ועדת ביטחון הפנים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 117, 2022-06-27 13:15

מירב בן ארי: שלום לכולם.

מירב בן ארי: אנחנו פותחים את הדיון של הוועדה לביטחון הפנים, היום 27.6.22, כ"ח בסיון תשפ"ב, הנושא אישור מינוי נציבת קבילות שוטרים וסוהרים.

מירב בן ארי: אני אגיד כמה מילים ואני אתן לתומר.

מירב בן ארי: אני קיימתי כאן דיון לפני מספר חודשים בנושא של קבילות הסוהרים והשוטרים לאחר שהנציבה האחרונה, עליזה יעקובי, סיימה את התפקיד.

מירב בן ארי: אני יודעת שהמנכ"ל ביקש ממנה להישאר מספר חודשים, אבל היא העדיפה לסיים את תפקידה.

מירב בן ארי: אני זוכרת את הדיון הזה היטב כי הוא נחקק לי כאחד הדיונים שבאמת בהם, לצערי, אני זוכרת שמיד אחרי הדיון גם התקשרתי לתומר ודיברנו, ממש הבעתי תסכול רב לאור העובדה שבניגוד לצבא, שמפעיל מנגנון רציני ומקצועי, דווקא בארגון כל כך חשוב, של השב"ס והמשטרה, הנציבות פעלה בתת תפקוד ובאמת תלונות של שוטרים וסוהרים לא התקבלו ולא טופלו כראוי.

מירב בן ארי: לכן דיברתי עם תומר עוד באותו יום ואמרתי לו שחייבים לקדם את זה והוא אמר לי שהם יעשו כמה שאפשר בזמן שיש לנו כדי באמת להביא למינוי של נציב, במקרה הזה נציבה חדשה.

מירב בן ארי: זה היה לי מאוד מאוד חשוב ואני שמחה ואני מברכת את ההצטרפות של הנציבה המיועדת, גב' ליאורה חביליו, ברוכה הבאה לוועדה.

מירב בן ארי: אני לא יכולה להבטיח לך אם אני אהיה בפעם הבאה, אבל מה שבטוח שהוועדה תהיה וזה מאוד חשוב, כי זו ועדה חדשה שהוקמה השנה והדיווח שלך יהיה לכאן לוועדה, ואני מאמינה שנצפה ונשמע ממך עוד דברים.

מירב בן ארי: אני רוצה רק להגיד מילה אחרונה, אני הבנתי שהיה כאן שיח, הוא גם הגיע אליי, לגבי המינוי ואנחנו נשמע כמובן את העמדות.

מירב בן ארי: הבנתי שיש עתירה לבג"צ ועם זאת, אני עברתי על קורות החיים של ליאורה, אני עברתי על ההחלטה של הוועדה, ראיתי גם את הציון שהיא קיבלה, שהוא היה הכי גבוה מכולם, אני חושבת שההליך התנהל בצורה ראויה וטובה.

מירב בן ארי: ברמה האישית, מישהו כבר צריך לענות להם, אין מי שעונה לקבילות של שוטרים וסוהרים.

מירב בן ארי: בתקופה הדרמטית שאני נמצאת בה, שזה רגע לפני פיזור הכנסת, מאוד מאוד חשוב לי שתהיה כתובת, גם כשלא תהיה ממשלה וכנסת.

מירב בן ארי: אני באמת לא יודעת לאיזו תקופה אנחנו הולכים מכאן, עברנו שנתיים מטלטלות עד שהממשלה הזאת אושרה ולצערי אחרי שנה אנחנו שוב יוצאים לבחירות, לכן עוד יותר דרמטי בעיניי המינוי בזמן הזה.

מירב בן ארי: בבקשה, אדוני המנכ"ל.

תומר לוטן: תודה, ותודה לגברתי יושבת הראש וכל הנמצאים.

תומר לוטן: אני רוצה להתחיל מאותה נקודה שבה את התחלת, אני חושב שלפני כמה חודשים אנחנו הבנו יחד שיחידת הקבילות במשרד נמצאת בבעיה, בבעיה שקשורה בין היתר גם לקשיי כוח אדם משמעותיים שהתפתחו בה לאורך הדרך, קושי בעתודות של כוח אדם שנדרשות שם.

תומר לוטן: הדברים האלה גם מאוד הקשו על הנציבה היוצאת ששיתפה אותי בנושאים האלה.

תומר לוטן: ניסינו לתת להם מענה בטווח קצר ואכן, כפי שציינת, באזור חודש ינואר, אם אינני טועה, הנציבה הקודמת, עליזה, הודיעה על סיום תפקידה.

תומר לוטן: מאוד רצינו שהיא תישאר עוד קצת כדי לתת לנו זמן להתארגן, אבל היא באמת מיהרה לממש את ההחלטה ואנחנו כמובן מכבדים אותה על זה.

תומר לוטן: יחד עם זאת החשיבות של להעמיד את היחידה הזאת על הרגליים, בראש ובראשונה לבחור נציב/נציבת קבילות חדשה ושנית, לטפל בעיבוי כוח האדם הנדרש, מבחינתי זה הפך להיות משימה מאוד מאוד דחופה.

תומר לוטן: אז אמנם זה לא נושא הדיון, אבל אני כן אגיד שברקע אנחנו מנהלים עכשיו סדרה של איושים, כולם נמצאים בהליכי איוש כאלה או אחרים, בהליכי מכרז של שירות המדינה, אני באמת רוצה להאמין שעד משהו כמו אמצע הקיץ הזה נוכל לחזור לתקנון מלא ומתפקד של היחידה.

תומר לוטן: אבל כל זה כמובן הוא חתיכה אחת בתוך האירוע שהחלק הגדול בו הוא כמובן הניהול וראש היחידה וכמובן בהקשר הזה המשימה של למנות נציב חדש של היחידה היא משימה שמיד מיד פעלנו כדי לממש אותה.

תומר לוטן: כיוון שמדובר בתפקיד סטטוטורי אז למעשה דרך המינוי היא באמצעות ועדת איתור והרכב ועדת איתור ואופן פעולתה נקבע גם על ידי החוק וגם על ידי נציבות שירות המדינה שליוותה אותנו בעניין הזה.

תומר לוטן: הייתה לי את הזכות להיות יושב ראש ועדת האיתור והרכב ועדת איתור ואופן פעולתה נקבע גם על ידי החוק וגם על ידי נציבות שירות המדינה שליוותה אותנו בעניין הזה.

תומר לוטן: הייתה לי הזכות להיות יושב ראש ועדת האיתור ביחד עם ארבעה נציגים נוספים שגם הם מוכתבים, כאמור, מתוקף החוק, מתוקף תקשי"ר.

תומר לוטן: הנציגים הם נציג משטרה, ניצב בדימוס, במקרה הזה זה היה אהרון אקסול, גונדר בדימוס של שב"ס, במקרה הזה זה היה גונדר לשעבר אייל גובר, נציגת נציבות שירות המדינה, חגית רשף, שהיא הממונה על יחידות הביטחון, בין היתר גם על המשרד שלנו, ונציגת היועצת המשפטית לממשלה שזאת הייתה עורכת הדין נעמה פויכטונגר.

תומר לוטן: עם הקמת הוועדה פורסמה ועדה עם קריאה למועמדים להגיש מועמדויות.

