ועדת הבריאות, כנסת 24, פרוטוקול מספר 110, 2022-04-26 12:00

אלינה ברדץ' יאלוב: צוהריים טובים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הבריאות.

אלינה ברדץ' יאלוב: היום 26 באפריל 2022, כ"ח בניסן התשפ"ב, השעה 12:00.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו דנים בהצעת צו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) (בידוד בית והוראות שונות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 28), התשפ"ב-2022.

אלינה ברדץ' יאלוב: אשמח להתייחסות של משרד הבריאות ולהסברים, מה אנחנו משנים הפעם.

אלינה ברדץ' יאלוב: בבקשה.

דניאל שגיא: אני מן הלשכה המשפטית במשרד הבריאות.

דניאל שגיא: אנחנו מבקשים לאשר את תיקון מס' 28 לצו, שמבטל את חובת עטיית מסכה ומשאיר אותה רק במספר מקרים בודדים יחסית.

דניאל שגיא: אחד מהם הוא לגבי אורחים שהם במוסדות בריאות או רווחה או מוסדות רפואיים, שהם בשמם מוסדות מגן אבות, והוספה של מוסדות רפואיים שהם או בתי חולים או מרפאות או ארגונים שנותנים שירותי רפואה בחירום, לגבי האורחים שמבקרים בהם להשאיר את חובת עטיית מסכה.

דניאל שגיא: לגבי העובדים באותם מקומות אז רק אם הם נמצאים בסמוך למטופל.

אלינה ברדץ' יאלוב: מה זה "בסמוך למטופל"?

אלינה ברדץ' יאלוב: עד כמה אתה צריך להיות סמוך אליו?

אלינה ברדץ' יאלוב: מטר?

אלינה ברדץ' יאלוב: שני מטרים?

אלינה ברדץ' יאלוב: שלושה מטרים?

אילנה גנס: אם זה עובד ברשומות רפואיות או עובד מטבח אז הוא לא בסמוך למטופל.

אילנה גנס: אני ראש מטה שירותי בריאות הציבור.

אילנה גנס: הכוונה לעובדים שבאים במגע עם מטופלים, כלומר עובדים במחלקות, במרפאות, לא משנה אם זה איש סגל רפואי או עובד מנהלה, גם אם זה מזכירה רפואית עדיין יש חובת עטיית מסכה.

אילנה גנס: אבל אם מדובר על עובדי משק, עובדים במטבח, עובדים ברשומות רפואיות וכולי, שאין להם מגע ישיר עם מטופלים, הם לא נדרשים לעטות מסכות גם בחללים סגורים.

דניאל שגיא: במקומות האלה, בגלל הרצון להגן על אותה אוכלוסייה שנמצאת בסיכון, חובת עטיית מסכה שם נמצאת גם בשטח פתוח.

דניאל שגיא: עוד מקרים שאנחנו רוצים להשאיר את חובת עטיית מסכה הם לגבי אנשים שנמצאים בדרך למקום הבידוד, אנשים שיודעים שהם קיבלו תוצאה חיובית, יצאו מבדיקה, או שהם אפילו יצאו מן הטרמינל, עשו את הבדיקה בנתב"ג ויוצאים עכשיו בדרכם הביתה לבידוד הקצר של 24 שעות או עד קבלת תוצאה.

דניאל שגיא: אלה מקומות שגם בהם יש פוטנציאל הדבקה וסיכון ולכן גם שם אנחנו מבקשים להשאיר את חובת עטיית מסכה.

דניאל שגיא: המקרה האחרון הוא בטיסות בין-לאומיות.

דניאל שגיא: אילנה גנס תסביר תיכף את ההצדקה.

דניאל שגיא: גם שם יש פוטנציאל הדבקה גבוה וחשש מווריאנטים חדשים.

דניאל שגיא: זה המקרה האחרון שאנחנו מבקשים כן להשאיר את החובה.

דניאל שגיא: ככלל, בכל שאר המקומות החובה מתבטלת.

אלינה ברדץ' יאלוב: בטרמינל גם כן צריכים לעטות מסכות?

דניאל שגיא: לנוסעים יוצאים אין חובת עטיית מסכה, למעט בטיסה הבין-לאומית עצמה, שם יש להם חובת עטיית מסכה.

דניאל שגיא: לנוסעים נכנסים יש חובת עטיית מסכה גם בטיסה הבין-לאומית וגם בטרמינל, כי למעשה הם הולכים לעשות בדיקה והם בדרך למקום בידוד.

אלון טל: זה לא כתוב בתקנות?

דניאל שגיא: זה במקרה שהם חייבים בבידוד, לא בגלל שהם בטיסה בין-לאומית.

דניאל שגיא: בגלל שלפי הצו מי שחייב בחובת בדיקה לפי תקנות תעופה למעשה חייב בבידוד.

דניאל שגיא: הם חבים בבידוד ולכן נשארת להם חובת עטיית מסכה.

אלון טל: בשבוע שעבר התפרסם מאמר בניו-יורק טיימס שדיבר על האפקטיביות הרבה, המפתיעה למעשה, של חיטוי אוויר ככלי.

אלון טל: אנחנו יודעים שלפחות בארצות הברית, רוב הטיסות כוללות מערכת של ניטור אוויר וחיטוי אוויר, שהוא כנראה אפילו יותר אפקטיבי ממסכות.

אלון טל: אתם לוקחים את זה בחשבון?

אלון טל: אני מברך על המהלך.

אלון טל: פשוט רציתי לדעת האם אתם לוקחים את זה בחשבון, כי זו טכנולוגיה חדשה יחסית ויש נתונים מן השבוע שעבר.

אלון טל: אני לא יודע אם זה נכלל בחישובים שלכם.

אילנה גנס: אתייחס לרציונל הטכנולוגי בהחלטות.

אילנה גנס: למעשה ההחלטה על הסרת חובת עטיית מסכות בחללים סגורים היא חלק מהמשך הקלות שאנחנו מתקדמים בהן ככל שיש ירידה בהיקף התחלואה, ומצטבר מידע, לפחות בינתיים, שבשבוע האחרון יש לנו שוב אזהרות על כל מיני וריאנטים חדשים.

אלון טל: שלושה מקרים, ותפסו אותם בגבול.

אילנה גנס: נכון, כולם אותרו בכניסה לישראל במסגרת דיגום בנתב"ג.

אילנה גנס: בהקשר הזה אפשר להגיד שכרגע שני הווריאנטים החדשים, גם ה-4BA וגם ה-5BA – 5BA עדיין לא ריצפנו בישראל אבל יש כבר ריצופים שלו בכמה מדינות בעולם – עדיין אין לנו מספיק מידע כדי להגיד שאנחנו צריכים לחזור למדיניות מחמירה יותר.

