ועדת המשנה לתקציבי הספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 10, 2022-06-06 13:00

סימון דוידסון: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת המשנה של ועדת החינוך, התרבות והספורט לתקציבי הספורט.

סימון דוידסון: היום ז' בסיון התשפ"ב, 06 ביוני 2022.

סימון דוידסון: על סדר היום: תקצוב התאחדות הספורט המוטורי בישראל.

סימון דוידסון: אנחנו עורכים דיון ראשון בנושא חשוב להרבה מאוד אנשים במדינת ישראל.

סימון דוידסון: אני אספר לכם איך התחיל כל הנושא הזה של הזום.

סימון דוידסון: יש לי חבר בשם לישי שכל הזמן שולח לי תמונות וסרטונים של הבן הקטן שלו מתאמן וכמה הוא אוהב את נושא האופנועים.

סימון דוידסון: לפני שבועיים-שלושה הייתה אולימפיאדת הילדים בווינגייט והיה מאוד חשוב לחבר'ה מההתאחדות, גם לניב וגם לירון, שאני אגיע לראות מה זה העולם הזה של הספורט המוטורי.

סימון דוידסון: הגעתי לשם ואני רוצה להגיד לכם שהייתי בשוק.

סימון דוידסון: אני בא מעולם הספורט, מענף השחייה שהינו ענף אחר לגמרי.

סימון דוידסון: הייתי יושב ראש איגוד השחייה הרבה שנים, מאמן וספורטאי.

סימון דוידסון: אני מכיר את הספורט ויש לי הרבה צלקות על הגוף מכל דקה שהייתי בספורט הישראלי.

סימון דוידסון: לא הכרתי את הנושא הזה של ספורט מוטורי בכלל.

סימון דוידסון: רואים בטלוויזיה אבל לא מבינים בסוף שהענף הזה - - קודם כל, הייתי בהלם מהמספרים.

סימון דוידסון: יש מעל 500 ספורטאים פעילים שעושים שתי תחרויות בשנה.

סימון דוידסון: ראיתי שם ילדים בני 8-9, גם בנות, בענף ספורט שמחבר גם את הנושא הגופני, גם את נושא הקואורדינציה, הטכניקה והאימונים עצמם.

סימון דוידסון: חוץ מזה שהוא נראה מאוד יפה, הוא ספורט מאוד קשה.

סימון דוידסון: לפני שבוע הזמנו לוועדה את הספורטאית מספר אחת בישראל בנושא של אופנועים, רן יוחאי.

סימון דוידסון: התבשרתי ששלשום היא זכתה בתואר סגנית אלופת אירופה.

סימון דוידסון: רן, מפה אנחנו מכבדים אותך ואומרים לך כל הכבוד.

סימון דוידסון: אנחנו גאים בך.

סימון דוידסון: היא הגיעה לכנסת עם אבא שלה וקיבלה תעודת הוכרה מהכנסת.

סימון דוידסון: ישבתי אחרי זה עם אבא שלה בלשכה והוא סיפר לי על הקשיים בלגדל ספורטאי בענף הזה במדינת ישראל.

סימון דוידסון: נתחיל קודם כל מהכסף, מדובר בספורט לעשירים מאוד, מרכישת האופנוע, דרך האימונים ונסיעות לחו"ל.

סימון דוידסון: מדובר פה על הרבה מאוד כסף.

סימון דוידסון: ישבתי עם גיא אטיאס לפני כמה דקות וככל שאני שומע יותר על הענף הזה, אני מבין שזה באמת מטורף.

סימון דוידסון: יש לנו בעיה קשה בנושא המתקנים במדינת ישראל.

סימון דוידסון: יש לנו שלושה מתקנים של אספלט ומתקן אחד בלבד למוטוקרוס בווינגייט שמאושר לאימונים.

סימון דוידסון: יש לנו בעיה עם הגיל, עם רשות המיסים שמאשרת רק לשני כלים להיות פטורים ממס.

סימון דוידסון: אנחנו נתחיל את הדיון והדבר הכי חשוב להבין זה את מסקנות הדיון.

סימון דוידסון: המסקנות מופנות למשרדים שנוגעים בדבר, אם זה המשרד לביטחון פנים, משרד הפנים, משרד התחבורה או משרד הספורט.

סימון דוידסון: צריך להבין שבסוף כשרן יוחאי זכתה במדליית כסף באליפות אירופה, זה כבוד למדינת ישראל והדגל שלנו התנוסס שם.

סימון דוידסון: כשאנחנו מסתכלים על ההכנות האולימפיות, זה בעצם הכסף שמשרד הספורט צובע לספורטאים ברמה גבוהה בענפים מסוימים למחנות אימונים וכלי רכב בנושא שלכם.

סימון דוידסון: אנחנו רואים שבענף שלכם אין הכנות אולימפיות, כלומר אין עזרה בכלל בנושא הזה.

סימון דוידסון: גיא אטיאס הוא בכיר מאוד במשרד הספורט, הוא שנים מנסה לתמוך ולעזור לענף הזה.

סימון דוידסון: הבטחתי לו שאנחנו נעשה פה דיונים ונטרלל את מי שצריך לטרלל כדי שהענף הזה יזכה להכרה מהמשרדים במדינת ישראל.

סימון דוידסון: בעזרת השם נוכל גם לשנות תקנונים ותקנות כדי שיהיה יותר נוח גם להורים וגם לילדים שהיום הם סוג של עבריינים עד גיל 8.

סימון דוידסון: אבא שרושם את הכלי עליו והילד צריך לרכב עליו, כלים לא מתאימים לילדים בין 12-13 וכן הלאה.

סימון דוידסון: קצת למדתי על הנושא הזה, אבל חשוב לי שאתם תדברו.

סימון דוידסון: יש פה את ראשי הענף, את היושב ראש והמנכ"ל.

סימון דוידסון: יש פה גם מהתאחדות הרכב או רק מהאופנועים?

קריאה: לא מההתאחדות, אבל מהענף.

סימון דוידסון: אני אסביר לכם איך הוועדה עובדת.

סימון דוידסון: אני נותן זכות דיבור, יש פה את אוריה וניצן שמי שרוצה לדבר יעביר והם יביאו לי פתק.

סימון דוידסון: לכל אחד יש אפשרות לדבר שלוש דקות, לא יותר, כי אנחנו צפופים והרבה אנשים ירצו לדבר.

סימון דוידסון: קיבלנו הארכה עד 14:20 ואז אנחנו צריכים לסיים את הוועדה אחרי שנוציא המלצות.

סימון דוידסון: אני אסיים במשפט אחד.

סימון דוידסון: אני פה למען הספורט, הוועדה הזאת הוקמה למען הספורט.

סימון דוידסון: אנחנו רואים את התאחדות הרכבים והאופנועים כחלק חשוב מאוד מהספורט הישראלי ואנחנו צריכים לקדם את הנושא הזה בדרכים שהכנסת יכולה לקדם.

סימון דוידסון: אני בטוח ששר הספורט שלנו קשוב לזה וגם המנכ"ל.

סימון דוידסון: אנחנו פשוט צריכים לדחוף את הנושא הזה כדי לקדם.

סימון דוידסון: אני אתחיל מגיא אטיאס, אני רוצה שתיתן כמה מילות פתיחה.

סימון דוידסון: אתה בעצם מייצג את המשרד.

סימון דוידסון: לאחר מכן נעבור ליושב ראש ומנכ"ל ההתאחדות, ואחרי זה כל מי שירצה לדבר.

סימון דוידסון: חשוב לי שגם הורים ידברו.

