברתי לעסוק, במקביל למוסיקה שמתה בקורונה, בנדל"ן.

מורנה איירין ברסקי: לעשות דברים, לשנות.

מורנה איירין ברסקי: לא חיכיתי שליברמן יגיד לי לשנות.

מורנה איירין ברסקי: בשנת 2019, באוגוסט, אושפזתי בשביל משהו קטן, אבנים במרה בגלל ירידה במשקל.

מורנה איירין ברסקי: הסתבכתי עם זה כמעט עד סוף פברואר 2020.

מורנה איירין ברסקי: הייתי מאושפזת כל התקופה הזאת.

מורנה איירין ברסקי: 6-5 ניתוחים ועוד 5 התערבויות.

מורנה איירין ברסקי: כל הבטן שלי מסננת וחתכים שאני לא מקנאת באף אחד שיהיה לו את זה.

מורנה איירין ברסקי: את התקופה הזאת שאני שוכבת בבית חולים, משווים לי למענקים.

מורנה איירין ברסקי: יש לי רק הלוואות בבנקים ורכב ישן שהוא הרגליים שלי.

מורנה איירין ברסקי: אני נכה.

מורנה איירין ברסקי: יש לי 100 אחוזים אי כושר אבל הורידו את זה ל-65 אחוזים בטענה שאני מרוויחה טוב ולכן אין דבר כזה 100 אחוזים.

מורנה איירין ברסקי: ב-85 אחוזים שיש לי, כדי לא לתת לי את היותר שאני אמורה לקבל כדי לקבל את הפטור ממס, אני משלמת מיסים ובשנת 2021 עבדתי והרווחתי מאוד מאוד יפה ברגע שהתרוממתי, אבל יש לי עוד הרבה הלוואות לשלם על כל התקופות האלה.

אלכס קושניר: כמה דורשים ממך להחזיר מהמענק?

מורנה איירין ברסקי: ביקשו את הכול.

מורנה איירין ברסקי: 75 אלף שקלים.

מורנה איירין ברסקי: החזרתי 15 אלף שקלים ונשארו עוד 60 אלף שקלים.

מורנה איירין ברסקי: יש לי 4-3 הלוואות בבנקים.

מורנה איירין ברסקי: הבנקים נותנים הלוואות יקרות מאוד.

מורנה איירין ברסקי: נתנו לי את ההלוואות רק בזכות התרוממות הכסף בשנת 2021 כשסגרתי כמה עסקאות בנדל"ן כי אין לי אפשרות אחרת, אני צמודה לשירותים מיוחדים בבית וכל מיני דברים כאלה.

אלכס קושניר: פנית לרשות המיסים בבקשה להגיע להסדרים?

מורנה איירין ברסקי: פניתי.

מורנה איירין ברסקי: אין לי הסדר.

מורנה איירין ברסקי: איך אני אשלם את זה?

מורנה איירין ברסקי: מאיפה?

מורנה איירין ברסקי: אני צריכה לשלם את ההלוואות שיש לי.

מורנה איירין ברסקי: אתה יודע שאין לי קרן פנסיה כי בארץ לנכים אי אפשר לעשות פנסיה?

מורנה איירין ברסקי: אין לי קרן פנסיה.

מורנה איירין ברסקי: אין לי דירה.

מורנה איירין ברסקי: יש לי רק ילד אוטיסט.

מורנה איירין ברסקי: אין לי כלום.

מורנה איירין ברסקי: מאיפה אני אשלם את 60 אלף השקלים האלה?

מורנה איירין ברסקי: אני אקח עוד הלוואה?

אלכס קושניר: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

אלכס קושניר: מבקשים כאן לדחות את מועדי התשלומים של החזר המענקים.

אלכס קושניר: השאלה שלי היא אם פתרון כזה הוא רלוונטי עבורך.

מורנה איירין ברסקי: אני אגיד לך למה הוא רלוונטי.

מורנה איירין ברסקי: הוא רלוונטי משתי סיבות.

אלכס קושניר: אבל אנחנו מדברים על דחייה עד לאחר החגים.

אלכס קושניר: אלה שלושה חודשים מהיום.

מורנה איירין ברסקי: כן.

מורנה איירין ברסקי: אני אגיד לך למה הוא רלוונטי וזה משתי סיבות.

מורנה איירין ברסקי: המערכת, אותה מערכת שדורשת את המענקים, עוד לא בשלה לעניין החריגים וההשגות.

מורנה איירין ברסקי: אני הגשתי השגה.

מורנה איירין ברסקי: אני קיבלתי הודעה בכתב, ויש לי אותה, שלא ניתן להגיש השגה עד שלא ידרשו ממני את הכסף.

מורנה איירין ברסקי: זאת פשוט בדיחה.

מורנה איירין ברסקי: אני רוצה להשיג, אני רוצה להסביר שאני לא הרווחתי 400 אחוזים במשך 4 חודשים בזמן הקורונה.

מורנה איירין ברסקי: אני לא הרווחתי 400 אחוזים אבל זה מה שהמחשב מראה ולכן אני צריכה להחזיר.

מורנה איירין ברסקי: כתוב כאן 400 אחוזים רווח כי השוו את זה לתקופה שקיבלתי 3,000 שקלים של סרח עודף של איזה תשלום שקיבלתי בזמן שהייתי מאושפזת.

מורנה איירין ברסקי: הייתי מאושפזת 8 חודשים ובהמשך עוד עם ואחר כך עוד ניתוחים.

מורנה איירין ברסקי: איך אפשר להגיד לי 400 אחוזים?

מורנה איירין ברסקי: צריך שהמערכת תהיה ערנית ומבינה ויודעת איך לקבל את החריגים האלה, כי יש חריגים.

מורנה איירין ברסקי: אני כתבתי מילואים כי לא היה משהו אחר.

מורנה איירין ברסקי: מילואים קיבל כסף בזמן המילואים?

מורנה איירין ברסקי: כן.

מורנה איירין ברסקי: היולדת קיבלה כסף בזמן שהייתה בחופשת לידה?

מורנה איירין ברסקי: כן.

מורנה איירין ברסקי: מי שמכר ציוד קיבל כסף על מכירת הציוד?

מורנה איירין ברסקי: כן.

מורנה איירין ברסקי: אני הייתי מאושפזת ולא קיבלתי כלום.

מורנה איירין ברסקי: קיבלתי מענקים.

מורנה איירין ברסקי: אני לא אבכה, לקחתי את המענק לא כי לחצתי על היד בקלות כזאת כי גם את זה מישהו אמר ואמר שלחצו בקלות אלא כי היה כתוב לי – מאה פעמים שאלתי אם זה 2018 או 2019 – הטוב מביניהם.

מורנה איירין ברסקי: אני מבינה לוגיקה.

מורנה איירין ברסקי: יש לי תואר שני.

מורנה איירין ברסקי: אני בוגרת ממר"מ, אני יודעת מה זאת לוגיקה, אני יודעת מה זה 2018 או 2019, הטוב מביניהם.

מורנה איירין ברסקי: בשנת 2018 הרווחתי טוב, ב-2017 הרווחתי טוב, ב-2016 הרווחתי טוב אבל ב-2019 הייתי מאושפזת, אז השוויתי ל-2018 ולחצתי על הכפתור שמגיע לי כי אני משלמת מיסים וגם כשהייתי שכירה שילמתי המון מיסים על המשכורות של ההייטק שהיו לי.

מורנה איירין ברסקי: עכשיו אני צריכה להחזיר את זה בטענה שאני צריכה להשוות את זה רק ל-2019 שזאת פתאום הודעה שהייתה שונה לגמרי מהלוגיקה הראשונה בה התחילו, עם ה-400 אחוזים האלה.

מורנה איירין ברסקי: לשאלתך, הסיבה השנייה למה כן.

מורנה איירין ברסקי: נניח שכולם יהיו אטומים וכולם יגידו נכון, אולי הרווחת 400 אחוזים ובמקום 3,000 שקלים קיבלת 15 אלף שקלים, במקום לקבל 50-40 אלף שקלים בחודש, אז את תשלמי את זה.