תומר לוטן: אני חושב שזה היה, אם אני לא טועה, בסוף מרץ.

תומר לוטן: פורסמה המודעה ואז בתהליך שמתנהל בתוך נש"מ, נציבות שירות המדינה, בעצם סוננו המועמדים המתאימים.

תומר לוטן: אלינו בסופו של תהליך הגיעו שבעה מועמדים לריאיונות אחרי שבנינו את הקריטריונים למינוי.

תומר לוטן: למעשה לפני זמן קצר, משהו כמו שבוע-שבוע וחצי, השלמנו את תהליך המינוי בריאיון של כלל המועמדים ואני מאוד מאוד שמחתי במהלך הדיונים האלה לפגוש שם את ליאורה, שלא הכרתי אותה קודם.

תומר לוטן: אני כן אגיד, הגיעו מועמדים מאוד מאוד מגוונים, גם מהגופים עצמם, גם ממשרד המשפטים, גם מנציבות שירות המדינה, גם ממח"ש אפילו.

תומר לוטן: היו מועמדים מאוד מאוד מגוונים ומעניינים.

מירב בן ארי: כן, ראיתי, היו תשעה ושניים פרשו.

תומר לוטן: נכון, תשעה חצו את הקריטריונים הסופיים, מתוכם שבעה התייצבו לריאיונות, שזה, אגב, מספרים די גבוהים ביחס לשירות המדינה, אני חייב לומר, לצערי הרב.

תומר לוטן: המועמדים היו בסך הכול בספקטרום די מעניין ומרשים, אבל אני חייב לומר, וזה היה מאוד מאוד בולט, הניסיון, המקצועיות, המסירות, החזון שהפגינה ליאורה בדיונים היו מאוד מאוד מעוררי השראה ונתנו לכולנו את התקווה ואת ההבנה שאנחנו פגשנו פה במועמדת מאוד מאוד מתאימה.

תומר לוטן: אני חייב להגיד שהבחירה בה הייתה בחירה פה אחד.

תומר לוטן: אתם יודעים איך זה נעשה, כל אחד בוחר בעצמו ואז אחר כך משווים את הציונים ובאמת כשחשפנו את הציונים גילינו באיזה פער כולנו זיהינו את ליאורה כמועמדת טובה ומצוינת.

תומר לוטן: כתוצאה מהעניין הזה אנחנו נמצאים כאן עכשיו כדי להשלים את התהליך.

תומר לוטן: על פי החקיקה התחנה הסופית היא תחנת המחוקק ולכן אנחנו כאן בוועדה.

תומר לוטן: אם יש שאלות, אני כמובן אשמח לענות עליהן, אבל באופן עקרוני אני חושב שאני אשמח לתת לליאורה אולי להציג את עצמה ואני מאוד מאוד מקווה שנצא יחד לעבודה משותפת.

מירב בן ארי: תודה רבה, תומר.

מירב בן ארי: ליאורה, בבקשה.

ליאורה חביליו: תודה רבה.

ליאורה חביליו: אני אציג את עצמי, אני אשתדל בקצרה ואני חושבת שההצגה שלי אולי תוכל לתת תשובות לשאלות שקיימות.

ליאורה חביליו: אז אני כבר מעל 35 שנה בשירות המדינה, כולן במשרד המשפטים, והייתי מחלקת את התקופה הזאת לארבעה חלקים כשאני אתייחס בעיקר לדברים שהם נושקים לתפקיד הזה.

ליאורה חביליו: אז החלק הראשון, הייתי פרקליטה בפרקליטות מחוז ירושלים, עסקתי בכל סוגי התיקים הפליליים.

ליאורה חביליו: פרקליטות ירושלים עסקה גם בתיקים אזרחיים, אז במקצת הזמן עסקתי גם בתיקים אזרחיים, החל מתיקי התפרצויות, סמים, ועד לתיקי רצח, מרמה וכו'.

ליאורה חביליו: במקביל לתקופה הזאת הייתי גם חברת ארגון הפרקליטים ובין השנים 2000 ל-2004 הייתי יושבת ראש ארגון פרקליטי המדינה, ששם באמת הייתה לי ההזדמנות לעשות שינויים, אפילו מתוך הפוזה של ועד.

ליאורה חביליו: כמובן שכל מה שאני אומרת שאני תמיד זה בשיתוף עם עוד גורמים.

ליאורה חביליו: קיצוב הקדנציות למשל, אנחנו היינו הארגון הראשון שיצא לקדנציות, למרות שהיינו בוועד הובלנו את הנושא של קדנציות.

ליאורה חביליו: גם כל סולם הדרגות הצלחנו לשנות, כל סולם ההיררכיה, תפקידי ניהול וכו', ומכאן באה לי באמת הזיקה לטיפול לא רק בארגון ובניהול, כמו שאנחנו נראה תיכף אחרי זה, אלא גם טיפול בפרט בהקשר של הארגון כולו.

ליאורה חביליו: אהבתי מאוד את התפקיד הזה.

ליאורה חביליו: בשנת 2004 הסתיים גם התפקיד הזה, החלטתי לפרוש עקב מינויי להיות משנה לפרקליט מחוז ירושלים, מספר שנים אחר כך מוניתי להיות פרקליטת מחוז ירושלים אזרחי ובשנים האחרונות אני פרקליטת מחוז תל אביב אזרחי, תפקיד שאני נושאת בו עד עכשיו.

ליאורה חביליו: במסגרת התפקידים האלה אחד הלקוחות המשמעותיים ביותר שלנו זה משטרת ישראל וגם שב"ס.

ליאורה חביליו: יצא לי להכיר את הגופים האלה מכל הצדדים וגם פה אחד הדברים שבאופן אישי אני עושה זה נושא של מתן חסינויות.

ליאורה חביליו: חרתנו על דגלנו את הנושא של הגנה על עובדי ציבור בכלל ועל שוטרים בפרט.

ליאורה חביליו: בשנת 2006 התקבל בכנסת חוק שאפשר מתן חסינות לעובדי ציבור, החוק הזה נתן ליועץ המשפטי לממשלה את הסמכות לתת את החסינות והוא האציל את זה לפרקליטי המחוז האזרחיים, ככה אני מוסמכת באזור תל אביב.

ליאורה חביליו: מרבית התיקים הם בתל אביב ואנחנו מתייחסים לזה מאוד ברצינות.

ליאורה חביליו: כל הליך חסינות כזה לא רק השוטר מגיע, מגיעה כל הקבוצה שמלווה אותו וגם כל המנהלים שלנו, ואנחנו באמת משתדלים לתת לשוטר, במקרים כמובן המתאימים, וברוב המקרים שאני נתקלתי זה כן מתאים, את המעטפת, לתת לו את ההרגשה שאנחנו נותנים לו את השירות, שאנחנו דואגים לו, שהמערכת מגבה אותו.

ליאורה חביליו: למרות שזה תיק אזרחי, תביעה אזרחית, אז תתפלאו כמה הליך כזה מטריד את שלוות הנתבע, לפעמים לא פחות מאשר איזה שהיא חקירה במח"ש.

ליאורה חביליו: תוך כדי זה אנחנו משתדלים גם לראות אם תיק לא מתעכב מדי במח"ש, דבר שמפריע לנו לייצג אותו וגם פה אנחנו פועלים.