סימון דוידסון: לישי, אתה תדבר ראשון מההורים כדי לשמוע על המצוקה שלכם ואיך אנחנו יכולים לעזור בכנסת.

סימון דוידסון: גיא, בבקשה.

גיא אטיאס: גיא אטיס, סמנכ"ל תקצוב, תכנון ואסטרטגיה במשרד.

גיא אטיאס: אני מודה לך על הזימון ועל העלאת הנושא לסדר היום.

גיא אטיאס: זה נושא מאוד חשוב לדעתנו.

גיא אטיאס: אנחנו במשרד הספורט רואים בענף הזה כמשהו שהולך לצמוח, זה קיים ככה גם בכל העולם, לא רק בישראל.

גיא אטיאס: הענף הזה מתפתח והוא לא נמצא כעת במקום הנכון.

גיא אטיאס: עברנו דרך לא פשוטה עם החוק מאז שהוא יצא.

גיא אטיאס: אנחנו כן רואים שבתקופה האחרונה יש איזשהו שינוי ואנחנו מקווים שהוא ימשיך.

גיא אטיאס: לנו במשרד הספורט יש את זווית הראייה שלנו ואני אציג אותה, אבל חשוב לשמוע את האנשים שנמצאים בשטח וחווים את הספורט הזה יום-יום, שעה-שעה, עם כל הקשיים והבעיות שאנחנו מפעילים עליהם כרגולציה.

גיא אטיאס: חשוב לשמוע אותם אחרי תקופה מאוד ארוכה בה לא הגיעו למקום כזה ציבורי וחשוב.

גיא אטיאס: הייתי רוצה שהם יתחילו ואחרי זה אני אציג.

סימון דוידסון: בסדר גמור, תודה רבה.

סימון דוידסון: יושב ראש התאחדות הספורט המוטורי בישראל, ירון דור, בבקשה.

ירון דוד: אנחנו הכנו מצגת, אני לא יודע אם נוכל להציג אותה אבל זה יסכם הרבה מאוד נושאים.

סימון דוידסון: העברתם לפה מצגת?

סימון דוידסון: אם לא העברתם אי אפשר להציג.

ירון דוד: אני מציע שנתחיל בינתיים.

ירון דוד: סקרנו קצת את הנושאים שכואבים לנו בהיבט ההתאחדות.

ירון דוד: אנחנו מייצגים את ההתאחדות, הספורטאים, הענפים וכדומה.

ירון דוד: כמו שגיא אמר, יש התקדמות בשנים האחרונות ויש פה אנשים מאוד טובים גם בענף, גם במשרד הספורט וגם ברשות לנהיגה ספורטיבית שאני מצר שלא נמצאים פה.

סימון דוידסון: הוא במילואים.

ירון דוד: כן, אני יודע, אבל יש עוד אנשים.

ירון דוד: להבדיל מענפים אחרים שאתה מכיר, פה יש עוד רגולטור באמצע וזה לא ענף שמיוצג אך ורק על ידי הפדרציה הבינלאומית.

ירון דוד: בשנתיים האחרונות קיבלנו את ההכרה של ה- FIM וגם המכוניות קיבלו את ההכרה.

ירון דוד: מאז אנחנו עושים מהלכי התקדמות, מאמצים תקינה, כללים ותחרותיות, נמצאים בקשר, נוסעים לוועידות העולמיות ומחברים את העולם אלינו.

ירון דוד: אני אצביע על זה ואחר כך ניב ירחיב על הבעיות.

ירון דוד: ה-FIM, כמו שאתה מכיר, הוא בעצם גוף סטטוטורי רגולטורי ספורטאי שמייצג את הרמה הבינלאומית.

ירון דוד: אנחנו נתקלים בבעיות בקצב, בהתאמה, בשינויים ובדברים שקורים מהרגע שהכניסו למדינת ישראל את חלק מהדברים בתקנות ובחוק.

ירון דוד: הקצב, הצורך, לאשר את זה בתקנות ובמקטעי זמן, זה לא מתאים.

ירון דוד: אנחנו צריכים למצוא דרכים עוקפות הרבה יותר מהירות לשינויים ולהתאמות.

ירון דוד: אנחנו נדבר פה על נושא הגילאים בהרחבה, זו דוגמה אחת מיני רבים.

ירון דוד: יש לנו דברים נוספים ואחרים שחשובים.

ירון דוד: אנחנו צריכים למצוא את הדרך הזאת כדי שזה לא ייהפך למכשול.

ירון דוד: ה-FIM זה התורה הבינלאומית, אנחנו עובדים על פיה.

ירון דוד: יהיה יותר קל לכולנו - - -

סימון דוידסון: אני רוצה להבין, אתה מדבר על תקנות.

סימון דוידסון: מדובר בתקנות במשרד שלכם שצריכות להגיע לפה כדי לאשר אותן?

גיא אטיאס: יש 14 תקנות שאושרו.

גיא אטיאס: הוא מדבר על שינוי בתוך התקנות, הוא נתן דוגמה על שינוי הגילאים של הספורטאים.

גיא אטיאס: אנחנו דיברנו על זה גם.

ירון דוד: אני מדבר באופן כללי ועל גילאים כדוגמה.

סימון דוידסון: מה ניסיתם לעשות עד עכשיו?

סימון דוידסון: איפה זה נעצר?

ירון דוד: כל דבר שאנחנו מעבירים, תרגמנו תקנות וכללים של כל מיני ענפים חדשים שאנחנו רוצים להכניס.

ירון דוד: הם נתקעים ברשות כי היא צריכה להעביר את זה לוועדת הכנסת ולוועדת החינוך שלא מבינה בזה, סליחה, דבר וחצי דבר, כדי לאשר או לא לאשר.

ירון דוד: אנחנו רוצים למצוא מסלול עוקף שברגע שזה מקובל וקיים ב-FIM ובמדינות נוספות - - -

סימון דוידסון: אבל הרשות לא יכולה להעביר תקנה, היא צריכה להעביר את זה למשרד הספורט.

סימון דוידסון: משרד הספורט יכול לאשר את התקנה.

ירון דוד: אבל מה שקורה, אנחנו מתרגמים ומבקשים תקנות והן לא זזות.

סימון דוידסון: מה זה לא זזות?

סימון דוידסון: תן לי דוגמה.

ירון דוד: שנתיים בצנרת.

סימון דוידסון: שנתיים?

קריאה: תחשוב ש-FIFA היו מתקנים את החוק של לבעוט קרן ממטר אחד פחות, ובישראל היה צריך להעביר חוק בשביל לסדר את זה.

סימון דוידסון: אז אני אתן לכם דוגמה.

סימון דוידסון: בכדורגל לפני חודשיים-שלושה העברנו תקנות בנושא של דרגות אימון, שזו בעצם דרישה של FIFA.

סימון דוידסון: זה היה תקוע הרבה זמן אבל ברגע שהבנו שהנושא הזה חשוב מאוד עשינו זירוז.

סימון דוידסון: אפשר לזרז דברים כאלה.

ירון דוד: השאלה איפה זה נתקע.

ירון דוד: הרשות הם חבר'ה נהדרים, אבל הם קורסים בעומס.

ירון דוד: הם גם לא מספיק דיגיטליים ומותאמים ל-2022, גם כלפי הספורטאים, מבחינת השירות והמהירות.

סימון דוידסון: יש פה נציג של הרשות?

גיא אטיאס: אני נציג של המשרד, אני אענה.

גיא אטיאס: תראה, אתה יודע שלשינוי תקנות יש תהליך מאוד סדור ובירוקרטי שהמשרד צריך לעשות.