מורנה איירין ברסקי: אני אומרת שאולי בשלושת החודשים האלה אני אסגור איזו עסקה, אוכל לשלם גם את ההלוואות שלי וגם יישאר לי משהו לתת בחזרה.

מורנה איירין ברסקי: לא יישאר לי משהו בשביל הכיף שלי, אבל יישאר משהו בשביל לשלם.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: חיים אוחנה.

חיים אוחנה: שלום.

חיים אוחנה: האמת שלא תכננתי לדבר.

אלכס קושניר: רשמו אותך.

חיים אוחנה: כן.

חיים אוחנה: לא תכננתי לדבר אבל אני כן אומר כמה דברים.

חיים אוחנה: אני חושב שהעניין בדחייה, קודם כל, זאת חובה לדחות את המענקים כדי שלאנשים יהיה עוד זמן להתכונן.

חיים אוחנה: הסיבה השנייה היא שאולי מישהו במערכת או בממשלה הזאת יקבל שכל ויבין שצריך בכלל לבטל את כל הדרישה הזאת.

חיים אוחנה: אמרו שזה מענק ולא רשמו הלוואה.

חיים אוחנה: רשמו מענק.

חיים אוחנה: משה אבוטבול שיושב כאן מכיר אותי מבית שמש, אני מעל 20 שנים עושה עסקים, אף פעם לא ביקשתי מאף אחד שום דבר.

משה אבוטבול: עשית ביושר ובכבוד.

חיים אוחנה: כן.

חיים אוחנה: ב-2020 היה לנו מקרה רפואי מאוד חמור, במשפחה של אשתי.

חיים אוחנה: מפאת צנעת הפרט אני לא אכנס לזה אבל שלחתי את זה לצמרת ואם היא תרצה, היא תוכל להעביר לך.

צמרת אביבי: זה נמצא כאן.

חיים אוחנה: אם כן, מקרה רפואי וגם סגרנו עוד עסק שהיה בבעלותנו בשנת הקורונה.

חיים אוחנה: אגב, הכסף בגין מכירת העסק נכנס למחזור וכביכול זה התנפח לקטע שיש לנו רק 15 אחוזים ירידה אבל בפועל הכסף מסגירת העסק נכנס לקטע של המענקים ודורשים מאיתנו להחזיר 60 אלף שקלים מתוך 60 אלף שקלים.

חיים אוחנה: במדינה הזאת קשה מאוד לחיות, במיוחד לעצמאים.

חיים אוחנה: אתה עושה כסף, נכון, אבל מהכסף הזה אתה מאכיל את ביטוח לאומי, את מס הכנסה, את מע"מ.

אלכס קושניר: באיזו מדינה זה לא קורה?

חיים אוחנה: אני יודע שכאן זה כך.

אלכס קושניר: תגיד לי באיזה מדינה זה לא קורה.

חיים אוחנה: אני לא בקי בכל המספרים אבל אני יודע שהמדינה הזאת היא המדינה שהכי קשה לחיות בה.

אורן בוטא: 60 אחוזי מס.

אלכס קושניר: אורן, אני אוציא אותך החוצה.

אורן בוטא: 41 מיליארד שקלים.

אורן בוטא: דמיינו איזה סיפורים קשים היו יותר ממה ששמעתם היום אם לא היינו מקבלים 41 מיליארד שקלים.

אלכס קושניר: תוציאו אותו החוצה.

אלכס קושניר: אורן, צא בבקשה החוצה.

אלכס קושניר: זאת פעם אחרונה שאתה מפריע לי בדיון.

אלכס קושניר: כשאני שואל שאלה, אתה לא צריך לענות לי כי לא אותך שאלתי.

אלכס קושניר: כשאני אשאל אותך, אתה תענה.

משה אבוטבול: אבל הוא הנציג שלהם.

אלכס קושניר: זאת לא פעם ראשונה.

חיים אוחנה: אני לא נכנס לכל המספרים אבל אני יודע שכאן הכי קשה לחיות.

חיים אוחנה: יש לי חברים שבאים מארצות הברית, הם עשירים גדולים והם אומרים שהם לא יכולים לתדלק כאן, הם לא יכולים לאכול כאן, הכול כאן יקר בצורה מפחידה.

חיים אוחנה: במקרה שלי, הגיע לשלם דוח שנתי, סכום מטורף של 12-10 אלף שקלים לכל גוף בעיניי מושחת, ביטוח לאומי ומס הכנסה.

אלכס קושניר: אני מבקש שתחזור בך.

חיים אוחנה: אני חוזר בי.

חיים אוחנה: אמרתי את זה במירכאות.

אלכס קושניר: גם לא במירכאות.

חיים אוחנה: בסדר.

חיים אוחנה: אני צריך לשלם עכשיו את הדוח השנתי ובמקביל דורשים ממני 60 אלף שקלים שגם פריסה של 100 תשלומים, אי אפשר לעמוד בה.

חיים אוחנה: הדבר הזה צריך להיפסק.

חיים אוחנה: מענק זה מענק ולא הלוואה.

חיים אוחנה: אני רואה שכל החברים שלי דיברו על רשות המיסים.

חיים אוחנה: אני חושב שזאת מערכת אטומה, שרוח המפקד לא נותנת את האפשרות לתת חמלה לאנשים ולתת להם את מה שבאמת מגיע להם מבחינת החוק, סעיף 13(ג), כפי שאמר יורם.

קריאה: אדוני, אם אפשר לתת את רשות הדיבור לגלית בבקשה.

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: יש כאן עוד אחד שרשום לדיבור ואנחנו צריכים לאפשר לדבר גם לחברי הכנסת ולרשות המיסים.

יעקב אבוטבול: מזכיר תנועת העצמאים.

יעקב אבוטבול: חברים, אתם צריכים להבין שכרגע זאת מלחמת קיום.

יעקב אבוטבול: לבעלי העסקים אין היום כסף להחזיר את המענקים.

יעקב אבוטבול: שלקחו כי המענקים הם על חובות נמשכים וקודמים שהיו כדי להילחם בעיקולים וכולי בזמן הקורונה ולא באו כדמי כיס ופינוקים.

יעקב אבוטבול: יש כאן מגמה הפוכה.

יעקב אבוטבול: במקום לעזור, לקדם ולהציל עסקים שנפגעו מהמגפה, דוחפים אותם לפינה כאשר בלית ברירה יאלצו לפשוט את הרגל ויעלו למדינה הרבה יותר.

יעקב אבוטבול: לוחצים אותם להחזיר את המענקים שבכל מקרה נבלעו באובר דרפט השוטף ובלתי אפשרי להחזיר אותם כרגע כי בעלי העסקים משלמים על הלוואות ושעבודים ומנסים לשרוד.

יעקב אבוטבול: עבורם זאת ממש מלחמת קיום.

יעקב אבוטבול: העצמאים הם בשר מבשרה של התעשייה הישראלית וכדאי ורצוי להתייחס אליהם בכבוד ולהתחשב בטענות שלהם ולא להתייחס אליהם כנזקקים.

יעקב אבוטבול: תודה רבה.

משה אבוטבול: לשם הגילוי הנאות, אנחנו לא קרובי משפחה.

משה אבוטבול: אנחנו מעריכים אותו מאוד מאוד אבל אין קשר משפחתי.

אלכס קושניר: חבר הכנסת אופיר כץ.

אופיר כץ: רציתי לומר משפט.

אופיר כץ: אלכס, אתה שואל אם פנו לרשות המיסים.

אופיר כץ: במקרה של עדי אוחיון, היא פנתה אלי עם המקרה ואני פניתי לרשות המיסים.

אופיר כץ: שלחתי להם מכתב ב-17 במאי ולא זכיתי למענה עד ה-31 במאי.

אופיר כץ: שלחתי להם שוב תזכורת ועד עכשיו לא זכיתי למענה.

אופיר כץ: אני חבר כנסת שפונה אבל תחשוב מה קורה כאשר האזרחים פונים ומבקשים מענה.