אילנה גנס: אנחנו כן רואים איזשהו סממן מדאיג, שה-4BA מתפשט וגורם שוב לעלייה מחודשת בתחלואה בדרום אפריקה, שבעצם משם התחיל גל האומיקרון ויש שם שיעור גבוה מאוד של מחלימים.

אילנה גנס: כלומר אפידמיולוגית זה קצת דומה למצב כפי שאנחנו רואים אותו בארץ, ועדיין יש שם עלייה בתחלואה.

אילנה גנס: יחד עם זאת, בינתיים אנחנו לא רואים דיווחים על עלייה באשפוזים או איזו חומרת מחלה שהיא חריגה, ויש לנו כבר מספיק גורמי מקצוע במשרד הבריאות בדרום אפריקה שעבדנו איתם גם בגל הקודם, כך שכרגע אנחנו לא רואים בינתיים איזה מידע מבוסס מספיק בשביל להגיד שהווריאנטים האלה צפויים בשלב הזה, בנקודת הזמן הזאת לשנות מדיניות בצורה דרמטית.

אילנה גנס: יחד עם זאת, אנחנו גם לא יכולים עדיין לשלול במאה אחוז שאין להם שום משמעות, ולכן גם ארגון הבריאות העולמי הגדיר אותם כווריאנטים תחת מעקב.

אילנה גנס: עדיין לא הגדיר אותם כווריאנטים לדאגה, כלומר זה עדיין Variant of interest ולא Variant of concern, שיש לזה משמעות מבחינתנו גם, ולכן זה תחת מעקב גם אצלנו ואנחנו ממשיכים לחקור גם מגעים של אותם חולים שכבר הצפנו, להסתכל ולעקוב אחר חומרת התחלואה, וגם להסתכל כמובן בצורה יותר מוקפדת בכלל על חוזרי חו"ל מאותם יעדים שכבר ראינו שמשם חוזרים חולים עם הווריאנט הספציפי.

אילנה גנס: שוב, כרגע אנחנו לא רואים אינדיקציה לשנות מדיניות.

אילנה גנס: ההקלות של הסרת חובת עטיית מסכות בחללים סגורים הן חלק מהבנה של תמונת מצב נוכחית, שאנחנו מדברים על אוכלוסייה עם רמת חיסון גבוהה, אנחנו רואים המשך מגמת ירידה, אמנם זוחלת, גם באשפוזים, גם בתחלואה קשה.

אילנה גנס: אנחנו עומדים על מספרים קטנים ויציבים, למרות שבמספר המאומתים יש עדיין אלפי מאומתים מידי יום.

אילנה גנס: היום יש קרוב ל-4,500, אפילו עם קצת עלייה של מקדם הדבקה.

אילנה גנס: אבל בסופו של דבר אנחנו לא רואים ביטוי דרמטי על מערך אשפוז, על תחלואה קשה ומשמעותית, וזה כמובן מיוחד לעובדה שיש לנו נתח גבוה מאוד של אוכלוסייה שהיא מחוסנת או מחלימה, כלומר אנחנו כבר במספרים קטנים של ציבור שלא מחוסן ולא מחלים.

אילנה גנס: לכן המצב שלנו היום במדינת ישראל שונה גם מבחינת רמת המוגנות שנוצרה בעקבות התחסנות וגם בעקבות גל תחלואה אחרון שגרם לנתח גדול מאוד של מחלימים טריים יחסית שאנחנו רואים אותם באוכלוסייה.

אילנה גנס: המקומות שאנחנו חושבים שנכון בכל זאת להשאיר חובת עטיית מסכות הם כמובן כל המקומות שכוללים פוטנציאל חשיפה לאנשים בסיכון מוגבר להדבקה ולתחלואה קשה, שזה בעצם מוסדות בריאות, על מגוון האפשרויות שבהם.

אילנה גנס: זה כולל כמובן את מגן אבות, זה כולל מחלקות אשפוז בבתי חולים, קופות חולים, מרפאות על כל הסוגים שלהן וגם שירותי רפואה דחופה, מוקדים, אמבולנסים וכל מי שבא במגע עם אוכלוסיות בסיכון.

אילנה גנס: סוגיית הטיסות מתייחסת רק לטיסות בין-לאומיות.

אילנה גנס: טיסות פנים מבחינתנו זה כמו תחבורה ציבורית.

אילנה גנס: אפידמיולוגית אנחנו לרוב לא רואים מאפיינים ייחודיים.

אילנה גנס: טיסות בין-לאומיות, שם אנחנו עדיין רואים ערב רב משמעותי יותר של ישראלים ביחד עם חוזרי חו"ל.

אילנה גנס: שם הסיכוי של וריאנטים הוא משמעותי יותר.

אילנה גנס: אנחנו רואים שבסוף לצערנו כל חידוש כזה מגיע מחו"ל ולכן ההתייחסות לטיסות בין-לאומיות מבחינה אפידמיולוגית היא שונה ולכן אנחנו בשלב הזה ממשיכים לדגום באופן מוחלט את כל חוזרי חו"ל וזה בסוף מראה לנו שההרמטיות הזאת בחובת ביצוע הבדיקות מייצרת לנו יכולת לאתר וריאנטים חדשים בכניסה שלהם לישראל.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני רוצה לשאול שאלה שנשאלתי על ידי אחד ממנהלי בתי החולים, שנשמעת מאוד מאוד הגיונית ולכן אני רוצה לשאול אותה.

אלינה ברדץ' יאלוב: מנהל בית חולים שאל אותי: למה משאירים מסכות בכלל בית חולים ולא רק במחלקות שקשורות למחלות נשימה?

אלינה ברדץ' יאלוב: לצורך העניין, במחלקת עיניים, במחלקת אורתופדיה למה אנחנו עדיין ממשיכים עם המסכות?

אלינה ברדץ' יאלוב: אז אני מפנה את השאלה אליך.

אילנה גנס: קשה מאוד לאפיין אוכלוסיות לפי מחלקות אשפוז.

אילנה גנס: בחלק מן המקרים כן, אבל אפילו אם ניקח דוגמאות ספציפיות, כמו אורתופדיה, באורתופדיה המאסה העיקרית של המאושפזים הם מבוגרים מעל גיל 60, אנשים עם מחלות רקע שמוגדרים חד-משמעית כקבוצת סיכון.

אילנה גנס: רוב המקרים של אשפוזים באורתופדיה זה קשישים עם החלפות פרקים, עם שברים באגן, שברים בצוואר הירך, שעוברים ניתוח שחזור מפרק, אלה המקרים השכיחים שאנחנו רואים.

אילנה גנס: יש כמובן נתח מסוים גם של אוכלוסייה צעירה אבל המאסה העיקרית של מאושפזים, גם במחלקות אורתופדיות, זה אוכלוסיות שרפואית מוגדרות כאוכלוסיות בסיכון.