גיא אטיאס: יש את הדיונים הפנימיים בתוך הבית בסוגיות המשפטיות, ואז אנחנו מתחילים להריץ את זה.

גיא אטיאס: אין מה לעשות, שינוי תקנות בעולם שלנו אורך סדר גודל של שנתיים, זה הממוצע.

גיא אטיאס: אנחנו לא יודעים לקצר את זה, הלוואי והיינו יודעים.

גיא אטיאס: אין ספק שאנחנו מבינים את הצורך.

גיא אטיאס: זו סוגייה שאני כן חושב שצריך לתת עליה את הדעת.

גיא אטיאס: הפדרציה הבינלאומית היא המוסמכת לבצע את השינויים.

גיא אטיאס: האם אפשר שדרך התקנות כל שינוי בפדרציה יתקבל בצורה אוטומטית או בדרך יותר קלה?

גיא אטיאס: זו סוגייה שצריך לבחון ולראות איך עושים את זה.

גיא אטיאס: מה שקורה זה שבפדרציה יש התנהלות אחת ופה במדינה יש התנהלות אחרת.

גיא אטיאס: זה לא תמיד חופף.

גיא אטיאס: אחת הבעיות זה הגילאים.

גיא אטיאס: בפדרציה יש התנהלות בצורה מסוימת, וכאן התקנות מגבילות אותנו.

גיא אטיאס: השאלה אם אפשר להסמיך שהפדרציה היא זאת שתקבע את התקנות או שתיקון התקנות יהיה בצורה אוטומטית.

גיא אטיאס: אם לא, כל הבירוקרטיה הזאת תמשיך ותהיה כפי שהיא נמצאת היום.

ירון דוד: זה מה שאני מציע, שנאמץ את מה שקורה במדינות אחרות בעולם.

ירון דוד: המדינה שמייצגת את ה-FIM או כל ארגון אחר תנהג על פי התקנות.

ירון דוד: זה גם מוגדר ברמת הספורט העולמית.

סימון דוידסון: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

סימון דוידסון: אני מאוד אוהב לראות מה קורה בעולם ואחרי זה לראות מה קורה אצלנו.

סימון דוידסון: בוא ניקח מדינה כמו איטליה, איך היא מתנהגת?

סימון דוידסון: לפי הפדרציה העולמית?

ירון דוד: לפי הפדרציה העולמית.

סימון דוידסון: יש מדינה שמתנהלת כמונו?

ירון דוד: לא.

קריאה: אנחנו המבינה היחידה עם חוק ספורט מוטורי.

ירון דוד: חבר'ה, יש עוד מדינה עם חוק.

קריאה: אז אנחנו שתיים, איזה כיף.

סימון דוידסון: איזו מדינה?

ירון דוד: אוסטרליה.

ירון דוד: לא משנה אם יש עוד מדינה או שתיים, אנחנו חריגים.

ירון דוד: יש למעלה מ-110 חברות בפדרציה של ה-FIM, אז בוא נאמר שהרוב לחלוטין מתנהל לפי החוק.

ירון דוד: אם הכרת את המשפטנית ורד דשא, היא הייתה מסבירה לך שבנושא של ספורט, חוק הספורט של הפדרציה גובר על התקנות והחוקים של המדינה.

ירון דוד: זה מה שנקבע.

ירון דוד: אף שופט לא יכול לקבוע אם לעשות ימינה או שמאלה כי הוא לא מספיק מבין בזה.

ירון דוד: אנחנו בעצם מחפשים דרך יותר קצרה שתעקוף את כל המנגנון וכל התקנות.

עומר שושני: צריך לזכור שהשינוי המהותי זה שההתאחדויות קיבלו את ההכרה לפני כשנה.

עומר שושני: עד שהן לא קיבלו את ההכרה, כל הדיון הזה לא היה יכול להתקיים.

עומר שושני: אחרי שהן קיבלו את ההכרה הרשמית והן חלק מהפדרציה.

סימון דוידסון: בואו נעבור למצגת.

סימון דוידסון: ניב, בבקשה.

ניב צורי: ניב צורי, מנכ"ל התאחדות הספורט המוטורי, אופנועים וטרקטורונים.

ניב צורי: אני אהיה קצת זריז ותמציתי כי אני רוצה לתת מקום לכל האנשים היקרים שהגיעו לפה לשתף אותנו.

ניב צורי: יש פה הורים לספורטאים, יבואנים, בעלי מסלולים, מדריכים ומאמנים, ולכולם מאוד אכפת וכולם מאוד נפגעים מהנושאים האלה שאנחנו מציפים פה.

ניב צורי: זאת איזושהי הקדמה קטנה.

ניב צורי: אתם אומנם חוקקתם את החוק הזה פה בכנסת, אבל בזריזות אנחנו אחד הענפים היחידים שיש להם חוק, חוק הנהיגה הספורטיבית שחוקק ב-2005.

ניב צורי: תחת החוק שיש כ-14 תקנות לרישיונות נהיגה, רישיונות כלים, ביטוח, ייבוא וכדומה.

ניב צורי: תחת התקנות יש את הכללים.

ניב צורי: וועדת החינוך בכנסת היא זאת שרשאית לתקן את התקנות, וההתאחדות רשאית להציע שינויים בכללי נהיגה ספורטיביים.

ניב צורי: הרשות נהיגה ספורטיבית היא זאת שמאשרת את הכללים.

ניב צורי: בכל המדינות האחרות בעולם, הפדרציה המקומית, ההתאחדות, היא זו שקובעת את הכללים.

ניב צורי: היא קובעת, כותבת, מפרסמת ואוכפת.

ניב צורי: אצלנו יש גוף ביניים שנקרא הרשות לנהיגה ספורטיבית, שהוא הרגולטור.

ניב צורי: אני מגיש שינוי לכללים והרשות מאשרת אותם ככה שיש על זה פיקוח.

ניב צורי: יש את הרשות לנהיגה ספורטיבית ויש שתי התאחדויות נהיגה ספורטיבית תחת הרשות.

ניב צורי: התאחדות הספורט המוטורי זה אנחנו, מוכרים על ידי FIM שהיא הפדרציה הבינלאומית.

ניב צורי: זה מה שאמרו עכשיו שקיבלנו הכרה בשנה האחרונה.

ניב צורי: הדבר הזה נתן לנו גושפנקא חוקית לכך שאנחנו הגוף בעל הידע והניסיון.

ניב צורי: דרך אגב, זה לא רק חותמת גומי, אלא גם יש שיתוף ידע.

ניב צורי: אנחנו מוזמנים לסמינרים ומקבלים עדכונים ומידע.

ניב צורי: יש את ההתאחדות המקבילה אלינו, התאחדות המכוניות והקארטינג, שהם מוכרים על ידי FIA ו-CIK שהן הפדרציות הבינלאומיות למכוניות ולקארטינג.

סימון דוידסון: יש תעודת מאמן בארץ?

ניב צורי: יש תעודת מדריך.

סימון דוידסון: מי אחראי על זה?

ניב צורי: הרשות לנהיגה ספורטיבית.

ניב צורי: מבחינת הנושאים נגעת בהכול בקצרה.

ניב צורי: אנחנו מדברים על הכנות אולימפיות, תמיכה בספורטאי הישג מהמדינה כמו בכל ענף ספורט אחר.

ניב צורי: היום יש לנו ספורטאים שמייצגים אותנו באליפויות עולם ואירופה.

ניב צורי: נגעתם פה ברן יוחאי, יש סוף סלע, יש את מלמן ואיתי ויינברג.

ניב צורי: יש המון ספורטאים שיוצאים לחו"ל ולא מקבלים עזרה מהמדינה.