אלכס קושניר: אני חושב שהדרך הנכונה היא שהמייצג יפנה ולא חבר כנסת.

אופיר כץ: כשהוא לא מקבל מענה, הוא פונה לחבר כנסת.

אופיר כץ: מתי מגיעים אלינו?

אלכס קושניר: זה נכון שלפעמים מגיעים אלינו ואנחנו מנסים לפתור בעיות וכל חבר כנסת עוסק בזה כאן הרבה.

אלכס קושניר: אני רוצה לומר, בעיקר לאלה שמנהלים עסקים והם יודעים את זה מצוין, שהדרך לעבוד עם רשות המיסים היא באמצעות רואה חשבון.

אלכס קושניר: כך זה אמור לעבוד.

אופיר כץ: אני אגיד לך למה אני לא מסכים לזה.

אופיר כץ: אני מבין מה אתה אומר אבל אני אגיד לך מה לא בסדר באמירה הזאת.

אופיר כץ: אם אנחנו לא נקבל את התקלות שיש להם במשרדי הממשלה, לא נהיה ערים לכך.

אופיר כץ: אם בן אדם מגיע אלינו, זה אומר שהוא ניסה עם המערכות הקיימים ולא קיבל מענה.

אלכס קושניר: אני מסכים איתך.

אלכס קושניר: אנשים כאן מבקשים יחס מיוחד למקרים חריגים ואני מבין את זה.

אלכס קושניר: יש בזה הרבה מאוד צדק.

אלכס קושניר: כדי לקבל את היחס המיוחד למקרים חריגים, צריך לסמן שמדובר במקרה חריג.

אלכס קושניר: איך מסמנים שיש מקרה חריג?

אלכס קושניר: רואה החשבון בודק את הנתונים, מבין שיש כאן צורך בהשגה ומגיש השגה לרשות המיסים.

אלכס קושניר: אני כאן מבקש מרשות המיסים שברגע שהוגשה אליכם השגה, אל תנקטו בצעדי אכיפה.

אלכס קושניר: ברגע שיש השגה, אל תעשו את זה.

אלכס קושניר: עוד דבר.

אלכס קושניר: יש כאן שלושה סוגים של בקשות.

אלכס קושניר: האחד, הנושא של החריגים ואני חושב שבזה אפשר לטפל.

צמרת אביבי: אבל צריך להגדיר מה זה חריג.

אלכס קושניר: ראשית, זה מוגדר בחוק.

אלכס קושניר: שנית, זה כל כך רחב וככל שתגדירי את תפספסי.

אלכס קושניר: לכן הדרך הנכונה היא לא להגדיר מה שחריג אלא מי שחושב שהוא חריג, יגיש השגה לרשות המיסים ורשות המיסים תבחן את זה.

אלכס קושניר: זאת הדרך.

אלכס קושניר: זאת דרך המלך.

אלכס קושניר: כך זה אמור לעבוד.

אלכס קושניר: אם אני אגדיר עכשיו איקס חריג ויהיה לי איקס פלוס אחד והוא כבר לא חריג, אז הוא לא ייכנס ואנחנו עוד פעם נקיים כאן דיון.

אלכס קושניר: לשם מה?

אלכס קושניר: הבקשה השנייה הייתה לדחות את הפריסה או לדחות את תחילת התשלומים לאחרי החגים.

אלכס קושניר: אני מסכים עם חברי חבר הכנסת בליאק שזה פלסטר שלא עוזר.

צמרת אביבי: יעזור.

אופיר כץ: הם צריכים את הפלסטר הזה.

צמרת אביבי: אנחנו חייבים את הפלסטר הזה.

צמרת אביבי: בבקשה, תצביעו בעד.

יורם מועלמי: אתה חייב את זה אדוני היושב ראש כי זו חרב מתהפכת על עשרות אלפי עצמאים.

צמרת אביבי: אנחנו מבקשים.

צמרת אביבי: אלכס, תבוא לקראתנו.

אלכס קושניר: רגע.

אלכס קושניר: מתחיל דיון בוועדת כנסת ומי שיחליף אותי זה חברי חבר הכנסת בליאק.

אלכס קושניר: אני רק רוצה להגיד שאחרי הדיון שנסיים כאן – ואני מבקש לאפשר לרשות המיסים להתייחס - אנחנו בכל מקרה נשב נקיים עם רשות המיסים פגישת עבודה ואז נוציא לכם איזשהו מסמך.

ינון אזולאי: אדוני היושב ראש, לפני שאתה הולך.

ינון אזולאי: מיד אחר כך יש דיון שהוא דיון מהיר שלי.

ינון אזולאי: הנושא החדש הוא שלי.

ינון אזולאי: איך אתה עושה דבר כזה?

אלכס קושניר: בוא לשם ולא נעשה דיון מהיר.

ינון אזולאי: ומה עם הדיון המהיר?

אלכס קושניר: נקיים אותו אחר כך.

אלכס קושניר: נדחה אותו למועד הבא.

ינון אזולאי: זה היה איזשהו תרגיל מכוון?

ינון אזולאי: אלכס, אני לא מבין.

ינון אזולאי: זה היה משהו מכוון לעשות?

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: לא.

ינון אזולאי: תדחה שם, נמצה את זה כאן.

אלכס קושניר: הדיון היה אמור להיות שעה.

ינון אזולאי: לא מכובד.

צמרת אביבי: אלכס, אנחנו מבקשים להיות בפגישת העבודה עם רשות המיסים.

צמרת אביבי: שגם הנציגים שלנו ישתתפו בפגישה.

יורם מועלמי: שאנחנו נהיה נוכחים, במיוחד היועצת המשפטית של העתירה.

יורם מועלמי: שהיא תהיה נוכחת בדיון עם רשות המיסים.

יורם מועלמי: (היו"ר ולדימיר בליאק)

ולדימיר בליאק: חברים, בואו נמשיך.

יורם מועלמי: אדוני היושב ראש, אני מבקש שהיועצת המשפטית שלנו תהיה נוכחת בדיון שיתקיים אחר כך עם רשות המיסים.

ולדימיר בליאק: רשות הדיבור לתקווה אדיסון ואחר כך לנציגי רשות המיסים.

תקוה אדיסון: אני רוצה לפנות למר שלמה אוחיון ולגברת מירי סביון.

תקוה אדיסון: אני רוצה לדעת - אם אפשר ואני אשמח שתענו לי על כך - איך אתם יושבים כאן מול אבי אוחיון, מול גברת עדי, מול שיר שישבה וסיפרה את הסיפור שלה, מול מורנה, מול חיים מבית שמש, איך אתם הולכים אחר כך הביתה עם הסיפורים ששמעתם כאן ומבקשים מהם להחזיר את הכסף שהם קיבלו.

תקוה אדיסון: אני לא קוראת לזה מענקים כי זה לא מענק.

תקוה אדיסון: אף אחד לא העניק לנו העצמאים כלום.

תקוה אדיסון: זה כסף שלנו שאנחנו שילמנו כל השנים.

תקוה אדיסון: איך אתם חוזרים הביתה?

ולדימיר בליאק: אני מבקש שתיכנסי לנושא.

ולדימיר בליאק: אנחנו לא במשפט כאן.

תקוה אדיסון: אני מתייחסת לנושא.

ולדימיר בליאק: לא.

ולדימיר בליאק: הסגנון הזה לא מקובל.

תקוה אדיסון: אני רוצה לשאול שאלה.

ולדימיר בליאק: תשאלי שאלה בלי לרדת לפסים אישיים.

תקוה אדיסון: אני לא יורדת לפסים אישיים.

תקוה אדיסון: הם עובדי ציבור.

ולדימיר בליאק: אני מבקש להתייחס לנושא.

תקוה אדיסון: אני מתייחסת לנושא.

תקוה אדיסון: אני רוצה לקבל תשובה.

תקוה אדיסון: הם עובדי ציבור.

תקוה אדיסון: אנחנו הציבור.

תקוה אדיסון: אנחנו משלמים להם את המשכורת.