אילנה גנס: גם אם ניקח מחלקות ילדים, אפילו לדוגמה מרפאות טיפת חלב, שם אנחנו מדברים מראש על מפגש שהוא כביכול מפגש של שירות מונע, עם אוכלוסייה צעירה לרוב, אוכלוסייה בריאה, עדיין גם שם רואים בסוף שהאימהות מגיעות עם תינוקות רכים שרק נולדו.

אילנה גנס: בפירוש ראינו את זה גם במהלך כל גלי התחלואה, שברגע שהציבור מרגיש שהוא לא מוגן הוא לא מגיע.

אילנה גנס: אנחנו לא רוצים בסופו של דבר לייצר סיטואציות שאנשים לא יגיעו לקבלת שירות רפואי בשל החשש להדבקה.

אילנה גנס: לכן אנחנו חושבים שגם האוכלוסייה הזאת של תינוקות קטנים, שאי אפשר לחסן אותם, אנחנו מחויבים להגן עליהם.

אילנה גנס: אלה היו השיקולים גם לגבי מערכת החינוך בתקופה שהטלנו חובת תו ירוק, לגבי עובדים במערכת חינוך.

אילנה גנס: בסוף ילדים שהם לא ברי חיסון ולא ניתן להגן עליהם והם עדיין בסיכון גבוה יותר להדבקה כי מרביתם לא מחוסנים, אנחנו מחויבים להגן עליהם באמצעות הסביבה ובאמצעות שימוש במסכות.

אלינה ברדץ' יאלוב: כשהגעתם אלינו בסוף חודש מרץ, כאשר הארכנו את תוקף הצו, ביקשתם הארכה עד 10 במאי.

אלינה ברדץ' יאלוב: דיברנו על כך שייתכן שתחזרו לפני כן, ואכן חזרתם לפני כן.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני רוצה לדעת מה קרה באמצע שאתם החלטתם שאתם לא מחכים עד תום השינוי הקודם של הצו וחזרתם אלינו בסוף חודש אפריל.

אלינה ברדץ' יאלוב: האם זה שינוי בווריאנטים?

אלינה ברדץ' יאלוב: אז היינו בעלייה.

אלינה ברדץ' יאלוב: עכשיו אנחנו שוב רואים שאנחנו בעלייה, לפחות כך אתם מדווחים במשרד הבריאות, של מקדם ההדבקה.

אלינה ברדץ' יאלוב: מה הפרמטרים?

אלינה ברדץ' יאלוב: מתי תחזרו אלינו ותגידו: זהו, שמים בחזרה את המסכות?

אילנה גנס: קודם כול, כרגע אנחנו חושבים שאין מידע מספיק על וריאנטים או על משהו שצפוי לשנות בצורה דרמטית בנקודת הזמן הזאת את תמונת המצב האפידמיולוגית במדינת ישראל, ולכן אנחנו חושבים שכן אפשר ללכת להקלות.

אילנה גנס: אנחנו מבינים שזה הצורך של הציבור ושהציבור מאוד מאוד עייף מזה.

אילנה גנס: אנחנו מבינים שמדובר בהגבלה ולכן כל עוד אנחנו לא בטוחים בנחיצות שלה, גם מבחינה מקצועית, אנחנו בהחלט חושבים שיש מקום לאשר את ההקלה הזאת בנקודת הזמן הנוכחית.

אילנה גנס: אם נראה מידע אחר עם וריאנטים חדשים - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: מה יהיה ה-Game changer?

אלינה ברדץ' יאלוב: מה יהיה הרף של עלייה או של הדבקה או כל רף אחר, שאתם תבואו שוב ותגידו שיש צורך בהגבלות?

אילנה גנס: ייתכן ונראה בתקופה הקרובה עלייה מסוימת בהדבקה, כי זה דבר שצפוי לעלות במידה מסוימת כאשר אנחנו מסירים הגבלה ועכשיו אנשים יוכלו להסתובב ללא מסכות גם בחללים סגורים.

אילנה גנס: אנחנו מעריכים שחלק מן הקפיצה הקטנה הזאת שאנחנו כבר רואים קשור להסרת מסכות בחללים סגורים.

אילנה גנס: יחד עם זאת, כל עוד אנחנו לא רואים השפעה על אשפוז או וריאנטים חדשים שעלולים לשנות תמונת מצב בצורה דרמטית כרגע אנחנו חושבים שהמדיניות הזאת מתאימה.

אלינה ברדץ' יאלוב: על פי ההערכות שלכם כמה זמן לא נתראה בוועדה הזאת עם שינויים לרעה?

אילנה גנס: כרגע קשה להעריך.

אילנה גנס: ככל שיצטבר אצלנו מידע על הווריאנטים החדשים, לצד ההקלות וההבנה שאנחנו מדברים על תמונת מצב שבה רוב האוכלוסייה שלנו יחסית מוגנת היטב, בטח בפני תחלואה קשה, וגם אין לנו נתונים דרמטיים על וריאנטים חדשים, עדיין אנחנו נקיים הקלות לצד ניטור קפדני מאוד ומעקב אחרי וריאנטים בעולם וכל מה שנכנס למדינת ישראל, כולל כל המשמעויות הקליניות והאפידמיולוגיות שלהם.

אילנה גנס: באמת צריך לראות שינוי משמעותי גם מבחינת מגמת תחלואה, גם מבחינת מגמת אשפוזים וגם וריאנטים חדשים שעלולים לשנות תמונת מצב במדינת ישראל מבחינת תחלואה.

אלינה ברדץ' יאלוב: מה אנחנו עונים להורים שכותבים לי שהם מודאגים מאוד מכך שהילדים יסירו מסכות?

אלינה ברדץ' יאלוב: אם אנחנו מדברים כבר על אוכלוסיות אז אנחנו יודעים שחלק מן הילדים לא מחוסנים – הראיתם את הנתונים האלה – תלוי באיזה גיל, אבל אני מדברת על התלמידים הצעירים שבינינו.

אילנה גנס: חשוב לציין שלצד הסרת חובת עטיית מסכות עדיין השארנו בתוקף את ההמלצה שלנו לגבי אוכלוסיות בסיכון שנכנסות למקומות הומי אדם או לחללים סגורים לעטות מסכה בשביל להגן על עצמם, כי כמובן יש לזה אפקט.

אילנה גנס: גם אם יתר האוכלוסייה לא עוטה מסכות והאדם עצמו כן עוטה מסכה עדיין זה מייצר אפקט הגנה משמעותי, וזה אכן מה שאנחנו ממליצים היום לציבור, בטח לאלה ששייכים לקבוצות סיכון וגם לציבור אחר שמודאג.