ליאורה חביליו: אז כל הדברים האלה הביאו אותי להגיש את המועמדות.

ליאורה חביליו: אני חושבת שהשנים הרבות, ההכרה שלי הטובה עם שני הגופים, והרצון שלי באמת לטפל בעת הזאת בפרט לכלל, לא מהכלל לפרט אלא בפרט לכלל, ולעשות שימוש בניסיון שעשיתי, בקשרים ובהיסטוריה בשביל כן לקדם את הטיפול בקבילות ובפרט, כשהסתכלתי במה שטופל עד עכשיו, בדוחות וכו', אני חושבת שצריך לעשות הרבה יותר, בטח כשאנחנו קוראים עכשיו, לצערנו, ששוטרים עוזבים את השירות, זה משהו שכולנו צריכים לחשוב עליו.

ליאורה חביליו: ברור שהנציב הוא לא זה שמטפל לבדו, אבל אני חושבת שאם הוא בא באופן חיובי עם השוטרים ועם ההנהלה אז כן אנחנו חייבים לעשות משהו כדי שתהיה לנו משטרה חזקה והמשטרה בסוף היא כל אחד מהפרטים שלה השוטרים.

ליאורה חביליו: אז ככה אני רואה את החזון שלי, לתת לשוטרים את המעטפת, את הייצוג, בצורה הטובה ביותר ולצורך זה אני הגשתי את המועמדות ואני מקווה שאני אעשה את התפקיד.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: האם למישהו מהמשרד לביטחון פנים יש הערות?

מירב בן ארי: אוקיי, אז אני אעבור ברשותכם לנציגי הארגונים שביקשו לדבר, אביגיל.

אביגיל שררה: אני אתן את זכות הדיבור ראשונה לחברי חיים שמולביץ.

אביגיל שררה: חיים הוא בפורום ראשי הארגונים שלנו, או שחיים יציג את עצמו.

חיים שמולביץ: כן, אני אציג את עצמי.

חיים שמולביץ: אני גם הייתי במשטרת ישראל שנים רבות, הייתי קצין מחוז תל אביב והייתי היועץ המשפטי של המשרד לביטחון פנים בעבר, הייתי גם היועץ המשפטי של שירות בתי הסוהר, אני משמש כנשיא קרנות הסוהרים, כיועץ המשפטי של ארגון בתי הסוהר העולמי ויושב ראש ועדת שב"ס בלשכת עורכי הדין.

חיים שמולביץ: אני רוצה לומר שאני לא מכיר את המועמדת, אין לנו היכרות אישית, לכן לא מדובר פה על איזה שהיא פסילה אישית, אלא מה שאני רוצה להציג זה עניין מהותי ולכן אני רוצה לומר את דבריי.

חיים שמולביץ: העניין הוא כזה, אני חושב במלוא הצניעות שיש לי איזה שהיא זכות ראשונים במוסד הזה שנקרא נציב קבילות שוטרים וסוהרים.

חיים שמולביץ: בסוף שנות ה-70 הובלתי את המאבק של השוטרים והסוהרים להקמת איגוד מקצועי ובסופו של דבר עברה חקיקה בכנסת שאמרה שמצד אחד לשוטרים ולסוהרים לא יהיה איגוד מקצועי, אבל ניתנו שתי חלופות כפיצוי.

חיים שמולביץ: החלופה הראשונה זה השוואת השכר של השוטרים והסוהרים לשכר משרתי הקבע, והפיצוי השני זה הקמת מוסד נציב הקבילות.

חיים שמולביץ: ב-79' זה היה חלק מהסיכום שהיה לנו.

חיים שמולביץ: מוסד נציב קבילות כדי שנציב הקבילות ישמש כתחליף לאיגוד מקצועי כפה לשוטרים ולסוהרים וייצג אותם בתוך המערכת.

חיים שמולביץ: תחליף לאיגוד מקצועי.

חיים שמולביץ: לפיכך, מאז 1979 ועד עכשיו כל נציב קבילות שמונה היה תמיד אדם שהיה לו רקע עמוק ומלא והוא היה מתוך המערכת, או שוטר, או סוהר בעברו כאשר הוא מכיר היטב את המערכת, וגם העבודה שלו הייתה כזו שהוא היה מייצג שוטרים וסוהרים תוך כדי העבודה שלו גם בארגונים.

חיים שמולביץ: יש מועמדים כאלה שהיו, וגם הפעם, ואני חושב שהמינוי של נציב קבילות כשהוא אדם שבא מחוץ למערכת, כשאין לו את הידע, את הידע הנדרש לצורך ייצוגם של השוטרים והסוהרים, הוא לא ישיג את מטרתו.

חיים שמולביץ: אני שמעתי גם מה שאמרה יושבת ראש הוועדה, שצריך שתהיה כתובת, אבל זו לא הכתובת.

חיים שמולביץ: השוטרים והסוהרים מצפים לכתובת, למישהו שמוכר להם, מישהו שמכיר, יודע בדיוק איך המערכת עובדת, יודע איך ההיררכיות ויודע לייצג אותם.

מירב בן ארי: אתה חושב שחייל שקובל על הצבא, מכיוון שהייתי גם ארבע שנים בוועדת חוץ וביטחון, אתה חושב שהוא בכלל מכיר את בריק או מה התפקיד שלו?

חיים שמולביץ: לא היה נציב קבילות חיילים שהוא לא היה חייל.

מירב בן ארי: לא, אני שואלת, אמרת שהוא צריך להכיר.

מופיד מרעי: כל המדינה חיילים.

מירב בן ארי: אני שואלת אותך, חייל שקובל, באמת, מה זה משנה?

מירב בן ארי: העיקר שיש לו מערכת שהוא יכול לקבול נגד המפקד שלו.

מירב בן ארי: אני אומרת לך את זה בתור אחת ששומעת את זה פעם ראשונה.

חיים שמולביץ: כן, אבל אדם שמקבל את הקבילה, צריך להבין, להכיר ולדעת.

מירב בן ארי: להכיר את המערכת, היא מכירה.

מירב בן ארי: פרקליטה ברמה שלה לא מכירה את - - -

חיים שמולביץ: עם כל הכבוד, אני אמרתי, שוב, אני לא מכיר אותה אישית.

מירב בן ארי: לא, עזוב את ליאורה - - -

חיים שמולביץ: אבל אני יודע, הרקע היחיד זה שהיא ייצגה את עמדת האוצר נגד השוטרים והסוהרים.

מירב בן ארי: עזוב שנייה, בוא במהות, פרקליט מחוז, או משנה לפרקליט מחוז, לא מכיר שוטרים וסוהרים?

מירב בן ארי: הרי אפילו אני, שאני בסך הכול שמונה חודשים בוועדה, אין לי שום היכרות מוקדמת, לא עם המשטרה והשב"ס, אין לי אפילו מישהו במשפחה שהוא שוטר, אני בשמונה חודשים של רק סיורים ופגישות אני מכירה את הארגון.

מירב בן ארי: יש לי עוד הרבה מה ללמוד, אני אומרת את זה תמיד, אבל מי שהייתה משנה לפרקליט?

מירב בן ארי: משנה לפרקליט, זה התפקיד האחרון או פרקליט?

ליאורה חביליו: לא, אני פרקליטת מחוז תל אביב.

מירב בן ארי: לרגע חששתי שהתבלבלתי, את פרקליטת מחוז.