משה אבוטבול: ולדימיר, כשכואב למישהו, הוא צועק איי.

תקוה אדיסון: אני רוצה לקבל תשובה.

ולדימיר בליאק: אני אענה לך.

צמרת אביבי: הם עובדים לפי החוק.

ולדימיר בליאק: לא נתתי לך זכות דיבור.

ולדימיר בליאק: אני מבקש מכם, מכולכם, אני לא רוצה להוציא אף אחד, אני רוצה שהדיון יהיה ענייני.

ולדימיר בליאק: אני אתן זכות דיבור לכל אחד.

ולדימיר בליאק: תודה.

ולדימיר בליאק: אני אענה לך.

ולדימיר בליאק: הם עובדי ציבור מקצועיים ונאמנים והם פועלים לפי החוק.

ולדימיר בליאק: עכשיו את יכולה להמשיך.

תקוה אדיסון: כולנו מבינים שצריך לתקן את החוק.

תקוה אדיסון: גם הם מבינים את זה.

ולדימיר בליאק: הם היום פועלים לפי החוק.

תקוה אדיסון: אחרי המילים האלה, אני רוצה להתייחס בצורה עניינית לדברים שעלו כאן.

תקוה אדיסון: אני חושבת ומסכימה שיש הרבה מאוד מקרים לוועדות חריגים שצריכים לבטל להם את החזרי המענקים, במיוחד המקרים המיוחדים והספציפיים שעלו כאן שהם רק על קצה קיצו של מזלג מראים את מצבם העגום של העצמאים.

תקוה אדיסון: במהלך הקורונה אנחנו הוצאנו ארגזי מזון לעצמאים שקיבלו כסף מהמדינה כדי להתקיים אבל עדיין הכסף שהם קיבלו לא הספיק להם.

תקוה אדיסון: חבר הכנסת בליאק, יש עצמאים שקרסו גם ב-25 אחוזים ואתה יודע את זה מקרוב ואני יודעת שאתה יודע את זה מקרוב.

תקוה אדיסון: יש עצמאים שקרסו גם ב-20 אחוזים.

תקוה אדיסון: למה הם צריכים להחזיר את הכסף שהם קיבלו?

תקוה אדיסון: למה אי אפשר לעשות להם איזשהו החזר דיפרנציאלי, להסתכל עליהם בעין אחרת?

תקוה אדיסון: אנשים כאן שירתו בצבא, אנשים שילמו, אני משלמת, אני עצמאית, אני משלמת כל חודש אלפי שקלים מע"מ, מס הכנסה, ביטוח לאומי.

תקוה אדיסון: אמרתם לנו לסגור את העסקים.

תקוה אדיסון: אתם אמרתם לנו לסגור את העסקים.

תקוה אדיסון: אתם סגרתם את המדינה.

תקוה אדיסון: לא הממשלה הזאת אלא הממשלה הקודמת.

תקוה אדיסון: אנחנו אמורים להתקיים.

יורם מועלמי: גרתם לנו את חופש העיסוק.

תקוה אדיסון: אנחנו צריכים להתנהל בכבוד.

תקוה אדיסון: אנחנו אנשים של כבוד, אנחנו אנשי תרבות, אנחנו אנשים שמחזיקים בתים, אנחנו אנשים שמחזיקים משפחות, אנחנו לא מתחננים לאף אחד.

תקוה אדיסון: אני לא רוצה להתחנן לאף אחד ואני גם לא אדבר בתחנונים לאף אחד.

תקוה אדיסון: כל מה שמתנהל כאן, כל ההתייחסות כלפינו, כל ההתנהלות כלפי העצמאים צריכה להתנהל בחיל וברעדה.

תקוה אדיסון: כך צריך להתנהל כלפינו.

תקוה אדיסון: אנחנו מחזיקים על כתפינו את הכלכלה בישראל.

תקוה אדיסון: כל המיסים שאנחנו משלמים, כל מה שקורה כאן במדינת ישראל, זה מהמיסים שאנחנו משלמים.

משה אבוטבול: חד משמעית.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

ולדימיר בליאק: רשות המיסים, בבקשה.

מירי סביון: צוהריים טובים.

מירי סביון: בפתח הדברים אני חייבת להגיד שגם כבני אדם וגם כאזרחים במדינה, הסיפורים ששמענו כאן נוגעים גם בנו.

מירי סביון: לאורך כל התקופה הזאת ובכלל כרשות שעובדת, גובה מיסים ומשלמת מענקי עבודה גם לעסקים גדולים וגם לעסקים קטנים, אנחנו רואים גם את האנשים שמאחורי המספרים ואת המשפחות ועושים הכול כדי לפעול בצורה מאוזנת ונכונה, כך שאנחנו רואים גם את הפרט מצד אחד וגם את המדינה אותה אנחנו באים לשרת והדברים האלה צריכים ללכת ביחד.

מירי סביון: אני אתחיל מהנושא הפרטני.

מירי סביון: בעולם המענקים, ובאמת שמענו כאן סיפורים קשים, יש אפשרות לחריגים.

מירי סביון: אני דווקא אתחיל מהחריגים.

מירי סביון: בדרך כלל מקובל להתחיל מהכלל אבל אני חושבת שאי אפשר כרגע לשים את הדברים האלה בצד.

מירי סביון: לכן לטובת כל המקרים החריגים הקשים, יש גם את האפשרות של השגות וגם את האפשרות של סעיף 13(ג).

מירי סביון: כל אחד מהמקרים שתוארו כאן, ואולי יש אחרים, יש לו את המצב שלו.

מירי סביון: אני לא חושבת שנכון שכאן בוועדה נטפל בכל אחד מהמקרים לגופו אבל תכף שלמה יסביר מה הערוצים באמצעותם המקרים החריגים יכולים לפעול.

מירי סביון: אני מאמינה שבמסלולים החריגים האלה נוכל לתת מענה למקרים הקשים, גם העסקיים הקשים וגם האנושיים הקשים.

מירי סביון: מכאן אני רוצה לעבור לכלל שזה העולם של תשלום המענקים הכללי שנוגע לרוב רובה של האוכלוסייה ושם נמצאים הכללים שגם החקיקה קבעה וגם הדרך בה אנחנו מיישמים.

מירי סביון: חשוב לי להציג את הדברים.

מירי סביון: לאורך תקופת משבר הקורונה שבאמת התמשכה, העמדנו לרשות העסקים במדינה מערכות של תשלומי מענקים מאוד רחבות ומגוונות בהתאם לגודל העסקים ועשינו מאמצים, במיוחד בשנת 2020 וגם בשנת 2021, שהנגישות של קבלת המענקים לאזרחים, במיוחד לעסקים הקטנים, תהיה מאוד מאוד פשוטה ונוחה.

מירי סביון: לפי דעתי בדיון קודם ציינתי שרשות המיסים, בלי קשר לגורמי ממשלה אחרים ששילמו, שילמה סדר גודל של 41 מיליארד שקלים לעסקים ואזרחים ויותר מ-5 מיליון תשלומים ששולמו אחת לחודשיים, מענקים מסוגים שונים.

מירי סביון: באמת הדגש היה לאורך כל תקופת המשבר, ואלה גם דברים שנאמרו כאן בוועדה, גם אם היא הייתה בהרכב אחר, אבל מבחינתנו זו אותה כנסת שאנחנו מכבדים תמיד.

מירי סביון: הדגש היה תמיד לשלם את המענקים כמה שיותר.

מירי סביון: העסקים היו במשבר והיה ברור שקודם כל צריך לשלם ואם מישהו יקבל משהו שלא מגיע לו, בהמשך הוא יחזיר.

מירי סביון: למעשה במשך תקופה ארוכה לאורך המשברים, למעט במענקים הגדולים שם פעלנו לאורך כל הדרך, הייתה יותר בקרה.

ולדימיר בליאק: המענקים הגדולים, אלה ההוצאות הקבועות.

מירי סביון: מענקי הוצאות קבועות לעסקים מעל 300 אלף שקלים.