ניב צורי: הם כן מקבלים עזרה מינימלית מההתאחדות, לפעמים כן ולפעמים לא, תלוי בתחרות ובתקציב.

סימון דוידסון: רן יוחאי עכשיו באליפות אירופה, יש נוספים?

ניב צורי: בוודאי.

ניב צורי: יש לנו את סוף סלע באליפות העולם, ארז מלמן באליפות אירופה - - -

סימון דוידסון: מי מממן את הנסיעה?

ניב צורי: ההורים מממנים הכול.

ניב צורי: לדעתי אלמגור פה, תכף נוכל לשמוע כמה הם מוציאים על הספורט הזה בשנה.

סימון דוידסון: שמעתי את השם הזה.

סימון דוידסון: אמרו לי שיש מישהו משוגע בשם אלמגור שהבן שלו עדיין לא בגיל המתאים.

ניב צורי: הבן שלו כבר גדל והוא בגיל.

סימון דוידסון: אני ארצה שהוא ידבר.

ניב צורי: אני מדבר על הכנות אולימפיות ותמיכה בספורטאים האלה שכיום לא מקבלים שום תמיכה.

ניב צורי: פעם אחת תמיכה רגולטורית, ויזות, אישורי ספורטאי מצטיין, יש לנו עניין עם אמנת שנגן שהספורטאים לא יכולים לשהות באירופה ואין מי שיעזור להם.

ניב צורי: כמובן גם תמיכה מקצועית.

ניב צורי: יש בווינגייט אנשי מקצוע, מאמנים, פיזיולוגיים ותזונאים, וכשאנחנו באים ליחידה לספורט הישגי אומרים לנו שאנחנו לא בתוך הכנות אולימפיות אז אי אפשר לספר לנו את השירות הזה.

ניב צורי: הדבר האחרון הוא תמיכה כלכלית.

ניב צורי: הספורט הזה הוא אחד ענפי הספורט הכי יקרים שיש.

ניב צורי: אם תשמע את העלויות שרן יוחאי מוציאה על התחרות באירופה, זה דמיוני.

ניב צורי: זה בנוגע להכנות אולימפיות.

ניב צורי: לגבי רשות המיסים, דיברנו על זה במילה - - -

סימון דוידסון: על כמה ספורטאים אנחנו מדברים בהכנות אולימפיות?

ניב צורי: אני מאמין שסדר גודל של עשרה.

קריאה: 10-12 חבר'ה כישרוניים.

ניב צורי: אני מדבר בתור התאחדות האופנועים.

קריאה: אגב, הקמנו אקדמיה - - -

סימון דוידסון: אני עושה העתק הדבק לרכבים?

גיא אטיאס: אני לא יודע אם ברכבים זה אותו דבר, אבל 10-12, בסך הכל 20 פחות או יותר.

ניב צורי: מבחינת רשות המיסים, היא מפקחת על הייבוא של האופנועים והכלים התחרותיים.

ניב צורי: היה איזשהו עוול היסטורי שהשוו את האופנועים האלה לאופנועים של משרד התחבורה, לכלים שנעים בכביש.

ניב צורי: הם קוראים לזה הטבת מס.

ניב צורי: אנחנו מקבלים כביכול הטבת מס, משווים את האופנוע שלנו, את הכלי התחרותי, לאופנוע שנוסע בכביש תחת משרד התחבורה, ואז אומרים לנו שקיבלנו הטבת מס להוריד את המס ל-19%.

סימון דוידסון: מה שנקרא רישיון צהוב.

ניב צורי: רישיון אפור.

סימון דוידסון: אפור זה הטבת מס וצהוב זה רגיל.

ניב צורי: בדיוק.

ניב צורי: אין פה שום הטבת מס.

ניב צורי: הכלי הספורטיבי הוא כלי למסלול בלבד, אין לו מאותתים, אין לו פנס, אין לו יכולות לנסוע בכביש והוא לא מיועד לזה.

ניב צורי: הוא מיועד למסלול בלבד ולכן אין פה מקור להשוואה בכלל.

ניב צורי: האופנועים האלה צריכים להיות עם 0% מס, בדיוק כמו מחבט טניס, כדורגל או כל דבר אחר.

סימון דוידסון: היום מותר שניים?

סימון דוידסון: כמה היית רוצה?

ניב צורי: היום מותר אחד לכל ספורטאי.

ניב צורי: מי שמוכיח שהוא ספורטאי פעיל, מותר לו את האופנוע השני.

ניב צורי: אנחנו לא רוצים להגביל.

ניב צורי: יש לנו ארבעה ענפים, הספורטאים בתחום הזה הרבה פעמים עוסקים במספר ענפים.

סימון דוידסון: אז אתה מדבר על ארבעה כלים.

ניב צורי: אני מדבר על זה שלא צריך בכלל - - -

גיא אטיאס: אתה חייב לייצר משהו בביניים.

גיא אטיאס: המצב של שניים הוא בלתי סביר, צריך לחשוב על מספר שאפשר לשים אותו על השולחן.

גיא אטיאס: אם להגיד שזה לא יוגבל, אני כבר יודע מה תהיה התשובה.

קריאה: ארבעה זה לפחות מייצג ענפים, בלאי ושימוש, וספורטאים מצטיינים בכל מיני רמות.

סימון דוידסון: יש לנו נציג של האוצר?

ניב צורי: אין בעיה, אני מוכן לקבל גם ארבעה, כל דבר שהוא שיפור ביחס למצב שיש לנו היום.

ניב צורי: כשנבוא עוד ארבע שנים ונבקש שישה, אז אני אומר, המספר צריך להיות בלתי מוגבל.

ניב צורי: ככל שהרמה - - -

סימון דוידסון: זה לא יקרה.

ניב צורי: היום ספורטאי הישגי בענף מחליף ארבעה אופנועים בשנה.

גיא אטיאס: אנחנו מבינים, אנחנו באותו צד.

גיא אטיאס: אנחנו מבינים שארבעה זה לא מספיק.

גיא אטיאס: תן לי להשלים כדי שתבינו.

גיא אטיאס: חברים, לפעמים אנחנו רוצים - - הדבר הכי גרוע זה המלחמה בין הטוב למצוין.

גיא אטיאס: אני באמת אומר ואני מאמין שאתם צריכים יותר מארבעה וזה לא צריך להיות מוגבל.

גיא אטיאס: אני מכיר את המאבקים שיש מול רשויות המיסים.

גיא אטיאס: לבוא עם משהו שהוא בלתי מוגבל, קל מאוד לזרוק אותנו מהשולחן.

גיא אטיאס: כשאנחנו באים עם מספר, גם אם זה לא 4-5, וטיעונים נכונים, יותר קשה לזרוק אותך מהשולחן.

גיא אטיאס: זו ההצעה שלי, אתם לא חייבים לקבל אותה.

קריאה: למה זה צריך להיות מוגבל?

קריאה: מה הסיבות?

סימון דוידסון: בואו נתקדם, אחרי זה נדבר על המספר.

סימון דוידסון: נסיים עם ניב ואז אני אעביר את רשות הדיבור.

ניב צורי: הנושא הבא הוא תקנת הגילאים.

ניב צורי: אחת מהתקנות היא תקנה של רישיון נהיגה ספורטיבי, והיא מגדירה בדיוק איזה גיל ונפח מותר.

סימון דוידסון: אז היום זה גיל שמונה.

סימון דוידסון: עד גיל 14 זה 85 סמ"ק ומגיל 14 120 סמ"ק.

ניב צורי: יפה.

ניב צורי: דבר ראשון, זה לא מעודכן לפי העולם.