אילנה גנס: אנחנו מכירים את הקולות האלה, שהיום חלק גדול מן הציבור לצערנו מרגיש לא מספיק מוגן, התחושה שלא תמיד אנשים בסביבה שלו דואגים לו ומוכנים לשים מסכה אם זה מפריע לו.

אילנה גנס: זה דבר שבאמת אי אפשר לחייב, אבל לפחות אדם עצמו בכל סיטואציה רשאי כמובן לעטות מסכה ככל שהוא מרגיש צורך להגן על עצמו, ואנחנו בהחלט ממליצים על זה מבחינה רפואית לאוכלוסיות בסיכון גם כשהן נמצאות בסיטואציות אחרות שהן לא במסגרות טיפול אלא בחללים סגורים אחרים להשתמש במסכות.

אילנה גנס: אנחנו רואים את זה גם הלכה למעשה, שחלק ניכר מן הציבור בכל שכבות הגילאים ממשיך לעטות מסכה גם עכשיו למרות שאין חובה.

אלינה ברדץ' יאלוב: במעבר חד, אתם זוכרים את הדיון שלנו בפעם הקודמת לגבי הבדיקות בנושא מגן אבות ואימהות.

אלינה ברדץ' יאלוב: היה פה דיון סוער מאוד בנושא הזה.

אלינה ברדץ' יאלוב: מה ההמלצה עכשיו?

אלינה ברדץ' יאלוב: מה עושים עם הבדיקות בבתי אבות?

אלינה ברדץ' יאלוב: אתם עדיין אומרים ששם אנחנו משאירים מסכות אז סביר להניח ששם צריך להשאיר גם את הבדיקות.

אילנה גנס: כרגע אנחנו לא חושבים לשנות מדיניות לגבי מגן אבות כי זה באמת האוכלוסייה הרגישה והפגיעה ביותר.

אילנה גנס: ככל הנראה נגיע לחידוש צו באותה מתכונת כפי שהייתה קודם לכן, רק עם הארכה.

אילנה גנס: חשוב לציין שבשבועיים-שלושה הקרובים אנחנו הולכים לקיים סדרה של דיונים עקרוניים לגבי המשך המדיניות שלנו בהקשרי קורונה גם לגבי חובת בידוד באופן כללי, עטיית מסכות ביתר המקומות, חובת בדיקות, סוגי הבדיקות.

אילנה גנס: כל עוד יש עדיין אלפי מאומתים נמשיך להשתמש, לפחות בינתיים כהוראת שעה, בבדיקות אנטיגן, כפי שהיה קודם לכן.

אילנה גנס: באמת בכל כמה שבועות אנחנו עושים בחינה מחודשת של מדיניות בדיקות ומסתכלים על כל הצדדים.

אילנה גנס: קודם כול על הצד הרפואי של רגישות וסגוליות בדיקה, האם נכון להמשיך להשתמש באנטיגן כבדיקה אבחנתית או שהבדיקה כבר לא מספיק טובה ואנחנו חייבים לעבור לשיטת PCR בלבד.

אילנה גנס: נכון לנקודת הזמן הזאת אנחנו חושבים שנכון להשאיר את שתי האופציות.

אילנה גנס: אנחנו רואים היענות ושביעות רצון גבוהה מאוד של הציבור משימוש בבדיקות אנטיגן ולכן חלק גדול מן הציבור גם תופס באופציה הזאת, שלא תהיה אפשרות לעשות בדיקת אנטיגן, סוג של הרעת תנאים.

אילנה גנס: בסופו של דבר זה נוח מאוד.

אילנה גנס: אנחנו רואים שגם אוכלוסיות שמלכתחילה היו זכאיות לבדיקות PCR, גם כשזה היה מוגבל לגילאי 60 ומעלה, בחרו לעשות בדיקות אנטיגן, כי זו בדיקה נוחה ומהירה, הפריסה שלהן טובה מאוד, אפילו נוחה יותר בחלק מן הישובים בהשוואה ל-PCR מבחינת נגישות, התוצאה שלה מתקבלת במקום, היא בדיקה אבחנתית שמוכרת גם לטובת קיצור בידוד וגם לצורך אבחנתי.

אילנה גנס: זה דבר שמאוד מאוד תפס תאוצה בציבור.

אילנה גנס: כרגע זה משמש את שני הצדדים בצורה טובה מאוד, גם אותנו, כל עוד הבדיקה היא רגישה ומתאימה לשמש אותנו כבדיקה אבחנתית, וגם את הציבור.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני רוצה להבהיר פה נקודה לגבי שטח פתוח של מוסדות.

אלינה ברדץ' יאלוב: מה נחשב לפי הצו לשטח פתוח?

אלינה ברדץ' יאלוב: לצורך העניין, יש בית חולים, בקדמת בית החולים ליד הכניסה הראשית יש חצר.

אלינה ברדץ' יאלוב: האם זה נכלל?

אלינה ברדץ' יאלוב: או שמדובר רק על חצר פנימית?

אלינה ברדץ' יאלוב: מה נכלל בהגדרה?

אלינה ברדץ' יאלוב: זה מבלבל מאוד את הציבור.

דניאל שגיא: אין הגדרה רשמית אבל הכוונה לאותו מתחם של בית החולים, של המרפאה.

דניאל שגיא: אם יש חצר פתוחה, בטח אם יש חצר פתוחה בתוך מוסד של מגן אבות שהם יוצאים אליה אבל היא נמצאת ממש באותו מתחם, כל עוד נכנסים למוסד עצמו - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: אתמול הייתי בבית חולים ולפני הכניסה יש חצר.

אלינה ברדץ' יאלוב: כולם יושבים שם אבל זה לא חלק מבית החולים, זה חצר.

אלינה ברדץ' יאלוב: איך להתייחס לדבר הזה?

דניאל שגיא: הכוונה הייתה לחצר שנמצאת בבית החולים.

אלינה ברדץ' יאלוב: כלומר זה חלק פנימי של בית החולים, חצר פנימית.

דניאל שגיא: כן.

דניאל שגיא: הכוונה היא להגן על האנשים שנמצאים שם, לא להחמיר יתר על המידה ובאמת להגן על מי שצריך.

אלינה ברדץ' יאלוב: לגבי מרפאות של פסיכולוגים, גם זה נכלל או ששם אין הנחיה כזו?

אילנה גנס: כל מה שמוגדר כמרפאה על פי חוק, מבחינתנו אין הפרדה אם זה מרפאה של בריאות הנפש או מרפאה של קופת חולים שמטפלת באנשים עם תחלואה גופנית.

אילנה גנס: יותר מזה, דווקא אוכלוסיות של בריאות הנפש מאז ומתמיד מוגדרות כאוכלוסיות בסיכון בשל שתי סיבות.