מירי סביון: שם ממש בתוך המשבר כבר היינו יותר עם יד על הדופק וגם הסברנו כאן בוועדה כדי שאנשים לא בטעות יצברו סכומי עתק.

מירי סביון: שם היה אפשר לקבל אפילו חצי מיליון שקלים בחודש ולא רצינו שהעסקים יחיו באיזושהי אשליה שהם זכאים לקבל מענקים ושם כבר השתדלנו לעצור את המענקים בשלבים יותר מוקדמים כדי לא לייצר חובות ענק.

מירי סביון: לגבי העסקים היותר קטנים, הסכומים היו יותר קטנים והמענקים שולמו עם בקרה מינימלית.

מירי סביון: ככל שהתקדם הזמן, הסתבר שיש אנשים שבטעות או בכוונה מבקשים ומקבלים מענקים שהם לא זכאים להם.

מירי סביון: אני רוצה לספר מה עשינו עד עכשיו באמת מתוך הבנה שאנחנו נמצאים בתקופה מיוחדת למרות שבאמת בחודשים האחרונים לשמחתנו הכלכלה מתאוששת ורוב העסקים במצב טוב.

מירי סביון: אני רוצה להסביר איך רשות המיסים פעלה ופועלת בהקשר הזה.

מירי סביון: מאמצע שנת 2021 פתחנו מערכת שמאפשרת לכל אחד מבעלי העסקים שקיבל מענקים קודם כל לדעת אם הוא זכאי למענקים או לא.

מירי סביון: מי שנכנס לתוך האזור האישי שלו, יכול לדעת לגבי כל אחד מהמענקים, לפחות לפי נתוני רשות המיסים היבשים, האם הוא זכאי או לא.

מירי סביון: באותה הזדמנות שבה הוא רואה את המידע הזה, יש לו גם אפשרות להחזיר את המענקים ולמעשה עד סוף מרס אפשרנו בלי לבחון כליות ולב וגם מי שהרוויח, גם מי שהרוויח הרבה מאוד, גם מי שצמח קצת וגם מי שצמח הרבה - יכול היה לקבל פריסה די נדיבה בתשלומים רבים ונתנו הרבה מאוד הארכות, כפי שאמר קודם חבר הכנסת בליאק, גם לבקשת פניות שהגיעו אלינו מהציבור וגם פניות מוועדות הכנסת.

מירי סביון: אפשרנו את ההסדרים האלה בצורה אוטומטית, בלי לבחון לעומק האם באמת עסק מסוים צריך אותם או לא, להשיב את המענקים בתשלומים.

ולדימיר בליאק: כמה נישומים הגיעו להסדר?

מירי סביון: אני יכולה לספר שבעקבות המהלכים האלה שהיו מהלכים וולונטריים יותר משני מיליארד שקלים של מענקים אנשים השיבו או הודיעו שהם מתכוונים להשיב, מתוכם כבר נכנס במזומן מעל מיליארד ו-200 מיליון שקלים והשאר הוסדר ומוסדר בימים אלה.

מירי סביון: האוכלוסייה שהגישה מונה יותר מ-77 אלף אנשים שהגיעו ביוזמתם.

מירי סביון: אנחנו מדברים על העסקים הקטנים, על המענקים ועל ההוצאות הקבועות.

אורן בוטא: מתוך כמה?

אורן בוטא: בוועדה הקודמת אמרתם 220 אלף.

מירי סביון: אנחנו לא יכולים לנקוב כרגע במספר מדויק באוכלוסייה מאחר שיש הרבה מאוד עסקים שברור לנו שהנתונים היבשים הם לאו דווקא הנתונים.

מירי סביון: בסופו של דבר גם הנושאים שעלו כאן, כמו לדוגמה חופשות לידה או כל מיני נסיבות שלמעשה אנחנו בנתוני מע"מ היבשים רואים שהעסק לא ירד, אבל בפועל יכול להיות שיש ירידה או ירידה יותר גדולה ממה שאנחנו רואים, ולכן אנחנו מניחים שחלק מהאנשים שלכאורה לפי הנתונים היבשים לא זכאים למענק, בפועל כן זכאים למענק.

מירי סביון: לכן אנחנו מאפשרים לאנשים לעדכן אותנו שכן הם ירדו או להגיש השגות ולומר שהם זכאים למרות שלפי הנתונים היבשים הם לא זכאים.

מירי סביון: זה אומר שכרגע אנחנו רואים אוכלוסייה מאוד רחבה שנענית לקריאה ומחזירה מענקים שהיא קיבלה שלא כדין.

מירי סביון: מעבר לזה נמצאת גם אוכלוסייה שמעולם לא ביקשה מענק שהיא לא זכאית לו.

ולדימיר בליאק: מה קורה עכשיו, אחרי 31 במאי?

מירי סביון: מה שכרגע קורה זה שממצב שבו היה רק מהלך וולונטרי, למעשה בחודשים הקרובים או כבר בשבועות הקרובים או בימים הקרובים, אנחנו נתחיל לפנות לאוכלוסיות מסוימות.

מירי סביון: לא לכולן.

מירי סביון: אנחנו נתחיל לפעול מול אוכלוסיות שלגביהן אנחנו מניחים בוודאות מאוד מאוד גבוהה שקיבלו גם יותר ממענק אחד והנתונים שלהן מראים על צמיחה או יותר מזה.

מירי סביון: לפחות בהתחלה ובהמשך זה יתפרס לאוכלוסיות נוספות.

מירי סביון: אנחנו נתחיל לפנות לאוכלוסיות שהנתונים מראים על כך שקיבלו מענקים ביתר.

מירי סביון: נפנה אליהן קודם כל בפנייה רכה.

מירי סביון: זאת אומרת, הודעות סמס, יקבלו הודעות באזור האישי, נסביר להם בצורה יותר מפורטת שלפי הנתונים שבידינו הם קיבלו מענקים ביתר.

מירי סביון: תהיה להם הזדמנות להגיב, לענות ולהסדיר את הדברים האלה.

מירי סביון: אחרי שתינתן ההזדמנות הזאת ואחרי שיישלחו אליהם גם מכתבים פורמליים, מי שלא יסדיר ולא יגיב, אנחנו נעבור גם לפעולות אכיפה.

ולדימיר בליאק: מה האופציות שקיימות היום לפריסה?

מירי סביון: כיום אין אופציה אוטומטית לפריסה כללית.

מירי סביון: מי שמיוצג על ידי מייצג, יש לו אפשרות בתהליך מוסדר מול המייצגים לפריסה לשישה תשלומים, שוב, ללא תנאי ושנעשית מרחוק.

ולדימיר בליאק: עם הצמדה בלבד.

מירי סביון: עם הצמדה בלבד בכל מקרה.

מירי סביון: במקרים אחרים אפשר להגיע למשרדים שלנו ולבקש פריסה אבל הפריסה נבחנת לגופה.

ולדימיר בליאק: האם היום יש אופציה לבקש פריסה כאשר התשלום הראשון יהיה נניח בעוד חודש או בעוד חודשיים?

מירי סביון: אני אומרת שוב שאין משהו כללי שניתן בכל מקרה.

מירי סביון: אם מגיע בעל עסק ומראה שלפי הנתונים שלו אין לו אפשרות לשלם את כל המענקים שהוא צריך להחזיר בתשלום אחד, תינתן לו פריסה בהתאם לנתונים של אותו מקרה לגופו.

ולדימיר בליאק: השאלה עד כמה אתם גמישים בנושא הזה.

מירי סביון: המשרדים בעניין הזה פועלים כפי שהם נוהגים לגבי חובות מס.

מירי סביון: בודקות את המצב ואת יכולת ההחזר של העסק ומתייחסים בהתאם.

ולדימיר בליאק: פועלים לפי סטנדרט אחיד או כל פקיד שומה עושה דין לעצמו?

מירי סביון: בסך הכול יש הנחיות די אחידות.

מירי סביון: לפעמים המצבים הם מאוד שונים ברמה הפרטנית מאחד לשני.