ניב צורי: בעולם זה שונה בין הענפים השונים, יש נפחים שונים כי כל ספורט הוא נפרד.

ניב צורי: בתחרות אחת לדוגמה מותר לרכב על נפח הרבה יותר גדול בגיל הרבה יותר צעיר, כי האופנועים בנויים אחרת.

ניב צורי: הדברים האלה מתעדכנים משנה לשנה.

ניב צורי: כמו שראית, לוקח לנו שנתיים לשנות את התקנה הזאת.

ניב צורי: מה שאנחנו ביקשנו הוא שבתקנה יהיה את גיל המינימום והנפחים של כל גיל יהיו מפורטים בכללים.

ניב צורי: את הכללים אנחנו מסוגלים לעדכן לפי ה-FIM, מה שהפדרציה הבינלאומית מעדכנת אנחנו מעדכנים אצלנו בכללים ולפי זה יהיה מותר להתחרות.

ניב צורי: דרך אגב, באימונים בעולם אין איזושהי בקרה.

ניב צורי: מותר לך להתאמן כמו בכל ספורט.

ניב צורי: בכדורגל לא יגידו לך באיזה גיל להתחיל לשחק וגם לא באיזה גיל להתחיל לרכב על אופניים.

ניב צורי: הרגולציה היא בעצם על התחרויות, באיזה גיל מתחילים להתחרות, באיזה נפח ובאיזה גיל מותר להתחרות באיזו קטגוריה.

ניב צורי: זה לא רלוונטי לאימונים.

ניב צורי: אני מבין שפה יש לנו חוק ויש לנו תקנות.

סימון דוידסון: אם באיגוד השחייה היינו פועלים לפי התקנות האלה, לא היה לנו שחיין אחד בישראל.

סימון דוידסון: מתחילים להתחרות בגיל עשר, אבל מתחילים להתאמן בגיל ארבע.

סימון דוידסון: אתה לא יכול לבוא יום לפני גיל עשר, לשים בגד ים ולהיות אלוף.

סימון דוידסון: זה לא עובד ככה.

ניב צורי: זו בדיוק הנקודה.

ניב צורי: כשספורטאי מגיע לתחרות בגיל 10 או 12, הוא צריך להיות כבר מומחה.

ניב צורי: הוא צריך להתאמן הרבה שעות לפני כן.

ניב צורי: יש לנו קושי בהקמת מסלולים.

ניב צורי: דבר ראשון, היעדר קרקעות בייעוד קרקע מתאים.

ניב צורי: אנחנו צריכים קרקע בייעוד לספורט מוטורי, אין כאלה קרקעות בארץ.

ניב צורי: יש לנו דרישות נורא מגבילות כי מסלול ספורט מוטורי זה לא מגרש טניס של שני דונם, צריך 80 דונם ולפעמים גם 400 דונם.

ניב צורי: כשצריך את ייעוד הקרקע המתאים, את הגודל ומרחק מבתים כי זה עושה רעש, אתה לא יכול לבנות את זה באמצע העיר.

ניב צורי: כל הדרישות האלה מביאות למצב שאנחנו לא יכולים להקים מסלולים, ובלי מסלולים לא יהיה פה ספורט.

ניב צורי: אם אנחנו רוצים להגיע לרמה שמתקרבת לרמה בעולם, אנחנו חייבים מתקנים ראויים.

ניב צורי: אין לנו פה מסלול אחד שעומד בדרישות של ה-FIM למסלול לאליפות עולם, לדוגמה.

סימון דוידסון: ואליפות אירופה?

ניב צורי: גם לא.

ירון דוד: אנחנו מנסים לפתח מסלולים בשטחים חקלאיים.

ירון דוד: יש פה הרבה מסלולים פיראטיים, לצערי, שמנסים לקיים את הספורט הזה.

ירון דוד: ברגע שמבקשים ממך ייעוד קרקע שהוא או לספורט או לתיירות, זה בדרך כלל - - -

סימון דוידסון: אם זה היה ספורט מילא, אבל זה ספורט מוטורי.

ירון דוד: זה לא יתכן, זה לא קורה.

ירון דוד: השטחים האלה יקרים ליד עיר.

ירון דוד: אתה צריך ללכת למקומות רחוקים בגלל הרעש, בגלל חניה ובגלל הגודל.

סימון דוידסון: אבל גם שם אין לך, היום יש רק את ווינגייט.

ירון דוד: ואז אין לנו מקומות בארץ.

ירון דוד: כל מי שמנסה להקים, אנחנו נתקלים במחסום של משרד התכנון והבנייה שעוצר אותנו.

ירון דוד: כבר הקמנו 2-3 ועצרו אותנו.

ירון דוד: רמ"י הכי בעייתי.

ירון דוד: למעשה עכשיו פתחנו מסלול בגלבוע עם ראש מועצה בולדוזר שעומד מאחורינו.

ירון דוד: המסלול לא עומד בתקינה.

ניב צורי: מסלול ארעי.

ירון דוד: אנחנו רוצים לייצר מסלול ארעי.

ירון דוד: מה זה מסלול ארעי?

ירון דוד: לבוא פעמיים בשנה.

ירון דוד: אנחנו לא רוצים פעמיים בשנה, אנחנו רוצים פעמיים בשבוע.

ירון דוד: אנחנו רוצים לייצר - - -

ניב צורי: אם תסתכל באירופה, כל אחד יכול לבנות מסלול בחצר האחורית שלו.

ניב צורי: מדובר על ערמות אדמה, זה הכל.

ניב צורי: לא צריך לזה היתר תכנון ובנייה או דברים כאלה.

ירון דוד: אנחנו רוצים לייצר מצב ששטחים חקלאיים מסוימים ייתנו לנו את ההיתר להקים אתר שעומד בחוק משטרה, כיבוי אש ומגודר.

ירון דוד: יש פה יזם מאחורה שעצרו לו עסק לאחר שהוא השקיע בו מאות אלפי שקלים בחדרה, אחרי שעיריית חדרה אישרה לו את המקום.

ירון דוד: רמ"י ומשרד התכנון של חיפה עצרו אותו.

ירון דוד: יד ימין ויד שמאל לא בדיוק עובדות יחד.

סימון דוידסון: אוקי.

ניב צורי: דבר נוסף זה הליך האישורים למסלול ארעי.

ניב צורי: כשרוצים לעשות אימון ארעי בשטח, ההליך הוא כל כך מסורבל.

ניב צורי: אנחנו עובדים לפי 77a, אירוע תחת כיפת השמיים.

ניב צורי: זה דורש מגילה של אישורים ועלויות עצומות מדריך או מאמן שרוצה לעשות אימון ל-5-10 רוכבים, להגיע לשטח, לסמן להם עם סרטים את המסלול ולעשות אימון, מה שבאופנים לא בעיה, הוא לא מסוגל.

ניב צורי: הוא נדרש להוציא המון כסף ולעבור פרוצדורה של אישורי משטרה, מד"א וכיבוי אש והכל בשביל ארבע שעות אימון ל-5 ספורטאים.

ניב צורי: כמו שהבחור שם אמר, הענף לא יכול לקיים אימונים חוקיים כי הפרוצדורה מסובכת מידי.

ניב צורי: הפרוצדורה לתחרות של 300 רוכבים ולאימון של חמישה רוכבים היא אותה פרוצדורה.

סימון דוידסון: אני מבין.

סימון דוידסון: סיימת?

ניב צורי: כן, יש לי עוד פירוט בפנים.