מירב בן ארי: אני מתקנת את עצמי.

מירב בן ארי: מרוב קורות החיים שקראתי אז לא שמתי לב בדרך.

מירב בן ארי: היא לא מכירה את המשטרה והשב"ס?

מירב בן ארי: אם אני, כולה מירב בן ארי, חברת כנסת, יו"ר ועדה שמונה חודשים?

מירב בן ארי: כמה שנים את פרקליטה, בכלל?

ליאורה חביליו: 35.

מירב בן ארי: שאלת תם, באמת.

מירב בן ארי: אני לא מכירה אותה, מעולם לא נפגשנו.

מירב בן ארי: בחיים לא ראיתי אותך, אין לי שום היכרות איתה, שתדעו.

אביגיל שררה: אני רק רוצה להגיד שאת למדת הרבה בתקופה הזו, כי בדיוק כמו שאמרת, את היית בסיורים, נפגשת עם השוטרים.

מירב בן ארי: אבל גם היא תעשה את זה.

אביגיל שררה: למדת, את יודעת בדיוק היום איך שוטר עובד.

מירב בן ארי: אבל גם ליאורה תעשה את זה.

מירב בן ארי: ותחשבי, אני התחלתי לצאת באוקטובר.

אביגיל שררה: כן, אבל את לא מקבלת את הקבילה של השוטר.

אביגיל שררה: אני מלווה המון משפחות של שוטרים וסוהרים בדברים האלה - - -

מירב בן ארי: עוד יותר.

מירב בן ארי: אבל, אביגיל, 30 שנה פרקליטה.

מירב בן ארי: הרי אני הייתי בבית המשפט השלום בבאר שבע, כחלק מהסיור שלי להכיר את יחידת נחשון, יש כאן נציגי פרקליטות שיושבים איתי בוועדה כל יום, שלוש פעמים ביום.

מירב בן ארי: היום ישב כאן, היום, את יכולה לראות אותו, הכול מצולם, פרקליט מדהים, נתתי לו גם מחמאות, ממחוז צפון, מי ישב לידו?

מירב בן ארי: מפקד הימ"ר של מחוז הצפון, מני, והם אמרו לי שהם עובדים עקב בצד אגודל, הם אמרו, בלי קשר לדיון על ליאורה היום.

מירב בן ארי: הם ישבו שניהם כאן, מי שמלווה אותי מהבוקר יודע את זה, והם אמרו שהם עובדים ביחד.

מירב בן ארי: יש לנו מלחמה בפרוטקשן, יש לנו מלחמה בעבריינות, גם ראיתי את התיקים שניהלת בעבר, ראיתי אותם, כמה הם מורכבים, הם ישבו כאן היום שניהם, מה שנקרא לא נגענו, ואני אומרת לך, הכי לא מגויסת, ראיתי כאן עבודה מדהימה, ואגב, החמאתי לשניהם.

מירב בן ארי: את מני אני כבר מכירה, כי הייתי במחוז צפון כמה פעמים, אבל פרקליט ושוטר שעובדים ביחד.

אביגיל שררה: בנושאים אחרים.

מירב בן ארי: ואני באמת רוצה לדעת.

מירב בן ארי: זה לא שהבאנו אותה, לא יודעת מה, מועצה דתית.

מירב בן ארי: לא יודעת, אני מנסה לחשוב על משהו אאוט אוף קונטקסט של שב"ס.

תומר לוטן: היא לא הייתה עוברת את תנאי הסף.

מירב בן ארי: היא מגיעה מתוך השטח של עבודה יום יומית עם המשטרה.

מירב בן ארי: הרי כל מי שנמצא באולם בית המשפט רואה את הסוהרים של נחשון, רואה את – אני לא מצליחה להבין, לא הבאנו מישהו מנותק.

אביגיל שררה: אין לנו משהו אישי.

אביגיל שררה: אני שוב אומרת, כמו שחיים אומר - - -

מירב בן ארי: הכול לא אישי.

מירב בן ארי: דרך אגב, אין אישי, אני דיברתי על פרקליטות.

אביגיל שררה: יש לנו משהו ענייני.

מירב בן ארי: אני לגמרי עניינית איתכם גם.

אביגיל שררה: תנאי שכר ושירות של שוטרים, התעמרויות וכל הדברים האלה, עורכת דין לא יכולה להבין את ההתעמרויות האלה.

אביגיל שררה: אני לא אומרת אישי, אני אומרת באופן כללי, על הנושא האזרחי ש - - -

מירי פרנקל-שור: אני לא רוצה להיכנס - - -

מירב בן ארי: את יכולה, אבל אנחנו מגיעות ממקום אובייקטיבי, אנחנו לא מכירות אותה ואת ביטחון הפנים, שתינו, למירי לפחות יש יותר קילומטראז' ממני, כי היא הייתה כשביטחון הפנים היה חלק מוועדת הפנים.

מירי פרנקל-שור: אני רוצה להבין, הטענה שעורך דין לא יכול –

אביגיל שררה: לא, אנחנו לא אומרים עורך דין, אנחנו אומרים אדם שלא בא מתוך המערכת ולא מבין את תנאי השכר והשירות של השוטרים ואת ההתעמרות שעובר שוטר או סוהר.

אביגיל שררה: ואת יודעת, את נתקלת בזה הרבה, מירב, בכל מקום שאת היית את שמעת את זה.

מירב בן ארי: אבל מה הבעיה ללמוד את זה?

מירב בן ארי: את יודעת שהתעמרות, בדיוק דיברתי על זה עם המפכ"ל לא מזמן, בשיחה שלנו, התעמרות במקום עבודה, אם לקחת לה את השולחן, נגיד, לשים אותה במשרד בלי חלון, זה רלוונטי גם במשרד עורכי דין וגם בתחנת משטרה.

מירב בן ארי: כשאתה רוצה להתעמר בעובד שלך, באמת, ובטח מישהי שהיא 30 שנה בשירות הציבורי, ראית כבר התעמרויות בחייך.

מירב בן ארי: גם אני, שיש לי כולה כמה שנים בעמותות שבהן עבדתי, אני יודעת מה זה התעמרות.

ליאורה חביליו: אני רק רוצה להגיד לגבי נושא של תנאי שכר, אני ייצגתי את ארגון הפרקליטים בהסכם השכר המשמעותי ביותר שהיה האחרון, הגענו להישגים מדהימים.

ליאורה חביליו: ייצגתי את הפרקליטים מול האוצר, לא את המדינה, והיום בתוך פרקליטות מחוז תל אביב אזרחי יש מחלקת דיני עבודה הגדולה ביותר, שגם נושא השכר של השוטרים, דוגמה התיק של היעדר הביטחון התעסוקתי וכו'.

ליאורה חביליו: אז נכון ששם אנחנו מייצגים את המדינה, אבל באופן יחסי אני לא חושבת שיש הרבה שמכירים גם את כל נושא השכר.

ליאורה חביליו: כמובן שתמיד יש מה ללמוד, אבל אני כן חושבת שכל מי שבא לתפקיד כזה, בין אם הוא בא מהשירות ובין מבחוץ, יש לו הרבה מה ללמוד.