משה אבוטבול: אי אפשר לדון כל דבר לגופו?

מירי סביון: אני חושבת שזה מה שהסברתי מתחילת דבריי.

משה אבוטבול: כן, אבל הדברים לא מספיק משכנעים.

צמרת אביבי: בפועל מה שקורה זה שהפקידים לא יודעים שום דבר על זה.

ולדימיר בליאק: לכן אני שואל שאלות.

יורם מועלמי: את מודעת לזה שלפי הבג"ץ כל מכתב שיצא לכל עצמאי, את חייבת לתת אפשרות להשגה כי אחרת המכתב הזה לא תקף?

יורם מועלמי: אחרי כן נלך שוב לבג"ץ.

ולדימיר בליאק: יורם, אני מכבד אותך.

ולדימיר בליאק: למה אתה לא מכבד אותי?

יורם מועלמי: תשאל אותה את השאלות הרלוונטיות.

ולדימיר בליאק: אתה רוצה שאני אוציא אותך?

ולדימיר בליאק: אתה בודק אותי?

יורם מועלמי: אני לא בודק אותך.

מירי סביון: כמו שציינו, מי שהיום רוצה להחזיר מענק, אין איזשהו הסדר גורף כפי שעשינו עד סוף מרס אחרי הארכות חוזרות ונשנות.

מירי סביון: אין הסדר גורף שאומר שכל מי שמגיע להחזיר מענק, יקבל פריסה.

מירי סביון: מה שכן מתקיים, אמרתי, שבאמצעות המייצגים אפשר לקבל פריסה לשישה תשלומים.

מירי סביון: המייצגים עושים את זה מרחוק גם בלי להגיע למשרדים.

מירי סביון: בנוסף, מי שזקוק לפריסה, יכול להגיע למשרדי המס, לרשות המיסים, ומקבל פריסה בהתאם לקריטריונים הרגילים שחלים גם היום על פריסה של חובות כאשר משרדי השומה מנוסים ויודעים איך לתת ואיזה סוג של פריסות בעלי העסקים צריכים.

מירי סביון: הם ייתנו אותן בהתאם לנסיבות הרלוונטיות.

מירי סביון: כן חשוב לי לציין שיש מקרים רבים שלצערנו אנחנו מזהים שעסקים דרשו וקיבלו מענקים להם הם לא זכאים, שלא היו אמורים להגיע אליהם, עסקים שצמחו, עסקים שגדלו.

ולדימיר בליאק: אלה לא המקרים בהם אנחנו מדברים.

צמרת אביבי: אנחנו לא מדברים על אלה.

צמרת אביבי: תורידי את זה מסדר היום.

ולדימיר בליאק: זה ברור.

ולדימיר בליאק: אגב, אני מצפה מכם במקרים כאלה לפעול בכל אמצעי אכיפה.

צמרת אביבי: ברור.

צמרת אביבי: גם אנחנו.

מירי סביון: לא כיוונתי את הדברים ליושבים כאן.

מירי סביון: חשוב לי לציין כדי שיהיה ברור שכאשר אנחנו קובעים את הכללים, בתוך האירוע הזה נמצאים גם הרבה מאוד עסקים מהסוג שציינתי.

מירי סביון: לכן אנחנו חושבים שמאוד חשוב, כדי שהטיפול כאן יהיה הוגן, כלפי כולם, ההגינות צריכה להיות גם כלפי העסקים שמלכתחילה לא ביקשו מענק שהם לא זכאים לו או שברגע שהם זיהו שהם קיבלו מענק שהם לא זכאים לו, הם פעלו מיד כדי להחזיר אותו.

מירי סביון: חשוב שיהיה ברור שכלפי אותם אלה שקיבלו מענק שהם לא זכאים לו בידיעה שהם לא זכאים לו, עסקים שצמחו, שלא ניזוקו והכסף לא היה אמור להגיע אליהם, חשוב לדעת ויש חשיבות לזה שאנחנו נפעל במלוא התקיפות כדי שהכסף הזה יחזור לקופת המדינה.

ולדימיר בליאק: אני רוצה לשאול משהו.

ולדימיר בליאק: יש כאן אנשים שבאמת נקלעו לסיטואציות לא פשוטות.

ולדימיר בליאק: אני רוצה שתסבירו להם מה הפעולה שהם צריכים לנקוט בה היום.

שלמה אוחיון: כמו שמירי ציינה קודם, בתהליך אצלנו נכון להיום, אין לנו אפילו מקרה אחד של עסקים קטנים שיצאה דרישה מסודרת להשבת מענקים.

שלמה אוחיון: זאת עובדה שצריכה להיות ברורה.

שלמה אוחיון: נכון להיום טרם יצאה אפילו דרישה אחת שאומרת שאתה חייב להגיש מענקים וקבענו לו ברמה של קביעה שזה הסכום שהוא צריך להחזיר.

שלמה אוחיון: כל מה שנעשה עד היום, אלה מהלכים וולונטריים.

ולדימיר בליאק: זה נכון.

ולדימיר בליאק: זה באופן פורמלי אבל אתם צריכים להבין שברגע שבן אדם מקבל מסרון מרשות המיסים, הוא מבין שיש דרישה.

צמרת אביבי: הפנים שלו יהיו לבנות.

קריאה: אתה כמוני לא תישן בלילה.

שלמה אוחיון: ברשותך, אני אתן את כל התמונה.

שלמה אוחיון: הדבר השני שקבוע בחוק וקבוע בדין זה שלפני שרשות המיסים תנקוט בהליך של אכיפה ותבוא ותאמר למישהו שזה הסכומים שאתה צריך להחזיר ואם לא תחזיר, אנחנו ננקוט נגדך בהליכים – יש הליך של השגה ויש גם אופציה של ערעור.

שלמה אוחיון: ההליכים האלה טרם בשלו בגלל שאנחנו עדיין לא שם, כפי שהצגתי קודם.

שלמה אוחיון: יחד עם זאת, ככל שהגיעו אלינו פניות, גם היום, אנחנו רשמנו אותן אצלנו וענינו לאנשים - כפי שצוין כאן קודם - שעדיין לא הגיע זמן ההשגה אבל רשמנו את זה לעצמנו ולא נקטו באכיפה נגד אותם אנשים.

ולדימיר בליאק: כלומר, מי שפונה היום, אתה לא תופס את זה כהשגה כי עוד לא הוצאת דרישה.

שלמה אוחיון: נכון.

שלמה אוחיון: עדיין אני רושם את זה בצד כדי שאני לא אנקוט נגדו בהליך של האכיפה.

שלמה אוחיון: יחד עם זאת, בחוק המענק הסוציאלי, סעיף 13(ג) שמוזכר כאן חדשות לבקרים אומר שכאשר יש נסיבות מיוחדות ויש קריטריונים בתוך אותו סעיף – מצב כלכלי מאוד קשה או מצב בריאותי מאוד קשה, - כלומר הטיפול צריך להיות טיפול פרטני ספציפי לאותו מקרה.

שלמה אוחיון: שם ניתן שיקול הדעת למנהל לבוא ולבחון את המקרה הזה ולומר שבמקרה הזה אני מקל, אני נותן הקלות כאלה ואחרות אפילו עד לרמה של פטור.

ולדימיר בליאק: תוך כמה זמן אתם מחזירים תשובה?

שלמה אוחיון: החוק קובע את לוחות הזמנים.

שלמה אוחיון: ההשגה צריכה להיות מוגשת תוך 30 ימים מיום הדרישה במענק סוציאלי ותוך 45 ימים במענק ההוצאות.

שלמה אוחיון: אם עומדים בלוחות הזמנים אלה, אנחנו מטפלים ונכון להיום לא נתקלתי במקרים שהתשובה שלנו התמהמהה מעבר ל-21 ימים.

שלמה אוחיון: לפחות מהניסיון והבדיקה שלי, לא קרה מצב שלא ענינו.