אילנה גנס: אחת, אנחנו רואים ששיעור ההתחסנות באוכלוסייה של בריאות הנפש הוא הרבה יותר נמוך בהשוואה לאוכלוסייה הכללית, ושתיים, זה ציבור שהרבה יותר קשה לו עם עטיית מסכה לאורך זמן ולכן מאז ומתמיד הם הוגדרו כאוכלוסייה בסיכון להדבקה בהשוואה לאוכלוסיות אחרות.

אילנה גנס: חלק מהם גם שייכים למוסדות של מגן אבות, למשל מוסדות שיקום פסיכיאטריים, שיקום חולי נפש, משויכים למערך מגן אבות.

אלון טל: רציתי לשאול: המיתוס האורבני אומר שבשנה שעברה בזכות המסכות חלה ירידה משמעותית בתחלואה משפעת ושהשנה היא עושה קמבק מסוים.

אלון טל: רציתי לדעת האם יש לכם מספרים ותחזית.

אלון טל: אני שואל את השאלה מן הסיבה הבאה: יש לקוות שהקורונה תהפוך להיות מין שפעת, שתקבל מעמד של מחלה סבירה.

אלון טל: השאלה האם במקרה כזה אנחנו צריכים מסכות כאשר מדובר במין שפעת מס' 2, כי אנחנו לא נעטה מסכות כדי להתמודד עם השפעת.

אילנה גנס: זה חלק מן הדיונים העקרוניים שאנחנו הולכים לקיים בתוך המשרד בשבועות הקרובים, מתי נתייחס לקורונה כמחלה אנדמית ולא כמחלה פנדמית, כלומר מחלה שאנחנו ממשיכים את החיים איתה כמו בכל תחלואה נשימתית.

אילנה גנס: תהיה לזה השלכה כמובן על כל המרכיבים שאנחנו נוגעים בהם היום, כולל מסכות, כולל חובת בידוד, גם בזמן מחלה, גם של בני משפחה.

אילנה גנס: לצורך העניין, אם יש חולה מאומת בתוך הבית ויש בני משפחה שחיים אתו ומדובר במגע הדוק וממושך והם אינם מחוסנים או מחלימים, בעצם הם נדרשים להיות בבידוד.

אילנה גנס: ברגע שנתייחס למחלה הזאת כמחלה נשימתית אנדמית בדומה לשפעת, ההערכה היא שכל ההגבלות שחלות היום, אם זה מסכות ואם זה בידודים, נתייחס אליהן אחרת, בדומה לשפעת.

אילנה גנס: זה לא עוד הקלה אלא זה באמת שינוי מהותי בתפיסה שדורש בהחלט החלטה מעמיקה.

אילנה גנס: זה יעלה לפורום מומחים ולקבינט מומחים במהלך השבועות הקרובים.

אלון טל: האם אכן במהלך השנה שעברה חלה ירידה ואילו השנה יש יותר שפעת, או שזה סתם מיתוס?

אילנה גנס: זה ממש לא מיתוס.

אילנה גנס: כל תחלואה שמועברת באמצעות הדבקה טיפתית או אווירוסולית, כלומר דרך דרכי הנשימה, שימוש במסכה ללא ספק מפחית בצורה משמעותית את ההדבקה.

אילנה גנס: אבל בלי קשר לזה, אנחנו גם קושרים את זה במידה מסוימת לסוג הווריאנט.

אילנה גנס: הווריאנט הקודם שהיה נפוץ בחורף הקודם, שהיה זן הדלתא, היה וריאנט הרבה יותר אלים שכנראה לא אפשר לנגיפים אחרים להתפתח.

אילנה גנס: עובדתית, חדרי המיון שלנו היו ריקים.

אלון טל: הוא היה בריון.

אילנה גנס: לעומת האומיקרון, שחלק מן ההסתכלות שלנו על האבולוציה של הנגיף הזה מבחינת שינויים גנומיים שלו, שהוא באמת וריאנט - - -

אלון טל: אז יש ממש תחרות בין השפעת לבין הקורונה?

אילנה גנס: לבין וירוסים נשימתיים אחרים.

אילנה גנס: החורף ראינו את כל מגוון הווירוסים הנשימתיים שאנחנו רגילים לראות אותם בעונת החורף.

אילנה גנס: זה לא רק שפעת.

אילנה גנס: נכון ששפעת היא גולת הכותרת אבל רואים גם רוטה וירוס, רואים בחדרי המיון גם וירוסים נשימתיים אחרים.

אילנה גנס: החורף ראינו תחלואה אנדמית של חורף בתמונה שגרתית כפי שראינו אותה בעבר, פרט לחורף הקודם.

אילנה גנס: בחורף הקודם זה היה עדיין בתקופה של סגר אז זה היה לא רק מסכות, אבל אין ספק שבשל ההיבט המצרפי, גם של בידוד, גם של חובת עטיית מסכות וגם המשמעות של הציבור לעטיית מסכות הייתה גבוהה מאוד, אולי בניגוד לשנה הזאת, בהחלט ראינו אפקט משמעותי מאוד של ירידה בתחלואה נשימתית.

אלינה ברדץ' יאלוב: חשוב לשאול: למה אנחנו מסירים מסכות בתחבורה הציבורית?

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מדברת על אוטובוסים שבהם לרוב נוסעת אוכלוסייה מוחלשת או מבוגרת, וכמובן ברכבות, שיש בהן הרבה נוסעים.

אלינה ברדץ' יאלוב: השאלה למה אנחנו מוציאים את זה ומשאירים למשל טיסות בין-לאומיות.

אילנה גנס: הסיבה שבטיסות בין-לאומיות משאירים חובת מסכה ולא רק כהמלצה היא בגלל יותר סיכון של וריאנטים.

אילנה גנס: שם אנחנו מבינים שמדובר בסיכון שהוא מסוג אחר.

אילנה גנס: זה לא רק הדבקה בווריאנט שנפוץ במדינת ישראל אלא סיכוי להדבקה ולהתפשטות של וריאנט נוסף שיגיע מחו"ל.

אילנה גנס: לכן בטיסות בין-לאומיות, בניגוד לטיסות פנים-ארציות, אם את טסה בטיסה פנימית לאילת אין חובת עטיית מסכה, ולעומת זה כשאת טסה בטיסה בין-לאומית, ששם אנחנו באים יותר במגע עם אוכלוסיות מחו"ל, ההתייחסות מבחינה אפידמיולוגית היא שונה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל עדיין אתם משאירים המלצה על עטיית מסכה בתחבורה ציבורית, אם אני מבינה נכון.

אילנה גנס: חד-משמעית.

אילנה גנס: מקומות סגורים, הומי אדם, עם צפיפות, חד-משמעית נכון להשתמש במסכה, בוודאי כשמדובר על אוכלוסיות בסיכון.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני לא יודעת איך אפשר לעשות את זה אבל אם יש דרך להגביר את ההסברה במקומות שבהם כן צריך עדיין לשים מסכות אז אולי כדאי במרפאות להמליץ לשים שלט.