ליאורה חביליו: ואני שמחתי לקבל ברכות מהנציבה היוצאת, שבירכה אותי, ואמרה שהיא שמחה, ואני ישר אמרתי לה שאם וככל שהמינוי יעבור אני אשמח להיפגש איתה וללמוד ממנה.

ליאורה חביליו: ככל שבאמת ההתנגדות היא לגופו, אז אני יכולה להגיד שאני אעשה כל מאמץ להירתם ולפעול לטובת השוטרים ולקדם אותם.

ליאורה חביליו: ואני חושבת שעם מעטפת כמו שאני רואה ורצון שאני רואה במשרד היום אפשר יהיה אולי לעשות יותר ממה שנעשה עד עכשיו, לנסות ולהרחיב ולחשוב איך, כי גם בצוק העתים מצפים לזה, אני חושבת שכן מצפים לזה.

חיים שמולביץ: רק מילה אחת, ואני לא רוצה לגזול את הזמן.

מירב בן ארי: תמשיכו, הכול בסדר, ואז אני אתן לחבר הכנסת.

חיים שמולביץ: אני רוצה לומר, אני לא מתווכח על היכולות המקצועיות והרקע המקצועי והעשייה, אני אומר דבר פשוט, התפקיד הזה של נציב קבילות שוטרים צריך להיות תפקיד ששוטר וסוהר, גם הפשוטים ביותר, לא יחשוש להגיש קבילה ויידע שכשהוא מגיש את הקבילה לא יבדקו אותו באיזה שהיא רמת-על מסוימת, אלא שיבדוק אותו בן אדם שהיה בתפקידים האלה, שמכיר את זה ויודע איך זה עובד.

חיים שמולביץ: הנטייה הטבעית, הרי אותו נציב קבילות, מה הוא מקבל?

חיים שמולביץ: הוא מקבל את הקבילה, הוא פונה למערכת והמערכת נותנת לו תשובה.

חיים שמולביץ: איך הוא יידע שהמערכת, במרכאות, מרחה אותו באיזה שהיא תשובה דיפלומטית?

חיים שמולביץ: אין לו שום דרך לדעת.

חיים שמולביץ: אני אומר, נציב קבילות צריך להיות מישהו שמכיר את המערכת ושהשוטר סומך עליו, שהשוטר לא יפחד להגיש את אותה תביעה.

חיים שמולביץ: הם פשוט לא יגישו קבילות.

מירב בן ארי: נמצא כאן חבר הכנסת מופיד מרעי שהיה הרבה שנים במערכת הצבאית.

מירב בן ארי: בבקשה, אדוני.

מופיד מרעי: תודה, גברתי.

מופיד מרעי: בשביל הגילוי הנאות, אני לא מכיר את הנציבה החדשה, לא נתקלתי בה ולא היה לי שום מגע איתה, אבל אני כן רוצה להגיד משהו על הנציבות.

מופיד מרעי: אני רואה כל הזמן מול העיניים תיבת פניות למפקד.

מופיד מרעי: כשהייתי חייל כשרציתי להתלונן או להגיד למפקד שלי משהו הייתי שם לו פתק בתוך תיבת הפניות למפקד.

מופיד מרעי: וגם עליי כתבו, הייתי מפקד והיו פניות לנציב קבילות חיילים על התנהלות כזו או אחרת.

מופיד מרעי: אני רוצה להגיד שארגון שאין לו נציבות פניות לחיילים שלו, לשוטרים, לסוהרים, זה ארגון נכה.

מופיד מרעי: גם ארגון שאין לו מבקר הוא גם ארגון נכה.

מופיד מרעי: לכן ארגון שחפץ להתקדם צריך שיהיה לו את שני הדברים האלה כיסוד להתקדמות ולהצלחה של הארגון.

מופיד מרעי: מפה אני אומר, מי שעובר ועדה, יצא לי לעבור ועדת איתור ולהתקבל לאחד התפקידים המשרדיים בוועדת איתור, אלה אנשים שבאמת רואים.

מופיד מרעי: אם אני מסתכל על קורות החיים ואני מסתכל על העשייה של הגברת ועל מה שהיא יכולה לתת ועל חוות הדעת של ועדת האיתור, אני לא הייתי חבר בוועדת איתור, אבל אני מסתכל ואני רואה, היא ראויה מאוד.

מופיד מרעי: אז מי שראוי מאוד לתפקיד ויש לו את האסטרטגיה שלו ואת תפיסת העולם שלו יכול באמת להיכנס מהר מאוד לתפקיד.

מופיד מרעי: וכן מה שצריך לעשות עכשיו, מיד להיכנס לתפקיד.

מופיד מרעי: כי אנחנו, אנשי הציבור, אנחנו מקבלים פניות.

מופיד מרעי: אנחנו מקבלים פניות מאזרחים, אנחנו נציבי קבילות האזרחים וגם לשוטרים וגם לסוהרים שפונים אלינו, תנאי העסקה, מרחק מהבית, דרגות כאלה ואחרות, זה התפקיד שלנו.

מופיד מרעי: אני רוצה להגיד פה לחברים, אני לא מכיר את המבנה הארגוני, אבל היא לא עובדת לבד, זה כאילו עכשיו שמו נציבה ואין לה שום מערכת ארגונית מתחתיה?

מופיד מרעי: הרי יהיה לה גוף שיטפל במשטרה, גוף שיטפל בשירות בתי הסוהר, וזה הארגון שלך, אני מאמין שזה ככה, נכון?

מופיד מרעי: ואז הארגונים האלה הם תומכי מקצועיות לנציבה כדי שתקבל החלטות נכונות.

מופיד מרעי: ולא להיבהל מזה.

מופיד מרעי: לא להיבהל.

מופיד מרעי: גם לי יצא, גם בשביל הווידוי והגילוי הנאות, להיות ראש צוות כו"כ, כשירות וכוננות של מבקר מערכת הביטחון, ואני אלוף משנה.

מופיד מרעי: הלכתי לשם, מושאל משרד הביטחון, ואתה הולך עכשיו לבדוק את כל המערכות של הצבא כדי להגיד לשר הביטחון שהצבא שלנו מוכן למלחמה למחרת בבוקר בהתאם לפקודה.

מופיד מרעי: אתה מגיע ליחידות שלא גדלת בהן.

מופיד מרעי: כשאתה הולך לבקר את חיל האוויר, אתה מסתכל, אתה צריך ללמוד, להכין את עצמך, ובעובדה, אתה מגיע מוכן ואתה אפילו יכול לראות נושאים שהמפקדים אפילו לא היו ערים להם.

מופיד מרעי: אני לא רוצה לפרט בדוגמאות, כי אני עברתי את הדוגמאות האלה.

מופיד מרעי: במקרה זה היה במלחמת המפרץ הראשונה, הייתי צריך להגיד לשר הביטחון מופז שהצבא שלנו מוכן למלחמה של האמריקאים במפרץ.

מופיד מרעי: תיק לא פשוט, זו מזוודה גדולה, אבל ידענו לעשות את זה.

מופיד מרעי: לכן אני חושב שלא צריך להיבהל, צריך להתקדם וצריך לעשות את זה מהר, כי יש לך הרבה עבודה.

מופיד מרעי: אני מאחל לך הצלחה.

מירב בן ארי: תודה רבה, תודה, מופיד.

מירב בן ארי: רצית גם אתה להתייחס?

אייל בסרגליק: כן.