ניב צורי: על ההכנות האולימפיות דיברנו, על רשות המיסים דיברנו בהקשר של בעיית המס והבעיה שנובעת מההגדרה הזאת שמאפשרת רישום של כלי אחד לספורטאי לשנה.

ניב צורי: אין אפשרות למאמנים או בתי ספר לרכיבה לרשום עליהם כלים.

ניב צורי: בית ספר לרכיבה, מאמן רוצה שיהיו לו חמישה אופנועים בשביל ללמד את התלמידים, הוא לא יכול.

ניב צורי: רשות המיסים מאפשרת לו לרשות רק אחד.

ניב צורי: אותו דבר עם העברות בעלות.

ניב צורי: כשספורטאי רוצה להשתדרג, באופניים הוא יכול ללכת לחנות, לזרוק את האופניים הישנות ולקנות חדשות.

ניב צורי: יזכו אותו בכמה שקלים והוא סיים את זה.

ניב צורי: פה הוא רוצה לשים את הכלי התחרותי אצל יבואן בטרייד אין והוא לא יכול, היבואן לא יכול לרשום עליו אופנועים.

ניב צורי: כל זה בגלל הטבת המס.

ניב צורי: לגבי הגילאים, התקנה נקראת רישיון לנהיגה ספורטיבית מ-2010.

ניב צורי: זו הפעם האחרונה שעדכנו אותה, וגם לזה לקח לנו שנתיים-שלוש להגיע.

ניב צורי: מאז אנחנו מנסים לעדכן אותה שוב.

ניב צורי: גיל המינימום לאימונים הוא בלתי סביר, כי כמו שאמרתי, בעולם גיל המינימום הוא בהתאם לחוק באותה מדינה.

ניב צורי: בדרך כלל זה בהשגחת ההורה מכל גיל, כמו בכל ספורט אחר.

ניב צורי: ההתאחדות מגדירה גילאי מינימום לתחרויות וגם כאן אצלנו הגיל הוא נוקשה מידי.

ניב צורי: עדכון התקנה הוא תהליך ארוך ומסורבל.

ניב צורי: אם נעבור לשקף הבא נראה את הטבלה שאתה מכיר מעולה, דקלמת לי אותה.

ניב צורי: הדוגמה היא שאליפות העולם לילדים באופנועי כביש נקראת מיני-ג'יפ, היא מתחילה בגיל 12 על אופנוע של 150 סמ"ק.

ניב צורי: אצלנו על 150 סמ"ק מותר להתחיל להתחרות או להתאמן רק בגיל 14.

ניב צורי: הם אמורים להגיע לאליפות עולם מוכנים בגיל 12, מתחילים להתאמן על האופנועים האלה בגיל 10.

ניב צורי: אצלנו זה בלתי אפשרי, וכשאנחנו מנסים לעדכן את זה, להגיע לכאן כל פעם זה תהליך של שנתיים.

ניב צורי: מה שצריך להיות שם זה בלי נפח אלא גיל מינימום, ובתוך הכללים של כל ענף - - בענף ה-super bike יהיה את גיל 12 ל-150 לפי ה-FIM, בענף ה- motocross יהיה גיל 13 ל-125 לפי ה-FIM וכן הלאה.

ניב צורי: אחרת זה פשוט לא יוכל להתעדכן.

גיא אטיאס: ניב, רק הערה קטנה.

גיא אטיאס: הגיל הוא לתחרות, לא לאימונים.

ניב צורי: נכון, זה מה שאני מסביר.

ניב צורי: לאימונים צריך להיות הרבה קודם.

גיא אטיאס: אפשר להתאמן על 125 גם בגיל יותר צעיר ובגיל 13 להתחרות.

ניב צורי: אמת.

קריאה: זה פער גדול.

ניב צורי: לגבי מסלולים אמרנו שמסלולי ספורט מוטוריים - - -

סימון דוידסון: דיברנו על זה, הלאה.

סימון דוידסון: אני רוצה שאנשים יתחילו לדבר.

ניב צורי: בסדר גמור.

סימון דוידסון: תדבר על מה שלא דיברת.

ניב צורי: דיברנו גם על החסמים האלה.

סימון דוידסון: אנחנו עוד נחזור להתאחדות, תודה.

סימון דוידסון: לישי, בבקשה.

סימון דוידסון: אני רוצה שתדבר כי בסוף כל הסיפור הזה הגיע ממך.

סימון דוידסון: אתה כל היום מיילל לי ובוכה לי כמה קשה להיות אבא לילד שאוהב את הענף הזה.

סימון דוידסון: אני מזכיר לכולם שהכול מצולם ומתועד.

סימון דוידסון: בבקשה.

לישי גנור: תודה שהזמנת אותנו.

לישי גנור: זה התחיל מהודעה ששלחתי לך ומהר מאוד זה התפתח קדימה.

לישי גנור: יש פה הרבה הורים שכבר נמצאים יותר שנים ממני בתחום.

לישי גנור: הילד שלי בן ארבע והתחיל את התהליך הזה עם האופנועים מגיל שלוש.

לישי גנור: תומר המדריך שלו פה, מגיל שלוש הוא לקח אותו לחזקתו.

לישי גנור: בשורה התחתונה, אני לא רוצה להיות עבריין.

לישי גנור: אתה במקרה מכיר אותי, אני אדם שומר חוק.

לישי גנור: כמו שאני שולח את הילד לכדורסל או שחייה, אני שולח את הילד היום להיות עבריין.

לישי גנור: גם אני חשוף לקנסות, מעצרים וכדומה.

לישי גנור: מבחינת הכסף, ברור שזה כספים אדירים.

לישי גנור: הבן שלי רוכב היום על אופנוע ששווה כמעט 14,000 שקלים ורשום על שמי.

לישי גנור: זה לא חוקי.

סימון דוידסון: איך רשמו על שמך אופנוע כזה קטן?

קריאה: כאפוטרופוס מותר לך לרשום את הכלי.

לישי גנור: ואז אני עובר על החוק, אבל אין לי ברירה.

סימון דוידסון: איפה הוא רוכב?

לישי גנור: ביער אילנות, אין לי מקום אחר.

לישי גנור: גם כשאני רוכב אתו ביער אילנות או - - -

סימון דוידסון: מה האופציה של ילד בגיל ארבע לרכב במדינת ישראל?

לישי גנור: אין, זה לא קיים.

סימון דוידסון: בגלל הגיל.

ניב צורי: יש מסלול בווינגייט, אבל בשביל להיכנס אליו אתה חייב להציג רישיון נהיגה ספורטיבי.

ניב צורי: הוא לא יכול להוציא רישיון נהיגה ספורטיבי כי מותר רק מגיל שמונה.

סימון דוידסון: כמה כמוך יש בארץ?

לישי גנור: מלא.

לישי גנור: יש פה את בן אלמגור שהוא אגדה בתחום.

לישי גנור: גם רייצ'וק הוא ילד מהמם שרוכב.

לישי גנור: נראה לי שההורים של ריי ובן אלמגור ייתנו יותר דגש על הדברים האלה, הם יותר שנים ממני בתחום.

לישי גנור: לא בא לי להיות עבריין, נקודה.

סימון דוידסון: אלמגור, תצטרף אלינו לשולחן.

סימון דוידסון: בבקשה.

בן אלמגור: אני לא רגיל לדבר בכאלה פורומים.

בן אלמגור: תראה, להיות אבא של ילד ספורטאי בגיל הזה זה מורכב גם מהבחינה הכלכלית.

בן אלמגור: אמרו לי פה להגיד סכומים, אז מדובר על בין 300,000-400,000 שקלים בשנה בצורה חובבנית ועד מיליון שקלים אם אתה עושה את זה בצורה מקצועית.