אלינה ברדץ' יאלוב: ברגע שאנחנו מורידים מסכות – אני כבר ניהלתי לא מעט שיחות עם חברים, מבחינתם זהו, אין מסכות, אין אותן בשום מקום.

אלינה ברדץ' יאלוב: לכן אני שואלת את כל השאלות הללו.

אילנה גנס: את צודקת.

אילנה גנס: אפילו עכשיו במסגרת מבצע פוליו שאנחנו עושים, והתחלנו גם בטיפות החלב, אנחנו שולחים תזכורות בסמס: שימו לב, עדיין לפי הנחיות משרד הבריאות חלה חובת עטיית מסכות גם במרפאות, בתחנות טיפות חלב במסגרת הביקורים שלכם.

אילנה גנס: אנחנו גם שולחים הודעת סמס.

אלינה ברדץ' יאלוב: יכול להיות שכדאי להעביר מסר לרופאים שמחזיקים במרפאות פרטיות, ויש לא מעט כאלה, שישימו שלט מודפס על דף 4A, שאנשים יידעו.

אלינה ברדץ' יאלוב: ראיתי כבר מקרה שמתחילים להתווכח עם הלקוח בכניסה למרפאה וזה מצב מאוד לא נעים.

אלינה ברדץ' יאלוב: עו"ד פסטרנק, רצית להגיד משהו.

אורן פסטרנק: תודה רבה, גברתי יושבת-הראש.

אורן פסטרנק: קודם כול, אני רוצה לברך על הסרת חובת עטיית המסכות בחללים סגורים, אבל הצו החדש קובע עדיין חובת עטיית מסכות ובעצם גם החמרה של המצב לעומת הצו הקודם, כי אנחנו בעצם מחזירים את חובת עטיית המסכות גם בחללים פתוחים באותם מרחבים שאנחנו מגדירים כמוסדות בריאות ורווחה.

אילנה גנס: זה היה במגן אבות לאורך כל הדרך, גם בחללים פתוחים.

אילנה גנס: זה לא החמרה.

אילנה גנס: פשוט נוספו לשם בתי חולים שלא היו תחת קטגוריה של מגן אבות.

אורן פסטרנק: אכן, אני מסכים לדברים.

אורן פסטרנק: בגלל שאנחנו ממשיכים עם חובת עטיית המסכות ומחמירים באזורים מסוימים, בהמשך לדבריי בדיון הקודם, ולא אחזור עליהם, אמרתי בדיון הקודם ב-30 במרץ שמסכות נועדו לשימוש על ידי צוותים רפואיים.

אורן פסטרנק: סקרתי סקירה של כל המחקרים, גם לפני הקורונה, מחקרי RCT, כמו המחקר הצרפתי מ-2010 או המחקר האוסטרלי-סעודי מ-2020, סקרתי את המחקר הדני והבנגלדשי מתקופת הקורונה.

אורן פסטרנק: אלה מחקרי ה-RCT היחידים שנעשו בתחום, וכולם מראים על חוסר יעילות בעטיית מסכות על ידי הציבור הרחב.

אורן פסטרנק: אני מדגיש, אני לא מדבר על צוותים רפואיים במתארים ספציפיים כמו ניתוח, אני מפריד בין הדברים.

אורן פסטרנק: אנחנו מדברים על חובת עטיית מסכות על ידי הציבור הרחב.

אורן פסטרנק: מאחר ואין לכך הצדקה במחקר ובמדע, וגם הצט"מ (צוות טיפול במגפות) בעצמו ב-30 במרץ 2020 אמר כי "אין יעילות מוכחת לדבר" – הנה המסמך של הצט"מ, בדיונים קודמים אמרתי שאתם לא מכירים אותו.

אורן פסטרנק: כשהם נדרשו לשאלה, שאלו אותם: חברים, תגידו לנו האם אתם ממליצים על עטיית מסכות?

אורן פסטרנק: חברי הצט"מ אמרו: אין לנו מחקר שעל בסיסו אנחנו יכולים לבסס את חובת עטיית המסכות.

אורן פסטרנק: המסמך הזה נחשף בעקבות פנייה לפי חוק חופש המידע על ידי עו"ד גדי שילה והדברים מדברים בעד עצמם.

אילנה גנס: כל דיוני הצט"מ מפורסמים באתר משרד הבריאות.

אורן פסטרנק: זה לא פורסם עד החלטת בג"ץ.

אורן פסטרנק: אם אתם רוצים להגיד שאחרי 30 במרץ 2020 יש מחקרים חדשים שגורמים לכם ולחברי הצט"מ לקבל החלטות שונות, זה לגיטימי.

אורן פסטרנק: כפי שאמרתי בדיון הקודם, אנא הציגו אותם.

אורן פסטרנק: האם יש ברשות

אורן פסטרנק: כם מחקר RCT – Randomized Control trial – שמראה שבעצם יש יעילות במניעת הדבקות בעטיית המסכות?

אורן פסטרנק: זו השאלה המרכזית למשרד הבריאות.

אורן פסטרנק: המחקרים שאנחנו הצגנו, לא מצאנו מחקר אחד בכל העולם, מחקר RCT, לא מחקרים השוואתיים שהנתונים בהם יכולים להיות מוטים, לא מצאנו מחקר אחד כזה.

אורן פסטרנק: אני רוצה לציין שבימים האחרונים שופטת פדרלית בפלורידה פסקה שחובת עטיית מסכות בתחבורה הציבורית בארצות הברית אינה חוקית.

אלון טל: היא מינוי של טראמפ, זה לא בדיוק האדם הכי נאור שבעולם, בואו נדייק את הדברים.

אלון טל: היא לא מומחית לבריאות הציבור וההחלטה הייתה פוליטית.

אלון טל: אל תנסה לתת לזה איזו לגיטימציה.

אורן פסטרנק: שופטת פדרלית קבעה וביטלה את חובת עטיית המסכות בתחבורה ציבורית.

אורן פסטרנק: אלה העובדות.

אלון טל: היו בזמנו גם שופטים פדרליים שאישרו את העבדות.

אלון טל: זה לא נותן לזה שום גושפנקה מדעית, עם כל הכבוד.

אלון טל: אני אומר את זה בתור אמריקאי.

אורן פסטרנק: מבחינת גושפנקה מדעית, בגלל שלא היית בדיון הקודם וגם לא שמעת עכשיו את דבריי, רק אציין שסקרתי את כל מחקרי ה-RCT שהיו בנושא עטיית מסכות.

אורן פסטרנק: אין ולו מחקר אחד בכל העולם שקובע שיש יעילות לעטיית מסכות על ידי הציבור.