שלמה אוחיון: לכן מהבחינה הזאת, לאור מה שמירי הסבירה, לאור מה שהחוק אומר ולאור ההתנהלות שלנו נכון להיום – אני חושב שאנחנו נוהגים בהוגנות הנכונה ומתייחסים בצורה שוויונית לאנשים.

שלמה אוחיון: מירי הזכירה קודם את אותם אנשים שלא ביקשו מענק כי ידעו שהם לא ירדו ב-40 אחוזים או לא ירדו ב-25 אחוזים וגם את אלה שגילו שהם קיבלו אולי משהו שלא כדין והזדרזו והשיבו.

שלמה אוחיון: יש 77 אלף אנשים כאלה, כ-2 מיליארד שקלים, שכבר ביקשו להשיב.

שלמה אוחיון: לכן אנחנו צריכים כגוף שלטוני שאמור ליישם את החוק – לא אנחנו קבענו את החוק אלא אנחנו אמורים ליישם אותו - וכמו שאדוני ציין קודם וענה תשובה ראויה, אנחנו באמת פועלים רק לפי החוק ומפעילים את שיקול הדעת היכן שהחוק מאפשר לנו להפעיל אותו.

שלמה אוחיון: אנחנו יודעים לעשות את העבודה, עושים אותה כל הזמן, זה התפקיד שלנו, זאת העבודה שלנו כאנשי ציבור ואני חושב שאנחנו עושים את זה נכון והוגן כלפי הציבור.

ולדימיר בליאק: תודה.

ולדימיר בליאק: חבר הכנסת עופר כסיף.

עופר כסיף: אני מתנצל כי אני צריך לצאת.

עופר כסיף: אני מבקש לומר בקצרה.

עופר כסיף: הדיון שאנחנו ביקשנו לקיים כאן, עם כל הכבוד לדברים נוספים שהועלו, נגע ספציפית לנושא של דחיית ההחזר ואנחנו קצת חרגנו, בלשון המעטה.

עופר כסיף: יש משהו שמטריד את האנשים המכובדים שדיברו והם מייצגים כאן אלפים.

קריאה: עשרות אלפים.

קריאה: 143 אלף לפי דברי אוחיון.

עופר כסיף: על אחת כמה וכמה.

צמרת אביבי: אנחנו מבקשים דחייה.

עופר כסיף: בדיוק.

עופר כסיף: זה הדבר היחיד.

עופר כסיף: אני פונה כאן לוועדה, לחבריי, ליושב ראש בפועל וליושב ראש הקבוע, שנאמץ את הבקשה הזאת ונדאג לכך שתהיה דחייה בהחזר המענק לאחר החגים.

עופר כסיף: הסבירו לנו כאן החברים מדוע ואיך זה יעזור להם.

עופר כסיף: היושב ראש חבר הכנסת קושניר שאל במה זה יעזור, אפילו פרטנית.

עופר כסיף: אני חושב שקיבלנו תשובה מאוד ברורה.

עופר כסיף: לכן אני מבקש את זה, ואני מתנצל על שאני צריך לצאת, שפשוט נאמץ את הדבר הזה ונאפשר גם לרשות המיסים שכפופה לחוק ולהחלטות שלנו שתהיה דחייה.

עופר כסיף: אנחנו רוצים לראות עוד אנשים במצבים האלה?

עופר כסיף: זה בלתי נסבל.

צמרת אביבי: תודה עופר.

ולדימיר בליאק: תודה.

ולדימיר בליאק: חבר הכנסת אבי מעוז.

אבי מעוז: גם אני מתנצל.

אבי מעוז: גם אני צריך ללכת לדיון בוועדת הכנסת.

אבי מעוז: אני מצטרף לבקשתו של חבר הכנסת עופר כסיף.

אבי מעוז: אנחנו ביקשנו דחייה ולמרות שאני חושב בהתבטאות לא ראויה של היושב ראש אלכס קושניר שקרא לזה פלסטר, גם אם זה פלסטר – כל אדם שקצת כואב לו, שם את הפלסטר ואפילו כדי להרגיש קצת יותר מוגן מהכאב.

צמרת אביבי: רוצים את הפלסטר הזה.

אבי מעוז: לכן אני אומר שאני חושב שאנחנו מדברים על הרבה יותר מפלסטר.

אבי מעוז: כולנו בטוחים שאנשי רשות המיסים עושים את עבודתם קודש והם נאמנים לחוק אבל פונים אלינו כחברי כנסת כי אנחנו צריכים להביא את החמלה ואת הכבוד לכל בעלי העסקים שנפגעו.

אבי מעוז: אני חושב שהבקשה שלנו היא ממש לא מוגזמת ואני חושב שאנחנו צריכים להיענות לבקשתם ולאשר את הדחייה עד אחרי החגים.

אבי מעוז: תודה.

צמרת אביבי: תודה אבי.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

משה אבוטבול: גם אני צריך לרוץ לוועדת הכנסת כי מתקיים שם דיון מאוד מעניין.

משה אבוטבול: אנחנו רוצים לומר לעצמאים היקרים שאתם לעולם לא תצעדו לבד, אנחנו כאן כדי לעזור לכם ולתת לכם כתף.

משה אבוטבול: אני בטוח שגם אנשי האוצר ורשות המיסים יתחילו לאט לאט להבין שמדובר כאן בבעיה אמיתית וזאת לא הצגה.

משה אבוטבול: אנשים לא ממציאים דמעות.

משה אבוטבול: אני חייב לומר שאני מאוד רגיש לקטעים האלה, גם מה שהיה עם צמרת ועכשיו המקרה שהובא לכאן.

משה אבוטבול: דמעות של יהודים לא הולכים בחינם.

משה אבוטבול: לכן מה שחשוב לי מאוד זה שתתמידו ולא תישברו במאבק שלכם.

משה אבוטבול: אני בטוח שאורן וכל החברים הטובים שיושבים כאן, הם כתובת טובה ונאמנה ליידע אותנו אם אתם מספיק מרוצים או פחות מרוצים דבר אחד בטוח והוא שדבש אתם לא מלקקים ואנחנו יודעים את זה ואני יודע את זה מקרוב, מקרובי משפחה וכולי שממש נאבקים על דברים בסיסיים.

משה אבוטבול: זה לשמוע שיחה מביכה עם מנהלת הבנק ממנה מבקשים עוד אשראי של 15 אלף שקלים לכמה חודשים כדי להתאושש.

משה אבוטבול: דובר כאן על נושא המלונאות.

משה אבוטבול: אל תשכחו שביהדות, וחשוב לדעת את זה, יש תקופות יובש כמו שהיה למשל בתקופה האחרונה נושא ספירת העומר.

משה אבוטבול: כל אלה שהתעסקו בקייטרינג, באולמות שמחה, בתקופה הזאת לא הצליחו לעשות משהו.

משה אבוטבול: הנה, אנחנו מתקרבים עכשיו לימי בין המצרים.

משה אבוטבול: בימי בין המצרים יש כאן יובש של כמה שבועות.

משה אבוטבול: חבר'ה, איפה הם ישימו את הראש שלהם?

משה אבוטבול: הם ישימו אותו בשימור לקוחות?

משה אבוטבול: הרי אי אפשר להמציא דברים.

משה אבוטבול: אמר לי מישהו שהוא ירד ברמה - לדברים כאלה מביכים – כי פעם הוא היה עושה מ-200 מנות ומעלה והיום הוא עושה גם ימי הולדת, העיקר להכניס כמה אגורות לתוך הכיס.

משה אבוטבול: לכן אני אומר שאנחנו צריכים לעשות כל מאמץ לדחות את התשלום.

משה אבוטבול: לי יש משנה יותר קיצונית.

משה אבוטבול: אני חושב שחלק מהנושא של מענקי הקורונה, חייב להישאר מסיבה אחת כי בכל אופן אין תשואה בתקופה הקשה, בזמן הקורונה.

משה אבוטבול: כן זכאים או לא זכאים, אף אחד לא עשה כאן מתוך רמאות או מתוך נוכלות.

משה אבוטבול: (היו"ר אלכס קושניר)

משה אבוטבול: אלכס, באת בדיוק בדברים הטובים שלי.