סימון דוידסון: עוד פעם.

לישי גנור: מיליון שקלים, שמעת טוב.

סימון דוידסון: מיליון שקלים בשנה?

בן אלמגור: אם אתה רוצה לעשות את זה בצורה מקצועית.

בן אלמגור: לצערי בארץ אי אפשר, אז נאלצים רוב הזמן להיות בחו"ל.

בן אלמגור: כמו שניב אמר, אנחנו מוגבלים מאוד גם בנסיעות לחו"ל כי אי אפשר להיות מעל שלושה חודשים רצוף בתוך תקופה של חצי שנה.

בן אלמגור: מגבילים אותנו עם זה.

סימון דוידסון: כשאתה טס לחו"ל אתה טס עם האופנוע שלך או שיש לך שם אופנוע?

בן אלמגור: אני קונה שם אופנוע, אין שם בעיה כזאת.

בן אלמגור: כמו שאתה קונה חלב, אתה נכנס לחנות וקונה כמה אופנועים שאתה רוצה, בלי שום מגבלה.

לישי גנור: הוא אומר את זה ב-אהלן אהלן.

לישי גנור: אנשים שטסים מהארץ עם גלשנים - - -

בן אלמגור: דרך אגב, היום החנויות שאנחנו עובדים איתן בחו"ל, אתה יכול לקנות את זה דרך האינטרנט ותוך ארבע שעות האופנוע מגיע אליך.

סימון דוידסון: בן כמה הילד שלך?

בן אלמגור: 14.

סימון דוידסון: מאיזה גיל הוא רוכב?

בן אלמגור: מגיל 3.

בן אלמגור: מגיל 8 הוא רוכב בחו"ל.

סימון דוידסון: זאת אומרת שיש וילה יפה בהרצליה פיתוח על שמו.

בן אלמגור: אין שום וילות על שמו.

בן אלמגור: אנחנו מאוד מוגבלים פה.

בן אלמגור: חשוב לי להגיד משהו שאני לא יודע עם יודעים פה, דיברתי על זה עם ירון.

בן אלמגור: כשהמדינה רוצה לאפשר שימוש חורג בקרקע זה קל לה מאוד.

בן אלמגור: אני לא יודע מי יודע, אבל מנחת מגידו עובד משנות החמישים ומתקיימת שם פעילות ספורטיבית כל סוף שבוע והמקום הוא על קרקע חקלאית.

בן אלמגור: מדובר בספורט שאמור להיות עם הרבה יותר בירוקרטיה, אבל מכיוון שיש שם תחנת מכבי אש וצבא שנמצאים על שטח חקלאי, פשוט קל למדינה לאכול את זה.

בן אלמגור: יש שם 400 דונם שהמועצה משתוקקת לעשות שם מסלול, הם ראו את הקול הקורא וירדו מזה כי הבינו שאין שום סיכוי.

סימון דוידסון: אני מבין.

סימון דוידסון: תגיד לי, איך הבן שלך הגיע לענף הזה?

סימון דוידסון: איך קורה שמגיעים לקחת ילד בגיל 4 לרכב?

בן אלמגור: ממני, אני רכבתי כשהייתי צעיר.

בן אלמגור: לאחותו שגדולה ממנו בחמש שנים היה אופנוע.

בן אלמגור: כשהוא הגיע לגיל שלוש הוא אמר שהוא רוצה סיבוב, ומכאן הכל היסטוריה.

סימון דוידסון: אני באמת רוצה להבין, בגיל שמונה הוא כבר ספורטאי פעיל אבל עד גיל שמונה הם לא רשומים באף מקום.

סימון דוידסון: על איזה מספרים מדובר?

קריאה: אלפים.

סימון דוידסון: מאות ואלפים זה שני דברים שונים.

בן אלמגור: תלוי איך אתה רוצה שהוא יתאמן.

בן אלמגור: אם אתה רוצה שהוא יתאמן ויהיה מקצוען, הוא חייב לצאת החוצה.

בן אלמגור: אם הוא יוצא לחו"ל אז אתה חייב להחזיק לו שם אופנועים, מאמנים וטיסות.

סימון דוידסון: כשאתם אומרים את המספר אלפים אז אני אומר לכם שחוץ מכדורגל וכדורסל אין שום ענף ספורט שמגיע למספר של אלפים, כולל שחייה.

בן אלמגור: יש.

בן אלמגור: אופניים לא מתרחק מהאופנועים.

סימון דוידסון: יש הבדל בין להיות רוכב אופניים תחרותי, עם קבוצה, עם מאמן וציוד יקר, לבין לרכב בכיף בשטחים.

סימון דוידסון: זה שני דברים שונים.

סימון דוידסון: אתה מדבר איתי על משהו תחרותי, שמשקיעים הרבה מאוד כסף מעבר לנורמה הרגילה.

סימון דוידסון: אם זה אלפים אז זה משהו דרמטי.

קריאה: לא כל ילד הוא בהכרח תחרותי.

קריאה: יש פה אספקט של כיף טהור, של אבא ובן שיוצאים ביחד לטייל.

קריאה: אני לדוגמה לא יכול לטייל עם הבן שלי כי זה לא חוקי.

בן אלמגור: הבעיה העיקרית היא שמסתכלים רק על הספורט.

בן אלמגור: בסופו של דבר באירופה, אמרת קודם איטליה, בן עשה ארבע עונות באיטליה.

בן אלמגור: באיטליה המתחרים, שהם מאות ואלפים, זה בסך הכל 5% מהספורטאים.

בן אלמגור: רוב הספורטאים רוצים את זה בשביל סופי השבוע ובשביל התחביב.

בן אלמגור: זה אומנם לא תחביב זול, אבל הוא תחביב נגיש.

בן אלמגור: רק באזור מילאנו, ברדיוס של 100 ק"מ יש 160 מסלולים.

בן אלמגור: הוא מתאמן בהולנד אז ברדיוס של 20 דקות מהבית יש לו שישים מסלולים.

תומר גואטה: יש מה שנקרא רוכבי פנאי, הם לא בהכרח תחרותיים.

סימון דוידסון: תומר גואטה, בבקשה.

תומר גואטה: רוכבי פנאי הם לא בהכרח רוצים להיות תחרותיים, לא כולם.

תומר גואטה: אני רוצה לזרוק אחר הצהריים לסל, אז אני הולך למגרש הקרוב במרכז פיס וזורק לסל.

תומר גואטה: אם אני רוצה לרכב, אני לא יכול, אין לי איפה.

תומר גואטה: מה נעשה עם כל הילדים האלה?

תומר גואטה: כולם חייבים להיות בפסגה העולמית?

תומר גואטה: לא, הם רוצים תרבות פנאי כמו שיש בכל העולם.

תומר גואטה: אם אנחנו הולכים עוד מדרגה קדימה - - -

סימון דוידסון: אתה מדריך, נכון?

תומר גואטה: כן.

סימון דוידסון: מדריך או מאמן?

תומר גואטה: מדריך מאמן זה תעודה אחת.

סימון דוידסון: אין אצלכם מדריך ומאמן?

קריאה: יש מדריך מאמן ואז מנהל מקצועי.

קריאה: יש תעודת מדריך מאמן.

סימון דוידסון: ככה זה נקרא?

קריאה: כן.

סימון דוידסון: כמה מדריכים יש במדינת ישראל?

תומר גואטה: עשרות.

קריאה: 150.

סימון דוידסון: זה המון.

קריאה: על אפס מסלולים חוקיים.

סימון דוידסון: בטח בשנים האחרונות עשו את זה, זה לא כמו כדורגל שנמצא כבר חמישים שנים.