אייל בסרגליק: שמי עו"ד אייל בסרגליק, אני מייצג את הארגון החל מאתמול.

מירב בן ארי: בהצלחה.

אייל בסרגליק: חיים דיבר קצת, אבל אני אדבר קצת אחרת.

אייל בסרגליק: אני 20 שנה עורך דין, מכהן גם בחטאיי בתור יו"ר הפורום הפלילי הארצי של לשכת עורכי הדין ואני חושב שאני מכיר היכרות מאוד מאוד מאוד טובה בתי משפט, שב"ס ומשטרה.

אייל בסרגליק: כל טיעון שאני אטען הוא לא לגופו של אדם כמובן, כי יש לי את כל הכבוד, אלא לגופו של עניין.

אייל בסרגליק: אני לא ראיתי באישור המהיר שנעשה, בניגוד לאישור של חוות דעת בהקשר של רמטכ"ל, אישור שניתן על ידי היועמ"שית בכלל לקיים את הדיון היום.

אייל בסרגליק: פנינו במכתב, אמנם קיבלנו את הייצוג אתמול, גם לשר לביטחון פנים, גם למנהלת הוועדה, גם ליועמ"שית של הוועדה ולא קיבלנו כל מענה.

אייל בסרגליק: אני לא ראיתי את המסמך שמצהיר אם יש איזה שהוא ניגוד עניינים כזה או אחר, אני לא ראיתי התייחסות איך אפשר בכלל להעביר מינוי בשלב הזה, וזה לעצם העניין של המינוי, כאשר אוטוטו הכנסת מתפזרת, ממשלת מעבר, ואני סבור שאם הייתה פנייה ליועצת המשפטית לממשלה בהתאם לחוות הדעת של מנדלבליט לא היו מאפשרים את זה, מה גם שיש פה שאלה אחרת שנשאלת, האם מישהו בעל תפקיד מכהן בפרקליטות יכול עכשיו לקבל מינוי נוסף.

אייל בסרגליק: עוד שאלה שעולה, האם יש עדכון של חברי הוועדה לכל הנתונים הרלוונטיים.

אייל בסרגליק: והדבר האחרון שאני רוצה לסתור, כי כרגע יש בג"צ שהוגש היום בבוקר, הוא הוגש, מחכה להחלטה של שופט, אני לא חושב שאתם יכולים לקבל כרגע החלטה למרות ה - - -

מירב בן ארי: אנחנו כן יכולים וכבר בדקנו את זה משפטית, אבל היועצת המשפטית של הוועדה תתייחס.

אייל בסרגליק: אבל אני מדבר על היועצת המשפטית בכלל ולא רק של הוועדה.

מירב בן ארי: הבנתי, לא מדובר על זה, מדובר על אם הליך האיתור היה מתחיל היום.

מירב בן ארי: כבר בדקנו את זה.

אייל בסרגליק: אני מסכים, הכוונה שלי ליועצת המשפטית, לא ליועצת המשפטית של הוועדה.

מירב בן ארי: יש לי ייעוץ משפטי לוועדה, עם כל הכבוד.

אייל בסרגליק: בסדר גמור, הכול בסדר, אז נשמח לראות את חוות הדעת.

מירב בן ארי: אנחנו לא עושים דברים – תהליך האיתור החל, מתי הוא החל?

מירי פרנקל-שור: תיכף אני אתייחס לזה.

מירב בן ארי: יפה, אז תיכף היועצת המשפטית של הוועדה תתייחס.

אייל בסרגליק: אני רק רוצה להשלים.

מירב בן ארי: ממש לסכם.

אייל בסרגליק: זה ממש קצר.

אייל בסרגליק: הנושא הנוסף שאני לא ראיתי פה, לא נציג מפכ"ל, שנאסר עליו, על פי מה שהבנתי, להגיע לדיון, ולא נציג הנציבה.

אייל בסרגליק: אבל אני כן רוצה לומר דבר אחד בהקשר של נקח"ל, דווקא הדוגמה של נציב קבילות חיילים היא דוגמה קלאסית ומצוינת ואני מודה על העמדה, למה?

אייל בסרגליק: כי בנקח"ל מעולם לא היה מישהו שלא היה בסדיר או במילואים ושירת בצבא, וזה מינוי שלעולם חייב להיות כזה.

אייל בסרגליק: אני אומר לכם כמי שחוקק את הפקודות המשמעתיות.

מופיד מרעי: הוא לא נלקח מהצבא.

אייל בסרגליק: לעולם לקוח מהצבא.

מופיד מרעי: - - - נלקח מתוך המערכת בסדיר ושם אותו שם.

אייל בסרגליק: אין מקרה אחר.

אייל בסרגליק: אתה גם הסכמת איתי מקודם.

מירב בן ארי: ממש לא נלקח מתוך המערכת.

אייל בסרגליק: לעולם.

מירב בן ארי: זה שהוא היה בצבא, כולנו היינו בצבא.

אייל בסרגליק: אוקיי.

מירב בן ארי: גם אני הייתי בצבא, מה זה קשור?

מירב בן ארי: שירות צבאי הוא מנדטורי, זה לא משטרה ולא שב"ס.

מירב בן ארי: אם אתה מחויב לפי חוק לשרת בצבא סביר להניח ש - - -

אייל בסרגליק: הייחוד של ה - - -

מירב בן ארי: אבל מה זה קשור?

מירב בן ארי: אבל לא לקחו אותו, הוא לא איש מינוי של הצבא.

אייל בסרגליק: הייחוד של העניין שפה גם על פי חוק, ואת זה אמר גם חברי, אין ארגון עובדים.

מירב בן ארי: אבל אנחנו מתקנים אותך, גם אני וגם מופיד.

מירב בן ארי: מה לעשות שכולנו שירתנו בצבא?

אייל בסרגליק: עדיין, תבדקו מי היו הנקח"לים ותבדקו את הקשר הישיר שלהם לצבא, העיסוק שלהם בצבא, המילואים שלהם בצבא.

מירב בן ארי: עוד יותר חמור מה שאתה אומר.

אייל בסרגליק: בדיוק הפוך.

אייל בסרגליק: העיסוק שלהם בצבא - - -

מירב בן ארי: זה חמור, כי אנחנו לא רוצים מישהו מתוך המערכת, אנחנו רוצים דווקא מישהו - - -

אייל בסרגליק: למה לא?

מופיד מרעי: מישהו מבחוץ.

אייל בסרגליק: למה לא?

מירב בן ארי: שירות צבאי זה ברור, אני לא רוצה שהרמטכ"ל - - -

אייל בסרגליק: זאת אומרת שכל מי שסבר, לא במינוי בזק כמו פה, אחרת מכם טעה?

אייל בסרגליק: טעה.

אייל בסרגליק: בכל הבחירות המצוינות שהיו?

מופיד מרעי: כן, אבל הנקח"ל הוא לא איש קבע.

אייל בסרגליק: הוא איש קבע ששירת בתפקידים הרלוונטיים ויש לו גישה וידע במערכות.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: שמענו.

אביגיל שררה: מירב, אני רוצה לומר דבר.

מירב בן ארי: לא, לא.

מירב בן ארי: אני ממש מתנצלת.