אורן פסטרנק: אני מדגיש שוב, כי לא היית כאן, שאני לא מדבר על צוותים רפואיים, כמו ניתוח ומתארים כאלה ספציפיים.

אורן פסטרנק: בעטייה על ידי הציבור הרחב אין מחקר שתומך בזה.

אלון טל: יש לפחות שלושה מחקרים כאלה, לך ל-CDC.

אורן פסטרנק: בבקשה, אם יש למשרד הבריאות להציג לנו מחקר RCT אחד מכל העולם שתומך בכך שחובת המסכות יעילה במניעת הדבקות, נשמח לראות את הדבר.

אלון טל: אני גיליתי כבר שלושה, אבל הם בטח מבינים טוב יותר ממני.

אורן פסטרנק: אתה מדבר כנראה על מחקרים השוואתיים.

אורן פסטרנק: אשמח שתציג אותם ואני אענה לך לגביהם אחד-אחד.

אורן פסטרנק: יש הבדל בין מחקר השוואתי, שמוטה על ידי אין-ספור משתנים, לבין מחקרי RCT, שבהם הנבדקים נבחרו בצורה אקראית ולכן אנחנו יכולים לנטרל גורמים משפיעים אחרים.

אורן פסטרנק: בנושא עובדים במוסדות רפואה ורווחה, חשוב מאוד שתצא הנחייה, כי בדיון הקודם נאמר כאן שצריך להתחשב בהוראת המנכ"ל כהמלצה.

אורן פסטרנק: ברגע שעובדים מקבלים דרישה להיבדק, אחרת לא יוכלו להיכנס למקום העבודה, ושלחו לי כבר אימיילים שגם הגברת גנץ חתומה עליהם, שקובעים שעליהם לבצע בדיקה כתנאי להמשך עבודה, אז זה דבר שלא יכול לקרות.

אורן פסטרנק: צריך להוציא הנחיה מפורשת לכל מוסדות הרפואה והרווחה שזו המלצה בלבד כי אין לכך הסמכה בחוק.

אורן פסטרנק: לגבי מבקרים באותם מוסדות רווחה, אני מבקש להבין את ההצדקה ואת ההסמכה קודם כול לקביעת חובת בדיקה למבקרים, צריך שתהיה לכך הסמכה חוקית.

אורן פסטרנק: ומבחינה אפידמיולוגית אנא תסבירו את האבחנה בין דרישת הבדיקה הביתית פלוס הצהרה - - -

נעה בן שבת: זה לא בתקנות האלה.

דניאל שגיא: דיברנו על זה.

דניאל שגיא: זה התיקון הקודם.

דניאל שגיא: אנחנו נענה אותו דבר ואתה תגיד אותו דבר.

דניאל שגיא: זה לא התיקון שעל הפרק.

אורן פסטרנק: לפני דקה התייחסתם לנקודה ולכן אני חוזר אליה ואומר: אתם הוצאתם הנחיה של מנכ"ל, שאומרת שחייבים להיבדק.

אורן פסטרנק: אין לכך סמכות.

אורן פסטרנק: אתם יכולים להמליץ, אתם לא יכולים לחייב את המבקרים, ובטח שלא ליצור אבחנה בין מחוסן ללא מחוסן, להגיד למחוסן: תצהיר שנבדקת ביתית, וללא מחוסן להגיד: אתה מחויב.

אורן פסטרנק: מדוע?

אורן פסטרנק: מאחר ורוב המאומתים עד גיל 60 הם מחוסנים.

אלינה ברדץ' יאלוב: דיברנו על כך בדיון ב-30 במרץ וידענו שזה לא בצו הזה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אחר כך ניהלת שיחות עם משרד הבריאות.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני לא יודעת מה סוכם שם ומה לא סוכם כי זה לא קשור לתקנות האלה.

אורן פסטרנק: זה חלק מן הצו.

אורן פסטרנק: התייחסתי כי העליתם את זה כרגע.

אורן פסטרנק: נכון, אפשר יהיה לדון בזה בדיון הבא אם הם ירצו להאריך מעבר ל-1 מאי, אני מקבל את ההערה שלך.

אורן פסטרנק: בנוסף, נושא שחייבים לתת עליו את הדעת ואי אפשר להמתין אתו אפילו לדיון הבא: אני מוצף בפניות מצד פציינטים מטופלים שדורשים מהם דרישת דרכון ירוק או בדיקות קורונה כתנאי לקבלת טיפול רפואי.

אורן פסטרנק: המקרים האלה לא מפסיקים לזרום והעברתי אותם גם לידיעת הוועדה וגם דיברתי על זה באין-ספור דיונים קודמים.

אורן פסטרנק: אני מבקש לשים לדבר הזה סוף, לא לחכות שיהיה אסון.

אורן פסטרנק: דיברתי בימים האחרונים עם מישהי שבעבר היה לה ניסיון התאבדות.

אורן פסטרנק: אי אפשר להמשיך כך.

אלינה ברדץ' יאלוב: הנקודה ברורה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אשמח להסבר לגבי דרכון ירוק.

אלינה ברדץ' יאלוב: למען האמת אני אפילו לא יודעת האם אצלי הוא עדיין בתוקף, כי לדעתי התוקף שלו היה עד 3 במרץ.

אלינה ברדץ' יאלוב: אשמח להסבר.

אלינה ברדץ' יאלוב: כאשר אני מגיעה למרפאה האם יש לרופא יכולת למנוע ממני טיפול?

אורן פסטרנק: קביעת ניתוחים, טיפול במיון.

אלינה ברדץ' יאלוב: לצורך מיון וטיפולים אלקטיביים ופולשניים כאחד.

אילנה גנס: אין חובת הצגת תו ירוק בשום מקום היום במדינת ישראל.

אילנה גנס: המקומות היחידים שבהם מבקשים ממטופל, למשל לפני ניתוח שכרוך בהרדמה, אינטובציה והנשמה, ששם יש סיכון גדול יותר לחשיפה ורסס של דרכי נשימה תחתונות, אנחנו מבקשים עדיין בחלק מן המקומות בדיקת PCR של מטופל, ללא קשר לסטטוס החיסון שלו, נדרשים להגיע עם תוצאת PCR שלילית מ-72 שעות לפני מועד הניתוח.

אורן פסטרנק: איפה ההסמכה בחוק לדבר הזה, לאותה דרישה?

אורן פסטרנק: על סמך מה זה מבוסס שמונעים מאדם טיפול רפואי ללא בדיקה?

אילנה גנס: זה כפי שאתה מבקש ממטופל לעשות בדיקות אחרות לפני ניתוח, כשאתה רוצה לוודא שלא יקרה לו סיבוך בעקבות הניתוח.

אורן פסטרנק: אבל אין לזה הסמכה בחוק.

אורן פסטרנק: היינו בסיפור הזה.