משה אבוטבול: אף אחד לא מלקק כאן דבר ואנחנו יודעים בדיוק את העשייה הברוכה שלכם.

משה אבוטבול: אני מקווה בעזרת השם שכל גורמי ומקבלי ההחלטות יבינו וישכילו שזה מיותר שתהיו כאן.

משה אבוטבול: במקום להיות כאן, תרוצו לפתוח עוד מאות עסקים חדשים ולאושש את הכלכלה של מדינת ישראל.

משה אבוטבול: אני מאמין מאוד גדול שאחרי שבאמת הייתה כאן קשת שרחבה של כל החברים מכל סיעות הבית, אנחנו אומרים לכם שבסופו של דבר זה יצליח וכולם יצליחו.

משה אבוטבול: כל אחד מכם מייצג משהו.

משה אבוטבול: אני רוצה להגיד שמר אוחנה לימד בימים הכי קשים כאשר לפתוח עסקים זה היה דבר לא קל.

משה אבוטבול: אני לא אשכח שאימא שלו היקרה עשתה עסק שבאמת היה מאוד מאוד חשוב בבית שמש ואפתה עוגיות מיוחדות, ייחודיות, והייתה לנו כתובת ממנה יכולנו לקנות את העוגיות האלה כי אם לא, היינו צריכים לנסוע לירושלים.

אלכס קושניר: חבר הכנסת אבוטבול, הדיון הזה עומד להסתיים.

משה אבוטבול: רציתי להודות לכם ולבקש מאלכס בבקשה ממך, שמעת את כולנו, תפעיל את כל הסמכויות שלך לעזור לאותם אנשים נפלאים אלה שלא יקרסו.

משה אבוטבול: התנצלתי מראש שאני חייב לרוץ לוועדת הכנסת כי יש לנו שם דיון שאני צריך להשתתף בו.

משה אבוטבול: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: חברים, אני מתנצל שלא הייתי בחלק מהדיון אבל לפחות הורדנו את הנושא החדש כך שנוכל להמשיך לדון בחוק המענקים שעומד על שולחן ועדת הכספים.

אלכס קושניר: תודה רבה לכם שבאתם.

אלכס קושניר: תודה רבה לכם שדיברתם.

צמרת אביבי: מה נסגר?

צמרת אביבי: אנחנו מבקשים את הדחייה?

אלכס קושניר: תודה רבה לכם שבאתם ותודה רבה לכם על שדיברתם.

אלכס קושניר: אני מבין שיש כאן שלושה נושאים על סדר היום.

אלכס קושניר: האחד הוא הנושא של יחס לחריגים, נושא שמאוד מאוד חשוב לפתור.

אלכס קושניר: הנושא השני הוא בקשה לאי אכיפה עד סוף תקופת חגי תשרי, תשפ"ג.

אלכס קושניר: נכון?

צמרת אביבי: נכון.

שלמה אוחיון: לא ננקוט באכיפה, אם אני מבין נכון את הדיון.

שלמה אוחיון: זה רק לגבי אלה שבאמת - - -

אלכס קושניר: רגע.

אלכס קושניר: הנושא השלישי הוא עניין של פריסת מענקים באופן כללי או דחיית פריסת מענקים.

אלכס קושניר: אני אתחיל מהנושא השלישי.

אלכס קושניר: צריך להבין – ואני כרגע שם בצד את כל האנשים שבאמת נקלעו לכל מיני בעיות חריגות – שבאופן כללי אנשים שנדרשו להחזיר את המענקים, נדרשו להחזיר אותם כי קיבלו אותם שלא בצדק.

אלכס קושניר: אני לא מדבר על אלה שדיברו כאן ועל הטענות הקשות שהועלו כאן בגלל מצב אישי של כל אחד בנפרד.

אלכס קושניר: אני מדבר איתכם על מצב רגיל שבו עסק חשב שתהיה לו ירידה במחזור ובסוף לא הייתה לו ירידה במחזור והוא צריך להחזיר את הכסף, במיוחד כאלה שעלו במחזור.

אלכס קושניר: ושוב, למי שיש בעיה של חישוב תקופת הבסיס, צריך ללכת למסלול חריג ולהיבדק.

אלכס קושניר: לכן אני רוצה להגיד את זה כאן על השולחן שהמענקים שנתקבלו שלא בצדק, בניגוד לחוק, צריכים להיות מוחזרים.

אלכס קושניר: כך מתנהלת מדינה מתוקנת.

אלכס קושניר: תחשבו על אלה שנמצאים באותו מצב ולא הגישו בקשה למענקים ולא קיבלו אותם ולכן יש כאן טענה קשה של אי צדק.

אלכס קושניר: לכן אמירה אחת ברורה לפחות ממני היא שהמענקים צריכים להיות מוחזרים.

אלכס קושניר: לגבי שתי הסוגיות הנוספות שקשורות למסלול חריגים שהיום מתקיים דרך ההשגות אבל אנחנו נבדוק את זה ונדייק את זה, ולגבי אי אכיפה ועל מי כן אוכפים ועל מי לא אוכפים.

אלכס קושניר: כפי שאמרתי, אנחנו נקיים פגישת עבודה מסודרת, נבין את כל התהליכים ונוציא את זה בצורה מסודרת או על ידי רשות המיסים או על ידינו כוועדה.

אלכס קושניר: אני מאמין שאתם תקבלו את זה בימים הקרובים.

צמרת אביבי: אני רוצה להפנות שאלה למר אוחיון.

צמרת אביבי: האם אלה שבאמת ירדו בירידה שנתית, ירדו הרבה, מעל 50, מעל 60 אחוזים ירידה שנתית ובאמת היו צריכים את הכסף להמשך הקיום שלהם, האם אתם תתחילו באכיפה ב-1 ביולי ותפנו גם אל אלה?

צמרת אביבי: אני רוצה שיהיה ברור.

אלכס קושניר: זה לא יהיה ברור כל עוד אנחנו לא נעשה פגישה מסודרת, נבין מה עומד על הפרק וניתן לכם תשובות.

צמרת אביבי: אני מבקשת שהפגישה תהיה איתנו.

יורם מועלמי: היא חייבת להיות איתנו.

צמרת אביבי: שלא יהיו החלטות מעל הראש.

צמרת אביבי: בבקשה.

אלכס קושניר: תקשיבי.

אלכס קושניר: יש הליכים תקינים בעבודה בין רשות מחוקקת לבין רשות מבצעת.

צמרת אביבי: אבל יש נציגות של הציבור.

אלכס קושניר: די עם זה.

אלכס קושניר: יש תהליכים תקינים בין העבודה של הרשות המחוקקת אל מול הרשות המבצעת, בין ועדה בכנסת לבין גוף ממשלתי שמבצע את העבודה ונתון לפיקוח של הוועדה בכנסת.

אלכס קושניר: בעלי עניין, ובמקרה הזה אתם בעלי עניין, לא תמיד יכולים להשתתף בפגישות האלה.

אלכס קושניר: לשם כך יש פגישות הכנה ולשם כך יש דיונים בכנסת כדי שנשמע אתכם.

אלכס קושניר: לכן, יש לך כאן אנשים שיושבים מולך, אלה שנשארו, אני מדבר על חברי הכנסת שאינם מנותקים ממה שקורה.

אלכס קושניר: גם ולדימיר היה עצמאי גם אני הייתי עצמאי.

אלכס קושניר: אמנם לא בתקופת האומיקרון אבל הייתי עצמאי ואני יודע מה זה להוציא חשבונית ואני יודע מה זה לשלם מע"מ.

אלכס קושניר: לא נולדנו בירח והונחתנו כאן.

אלכס קושניר: תסמכו על שיקול הדעת שלנו, שאנחנו נעשה הכול כדי מצד אחד להקל אבל מצד שני לעשות את זה בצורה נכונה וצודקת.

אלכס קושניר: בזה אני מסכם את הדיון.

אלכס קושניר: הדיון הבא מתחיל בשעה 12:20.

אלכס קושניר: תודה רבה.