מירב בן ארי: את יודעת שאני תמיד איתכם, אנחנו מובילים עכשיו מלחמה ואני חושבת שבאירוע הזה אתם טועים ואתם רק עושים נזק וחבל מאוד, כי, אחת, משפטית אנחנו יכולים מן הסתם לאשר את זה, זה גם נבדק, תיכף היועצת המשפטית תתייחס.

מירב בן ארי: ואתם, שאתם מייצגים ואתם עושים עבודה מדהימה, ואני עוזרת ומפרגנת לכם בכל מקום, ואת יודעת את זה, צריכים לשלב ידיים עם הנציבה החדשה, לאפשר לה להיכנס לתפקיד ולדעתי באירוע הזה, חבל.

מירב בן ארי: את יודעת שאני איתכם כבר כמעט שנה, כל דבר אנחנו עושים ביחד ובשיתוף פעולה, אני חושבת שהפעם אתם צריכים לעשות קצת מחשבה, כי חבל, יש כאן הזדמנות שתשלבו כוחות בתקופה הכי דרמטית של המשטרה ושב"ס, במקום זה אתם מתנגחים, לדעתי באדם הלא נכון.

מירב בן ארי: זה ברמה האישית.

אביגיל שררה: אנחנו לא מתנגחים באדם הלא נכון, אנחנו - - -

מירב בן ארי: לא, עזבי, חבל.

אביגיל שררה: אין לנו בעיה פרסונלית, יש לנו בעיה עניינית.

מירב בן ארי: אף אחד לא דיבר על פרסונליות.

אביגיל שררה: אנחנו לא מכירים את ליאורה, אנחנו לא - - -

מירב בן ארי: לא אני ולא מופיד ולא תומר לא דיברנו על פרסונלי, למען הסר ספק, דיברתי על התפקיד כפרקליט.

מירב בן ארי: לכן גם לקחתי את הדוגמה של הבוקר, שלא הכרתי את הפרקליט הזה בכלל.

מירב בן ארי: בכלל, אני לא מכירה אותה, מופיד גם אמר ישר כגילוי נאות, אנחנו לא מכירים אותה.

מירב בן ארי: אני מדברת על המהות.

מירב בן ארי: לכן בדקתי שוב ושוב וקראתי את קורות החיים ואת ועדת האיתור ואת הציון.

מירב בן ארי: אני יכולה גם להגיד לך על השניים שעזבו, על רותי שטרית, אשתו של מאיר, נכון?

מירב בן ארי: קראתי, הכנו שיעורי בית.

מירב בן ארי: לכן באמת, אני איתך בהכול, את מכירה אותי, אני חושבת שבאירוע הזה חבל.

מירב בן ארי: אבל, שוב, אתם ילדים גדולים, אני לא מתערבת לכם בהחלטות, ברמה האישית אני חושבת שזה מיותר.

מירב בן ארי: אבל, מירי, בבקשה, היועצת המשפטית של הוועדה.

מירי פרנקל-שור: אני מבקשת להתייחס לשתי טענות שנטענות פה.

מירי פרנקל-שור: הטענה הראשונה לגבי הפן הפרוצדורלי, שהוועדה עומדת לאשר וכל התהליך שהתחיל, ואני רוצה להתייחס לזה בפרוטרוט.

מירי פרנקל-שור: דבר נוסף, אני מבקשת להתייחס לנושא המהותי, למינויה של נציבת הקבילות.

מירי פרנקל-שור: אז קודם למען הפרוטוקול, אני רוצה לעשות סדר בתהליך האישור.

מירי פרנקל-שור: התפטרותה של הנציבה הקודמת עליזה יעקובי נכנסה לתוקף בסוף חודש ינואר, קול קורא התפרסם ב-20 במרץ 2022, עם הודעה על הגשת מועמדויות עד ה-6 באפריל.

מירי פרנקל-שור: המועמדויות נבדקו וב-9 ביוני הוקמה ועדת האיתור, התקיימו שני מפגשים של ועדת האיתור, הראשון היה ב-14.6 והשני היה ב-21.6 ולפי הפרוטוקול של ועדת האיתור שקראתי, עוד באותו יום התקבלה ההחלטה למינוי הנציבה.

מירי פרנקל-שור: בהתאם להוראות חוק המשטרה ההליך דורש התייעצות עם שר המשפטים ולאחר מכן פנייה לוועדה ואישור של הוועדה לביטחון הפנים לעניין המינוי.

מירי פרנקל-שור: שר המשפטים חתם ב-24.6 ועוד באותו היום הייתה פנייה לוועדה לביטחון הפנים והוועדה מיד לאחר מכן הפיצה את כל החומר בנושא לכל חברי הוועדה לביטחון הפנים.

מירי פרנקל-שור: אז ביחס לטענה שקיים פה מחטף ושברגע האחרון מתכנסת הוועדה ומאשרת באישור מהיר, זו בעצם ישורת אחורה שהתחילה בסוף מרץ, אנחנו נמצאים עכשיו בסוף יוני.

מירי פרנקל-שור: אנחנו מדברים על תהליך שנמשך שלושה חודשים ובעצם רק סופו של התהליך, אישור ועדת הפנים לתפקיד שהוא לא תפקיד של מדיניות, אלא תפקיד ביצועי, לעמדתי, אין שום מניעה שהוועדה אכן תקיים דיון בנושא ואם תמצא לנכון לאשר את המינוי היא בהחלט יכולה לעשות זאת.

מירי פרנקל-שור: ועכשיו אני רוצה להתייחס לפן של המינוי.

מירי פרנקל-שור: כאשר אני בוחנת את הכשירות – חשוב שתהיו איתי.

אייל בסרגליק: אנחנו איתך, רק לא שמענו לגבי אישור היועמ"שית שזה מה שעניין אותנו.

מירי פרנקל-שור: אישור היועמ"שית, אנחנו מדברים פה בהפרדת רשויות.

אייל בסרגליק: אוקיי, אז אין חוות דעת.

מירי פרנקל-שור: רק שנייה.

מירי פרנקל-שור: יש התייחסות של היועצת המשפטית לממשלה לגבי מינויים של הממשלה, אנחנו רשות אחרת, יש הפרדת רשויות.

מירי פרנקל-שור: אני היועצת המשפטית של הוועדה וזו עמדת הייעוץ המשפטי של הכנסת.

מירי פרנקל-שור: לגבי המועמדת שכרגע מתבקשת הוועדה לאשר.

מירי פרנקל-שור: כאשר אני בוחנת את חוק המשטרה אני בוחנת את הכשירויות, אומר החוק: כשיר להתמנות מי שכשיר להתמנות לשופט מחוזי.

מירי פרנקל-שור: אלו תנאי הסף, הוא אינו שוטר, הוא בעל רקע מקצועי או ניסיון מתאים בתחומים שנוגעים למשטרה ולא הייתה כאן הרשעה בעבירה שמפאת מהותה וכו' אינה ראויה ל – הייתה ועדת איתור שהתחילה, כמו שאמרתי, עוד לפני מספר חודשים, הוגשו מועמדים.

מירי פרנקל-שור: זו ועדה שמינה נציב שירות המדינה וסברה הוועדה, ובחנו חברי הכנסת את המינוי ורואים את הקשר ואת הכשירות ואת ההתאמה לתפקיד.

מירי פרנקל-שור: ואני רוצה לומר עוד דבר ולמה חשוב ולקשור גם בפן המהותי וגם בפן הפרוצדורלי.