אורן פסטרנק: היו הסמכות לדרישת בדיקות.

אילנה גנס: זה החלטה רפואית.

אלינה ברדץ' יאלוב: לשאלתך לגבי דרכון ירוק – קיבלנו פה תשובה.

אלינה ברדץ' יאלוב: מי שמבקש את זה, אם זה קורה כנראה זה לא נכון.

אורן פסטרנק: פשוט להוציא חידוד, זה כל מה שאני מבקש, וביקשתי גם בדיון הקודם, להוציא חידוד לכל מנהלי בתי החולים ומוסדות הרפואה לא לדרוש דרכון ירוק או בדיקות קורונה כהתניה לטיפול רפואי.

אלינה ברדץ' יאלוב: לגבי בדיקות קורונה, אם מבקשים ממני - - -

אורן פסטרנק: לפני שלושה ימים הגיעה למיון ילדה בת 7 עם כוויות ועיכבו אותה ולא נתנו לה טיפול כי היא לא רצתה לעשות בדיקת קורונה.

אורן פסטרנק: היא הגיעה עם כוויות.

אורן פסטרנק: אתם חייבים לרענן את ההנחיה.

אורן פסטרנק: בסוף יהיה כאן אסון ואז כולם ישאלו איך זה קרה.

אילנה גנס: אני לא מכירה מקרה כזה.

אורן פסטרנק: אעביר לך רשימה של מקרים.

אורן פסטרנק: אני מתחייב להעביר לך.

אלינה ברדץ' יאלוב: הדיון ברור.

אלינה ברדץ' יאלוב: הבהרנו את הנקודות האלה.

אורן פסטרנק: שיציגו רק את המחקר בנוגע למסכות, זה הכי חשוב.

אלינה ברדץ' יאלוב: יש טיפולים של קלינאי תקשורת וכל אלה שחשוב מאוד שיראו את הפנים שלהם.

אלינה ברדץ' יאלוב: מה קורה איתם?

אילנה גנס: אין בעיה שהמטופל יהיה ללא מסכה במהלך טיפול.

נעה בן שבת: המטופל לא, אבל המטפל.

דניאל שגיא: הייעוץ המשפטי של הוועדה דיבר אתנו על זה.

דניאל שגיא: בעקבות זה אנחנו נעדכן את הוראות המנהל שמאפשרות את הפטור לאותם עובדים באותם מוסדות.

דניאל שגיא: זה פטור שהיה להם ושמבחינת המשרד יש הצדקה להמשיך להחיל אותו בתנאים שקבועים בהוראות.

דניאל שגיא: אנחנו נוציא עדכון של אותן הוראות בהקדם, בימים הקרובים.

אלינה ברדץ' יאלוב: כרגע בגלל שאנחנו מכניסים ומוציאים דברים חדשים, זה נראה קצת בלגן בנקודות הקצה.

אלינה ברדץ' יאלוב: לכן חשוב מאוד להבהיר את הנקודות הללו, אחרת יבואו בטענות הממונים עליהם ומן הסתם ניתקל פה בסיטואציות מאוד לא נעימות.

נעה בן שבת: תשקלו להכניס את זה בצו עצמו כדי שיהיה ברור בצו מי חייב ומי לא חייב ובאילו נסיבות אפשר לפטור.

דניאל שגיא: נעשה את הדיון הזה עם הגורמים המקצועיים ונראה מה יישאר שם בהוראות מנהל ובאיזו דרך להכניס את זה.

אלינה ברדץ' יאלוב: עד מתי אנחנו מאריכים את הצו?

דניאל שגיא: התיקון הזה לא כולל את הבקשה שלנו להארכת הצו.

דניאל שגיא: הצו כרגע הוא עד 1 במאי.

דניאל שגיא: זה תיקון שהובא בנפרד, לא במסגרת התיקון הזה.

דניאל שגיא: כביכול אם הצו לא יוארך אז החובה היא כמו כל ההוראות של הצו, הן פוקעות ב-1 במאי.

אלינה ברדץ' יאלוב: חבר הכנסת טל, רצית לשאול משהו?

אלון טל: לא, מיציתי.

אורן פסטרנק: אם יוכלו להציג מחקר RCT שמראה שהמסכות יעילות.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מזכירה שגם בפעם הקודמת ביקשנו מסמך.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה יעזור מאוד, כי קיבלתי בערך מיליון הודעות של בקשות להבהיר למה צריך בכלל מסכות.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני כבר לא מדברת על כך שקראו לי "רוצחת ילדים" בהודעות פרטיות ולא כל כך פרטיות.

אלינה ברדץ' יאלוב: אשמח למסמך שמסביר את החשיבות, עד כמה זה מונע, וכל הנתונים הנוספים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אולי אפסיק להרגיש את עצמי רוצחת ילדים.

אלון טל: את לא רוצחת ילדים אבל זה מסמך חשוב לאמון הציבור.

אלון טל: אני חושב שיש לא מעט דיסאינפורמציה.

אלון טל: בדקתי עכשיו חמישה מחקרים.

אורן פסטרנק: זה לא RCT, הצגת לי מחקר השוואתי.

אלון טל: יש לי דוקטורט בבריאות הציבור מהרווארד.

אלון טל: אני חושב שאני מבין דבר אחד או שניים בבריאות הציבור ואני חושב שהמחקרים תקפים, עם כל הכבוד.

אורן פסטרנק: אז תציג אותו, תגיד איזה מחקר זה.

אלון טל: אני לא צריך לתת לך דין וחשבון.

אלון טל: אני חושב שזה רעיון טוב שמשרד הבריאות יעביר מסמך.

אלון טל: אני סומך על המסקנות שלו.

אלינה ברדץ' יאלוב: הוועדה מבקשת להעביר לה את המסמך הזה בהקדם האפשרי.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני יודעת שלוקח לכם זמן להכין נתונים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אשמח שתעבירו את זה לוועדה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו נעלה את המסמך הזה בוועדה.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה חשוב מאוד לאמון הציבור, כפי שאמר חבר הכנסת טל.

אלינה ברדץ' יאלוב: אם אין שאלות, נקרא את הצו.

גל כהן: טיוטת צו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) (בידוד בית והוראות שונות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 28), התשפ"ב-2022

אלינה ברדץ' יאלוב: מי בעד התיקון?

אלינה ברדץ' יאלוב: מי נגד?

אלינה ברדץ' יאלוב: בעד – 2

אלינה ברדץ' יאלוב: נמנעים – אין צו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) (בידוד בית והוראות שונות) (הוראת שעה) (תיקון מס' 28), התשפ"ב-2022 אושר.

אלינה ברדץ' יאלוב: שניים בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

אלינה ברדץ' יאלוב: הצו אושר.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה.

אלינה ברדץ' יאלוב: הישיבה נעולה.