מירי פרנקל-שור: אני מתחברת פה למה שאתם אומרים, דווקא בגלל איסור ההתארגנות של השוטרים, שהיא זכות יסוד, והפן השני הוא מינוי נציב קבילות, דווקא אתם שאתם חושבים ואתם טוענים כנגד העיתוי, דווקא בגלל האיזון שכרגע לא קיים נציב קבילות, כלומר קיים הגוף, אבל לא קיים מישהו שיעמוד בראש המערכת ושיוביל את המערכת ושיהיה הכתובת לשוטרים ולסוהרים, דווקא עכשיו, לפני שהכנסת מתפזרת, וכשהתהליך התחיל לפני מספר חודשים, דווקא עכשיו אני חושבת שיש חשיבות לסיים את התהליך ולאשר את המינוי אם חברי הכנסת וחברי הוועדה ימצאו לנכון שהמינוי מתאים.

אביגיל שררה: מדוע לא נתנו לנציגים של המשטרה ושל השב"ס להגיע לכאן?

אביגיל שררה: נראה לי שזו הנחיה מהמשרד לביטחון הפנים.

מירב בן ארי: ממש לא.

מירב בן ארי: למען הסר ספק, אנחנו הזמנו, אף אחד לא מנע מאף אחד.

אביגיל שררה: אז אולי תבדקי במשרד לביטחון הפנים אם באמת אף אחד לא מנע מאף אחד?

אביגיל שררה: אחרת הם היו מגיעים.

מירב בן ארי: בואי, אני מנהלת את הוועדה, הוועדה כבר כמה חודשים טובים, מעולם לא בדקתי, מי שמוזמן לפה מגיע, אני לא מנעתי מאף אחד להגיע.

אביגיל שררה: אסרו עליהם להגיע.

מירב בן ארי: אני הריבון כאן ומי שהיה רוצה לפנות אליי, ומאף אחד לא הגיעה אלינו פנייה של מישהו שרצה להשתתף ומנעו ממנו.

מירב בן ארי: ועם כל הכבוד לתומר, ויש לי הרבה כבוד אליו, אמרה את זה בצורה מאוד ברורה היועצת המשפטית, יש הפרדת רשויות, בהפרדת רשויות זה אומר שאנחנו מנהלים את הוועדה ואף לא אחד פנה לוועדה להשתתף בה ואם מישהו היה פונה הוא היה כאן.

מירב בן ארי: אגב, כמו שקורה בכל דיון, זה כבר הדיון השלישי שלנו היום.

מירב בן ארי: לכן אין שום סיבה, עם כל הכבוד לתומר, שוטר אחד או סוהר אחד שהיה בא לפה והיה אומר שהוא רוצה לדבר, לא קרה לי מעולם שסגרתי את הדלת כאן למישהו.

מירב בן ארי: ברשותכם, אנחנו נעבור להצבעה.

מירב בן ארי: ליאורה, אל תיקחי את זה אישית, אבל בדרך כלל אני היחידה שמצביעה פה, פשוט אין לי חברי ועדה, יש לי שניים והם בדרך כלל עסוקים, שתדעי.

מירב בן ארי: אז אני מעלה להצבעה את המינוי של הגב' ליאורה חביליו לנציבת קבילות שוטרים וסוהרים, מי בעד?

מירב בן ארי: מי נגד?

מירב בן ארי: מי נמנע?

מירב בן ארי: פה אחד, כמו שאומרים, תרתי משמע.

מירב בן ארי: בעד – 1

מירב בן ארי: נמנעים – אין אושר.

מירב בן ארי: אני רוצה לאחל לך המון בהצלחה.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד מילה אחת.

מירב בן ארי: קודם כל הוועדה הזאת תהיה עבורך בית כפי שהיא בית עבור הוועד החשוב והמיוחד של השוטרים והסוהרים שתלמדו לשתף פעולה יחד, כי אביגיל וכל הצוות יודעים כמה זה חשוב לי הנוכחות שלהם וההשתתפות שלהם פה בדיונים, כמו כן בעבודה מולך.

מירב בן ארי: אני חושבת שצריך לשים את המשקעים מאחור, להסתכל קדימה.

מירב בן ארי: אמרה היועצת המשפטית של הוועדה, לא תיאמנו את זה, היא אמרה את זה לבד, בכלל היא עצמאית לחלוטין, היא ריבון בפני עצמו, אמרה ובצדק, שזה הזמן, הוא כל כך דרמטי בעינינו, כי לצערי אנחנו הולכים ללא נודע ואני לא יודעת מה יהיה.

מירב בן ארי: מה שאני כן יודעת שיהיה, שחייבת להיות כתובת לשוטרים וסוהרים שיוכלו להגיש קבילה במקרים שמתעמרים, מטרידים או כל סיבה אחרת שכבר ראינו.

מירב בן ארי: הדיון האחרון שעשיתי היה בפברואר, עם הנציבה האחרונה, ובאמת היא סיפרה וסקרה בפניי את התפקיד המשמעותי שלה.

מירב בן ארי: יש לך תפקיד חשוב, התמודדו עליו מספר יחסית גבוה, ולא סתם, כי אני חושבת שיש לו משמעות רבה.

מירב בן ארי: אני יכולה להגיד לך שהייתי ארבע שנים בוועדת חוץ וביטחון, גם מירי פה עברה, וראינו איך נציב קבילות משנה שיח אמיתי בשירות הצבאי.

מירב בן ארי: גם כשלא היה נעים ולא היה נוח הוא ידע להגיד את האמת בפנים ואנחנו כחברי ועדה שמענו והוא שינה הרבה מהשיח הצבאי.

מירב בן ארי: לכן יש לך תפקיד חשוב מאוד ואחראי ואני מאחלת לך המון בהצלחה.

מירב בן ארי: תומר רצה להגיד מילה לפני שאנחנו מסיימים.

תומר לוטן: כן, אני רוצה קודם להגיד תודה לוועדה.

מירי פרנקל-שור: על פי החוק הדיווח הוא לוועדה.

מירב בן ארי: כן, על פי החוק הדיווח לוועדה לביטחון הפנים, אז לא משנה מי יהיה כאן –

ליאורה חביליו: כן, אני ראיתי.

ליאורה חביליו: ברור.

תומר לוטן: קודם כל אני רוצה להגיד תודה לך, יושבת הראש, ולוועדה על הבחירה והמון בהצלחה לך, ליאורה.

תומר לוטן: מעבר לכל התייחסות לטיעון כזה או אחר אני רוצה להזכיר לכולנו את התכלית, התכלית היא יחידת קבילות מצוינת, מקצועית, חזקה, שעוזרת לשוטרים ועוזרת לסוהרים ומשפרת לכולם גם את המענה האישי וגם את המענה המערכתי.

תומר לוטן: זאת התכלית של האירוע הזה.

תומר לוטן: אני משוכנע שתוכלי להיות שם, אני מתכוון לגבות אותך ולסייע לך בכל דרך.

תומר לוטן: אני חושב שאדם עם שיעור קומה מקצועי כמו שלך, אנחנו צריכים להגיד תודה שבאת אלינו לוועדה ושהתברכנו בך, אני מאחל לנו המון בהצלחה.

תומר לוטן: תודה.

מירב בן ארי: בהצלחה רבה לכולם, הישיבה נעולה, תודה רבה.