ירון דוד: בהמשך למה שאמרו פה על תרבות הפנאי, יש קפיצה מאוד גדולה בקורונה כמו בכל מיני ענפים.

ירון דוד: הספורט המוטורי גדל.

ירון דוד: המחוקק כבר אמר - - -

סימון דוידסון: אנחנו כמדינה חייבים לעשות הכל כדי שכמה שיותר ילדים ונוער יעסקו בפעילות ספורטיבית.

סימון דוידסון: זה עתיד המדינה.

סימון דוידסון: ככל שיותר ילדים ונוער יעסקו בפעילות ספורטיבית, ולא משנה איזה, אנחנו נהיה עם פחות פשיעה, סמים, דיכאונות ועוד דברים שאנחנו לא רוצים לראות בחברה הישראלית.

סימון דוידסון: זה יכול להיות בחברה הערבית או היהודית, זה לא משנה באיזה חברה, אבל קל וחומר בחברה הערבית.

סימון דוידסון: זה הדבר שיכול להצעיד את המדינה קדימה.

סימון דוידסון: במקרה שלכם, המדינה לא יכולה לבוא ולממן לאלפים את כל הדבר הזה.

סימון דוידסון: כמובן שזה תמיד יהיה יקר ולאנשים בעלי אמצעים, אבל בסוף אנחנו צריכים כמדינה לאפשר יותר מתקנים, יותר הקלות במס, יותר ספורטאים שיקבלו הטבות מהמדינה כשהם מגיעים לרמה גבוהה.

סימון דוידסון: כשאני מסתכל על התמונה הרחבה, תמיד זה יהיה ספורט שיהיה יותר יקר מספורט רגיל.

ניב צורי: ביקשנו רק לאפשר להם לעסוק בספורט הזה.

ניב צורי: למממן את מי שמייצג את המדינה זה משהו אחר.

סימון דוידסון: זה לא ג'ודו שאתה שם חליפה, זורק מזרון ויש לך מועדון ג'ודו.

סימון דוידסון: יש ענפים שהם לא כאלה.

סימון דוידסון: אני אגיד לך יותר מזה, אני חושב שאתם כן צריכים לבקש.

סימון דוידסון: זה שאתם אומרים שלא תבקשו, אם תמיד תהיו מסכנים לא יתנו לכם.

סימון דוידסון: כן צריך לבקש כי בסוף זה לא עניין שאין כסף במדינת ישראל, מדינת ישראל צריכה לתעדף את הכסף.

סימון דוידסון: צריך לשים הרבה יותר כסף בספורט הישראלי, לא רק באופנועים וברכבים, בכלל בספורט הישראלי.

סימון דוידסון: אנחנו מעבירים תקציב בחודשים הקרובים, צריך להיות הרבה יותר כסף לספורט הישראלי.

סימון דוידסון: אם אנחנו מסתכלים על זה, כל שקל שנשקיע בילד היום בספורט, אנחנו נחסוך בעוד 20 שנים את עשרת השקלים במשרד הבריאות, ברווחה וכן הלאה.

סימון דוידסון: זו ההשקעה הכי טובה שיש.

סימון דוידסון: אל תגידו את המשפט הזה אף פעם, תגידו שכן צריך.

סימון דוידסון: בכל מקום שמדברים תגידו שצריך.

תומר גואטה: בסוף מה שקורה בפועל זה שהמדינה הכשירה מאמנים, שלחה אותם לקורסים, המדינה מכשירה רוכבים בעלי רישיונות שמשלמים אגרות ועושים בדיקות רפואיות כמו כל ספורטאי.

תומר גואטה: המדינה אפשרה לכל יבואני הרכב למכור את הרכבים האלה ככלי ספורטיבי עליו משלמים מע"מ ומיסים.

תומר גואטה: בסוף יצאת מאותה סוכנות ואתה עבריין שצריך לחדש את הרישיון ולשלם אגרות כל שנה.

סימון דוידסון: הבנתי את זה.

סימון דוידסון: אורי פוקס - - -

בן אלמגור: עוד דבר אחד, אם מותר לי להתפרץ.

בן אלמגור: זה גם הספורט שבסוף מכניס הכי הרבה מקהל.

סימון דוידסון: הגזמת.

בן אלמגור: לפני שבועיים באוסטרליה נשבר השיא של קהל בפורמולה 1, 419,000 אנשים היו במרוץ אחד.

בן אלמגור: אתמול בצרפת היו 90,000 אנשים בקהל.

בן אלמגור: זה ספורט שמכניס הרבה מאוד מקהל.

סימון דוידסון: פורמולה 1 אני מסכים איתך, אבל אנחנו לא קרובים לשם.

קריאה: ספורט מוטורי בעולם הוא הספורט השני הכי נצפה אחרי כדורגל.

סימון דוידסון: אוקי.

סימון דוידסון: עופר שורץ, בבקשה.

עופר שורץ: אני הראשון שידבר גם על הרכבים.

עופר שורץ: כמו שידוע באופנועים יש שני גלגלים, במכוניות ארבעה והתקציבים עולים פי 2.

עופר שורץ: זה סתם כדי להכניס - - -

סימון דוידסון: תגיד בבקשה את השם המלא והתפקיד שלך.

עופר שורץ: עופר שורץ, אני בחברת מרוצים, מדריך מאמן, מפיק מרוצים ויבואן.

עופר שורץ: כל החבילה יחד.

עופר שורץ: אני רוצה לנצל את ההזדמנות, יש עוד מתחרה שזכה בסוף השבוע האחרון במקום השני באליפות איטליה במרוצי קארטינג, אריאל אלקין, וגם לו מגיע את הכבוד.

עופר שורץ: הוא אמנם בקארטינג ולא באופנועים, אבל אני מזכיר שרוב הנהגים המקצועיים בעולם - - -

סימון דוידסון: אז בוא אני אגיד לך, כהכנה לפה ראיתי בנטפליקס דוקו בריטי על המילטון.

סימון דוידסון: ראיתי איך הוא התחיל ומה אבא שלו השקיע.

סימון דוידסון: הוא משכן את הבית שלו ואת הבית של דודה שלו.

סימון דוידסון: הוא התחיל מקארטינג.

עופר שורץ: רוב הנהגים של ארבעה גלגלים מתחילים מקארטינג, עולים למכוניות ורכבים ובסוף מסיימים בקארטינג.

עופר שורץ: זה פחות או יותר העולם של נהג ארבעה גלגלים.

עופר שורץ: לדעתי מגיע לאריאל כל הכבוד.

עופר שורץ: אני רוצה להעלות עוד ארבע נקודות.

עופר שורץ: הנקודה הראשונה היא גיל הכלים התחרותיים שמותר להביא לארץ.

עופר שורץ: יש היום בעיה ברכבים, זה הרבה יותר יקר מאופנועים - - -

סימון דוידסון: יואב, תצטרף אלינו לפה.

סימון דוידסון: יואב ממשרד האוצר, הוא חשוב פה.

סימון דוידסון: בבקשה.

עופר שורץ: אתה יכול לייבא כלים עד שנתיים.

עופר שורץ: ייבוא עד שנתיים זה אומר עד שנה וחצי בפועל.

עופר שורץ: כלי בן שנתיים באירופה, כלי מקצועי, מוגן, בנוי בבטחה, אתה לא יכול להביא לארץ.

עופר שורץ: לכלי עד שנתיים מדובר בסכומים אסטרונומיים.

עופר שורץ: לייבא כלי תחרותי שמיועד רק למרוצים, לא לכביש, אי אפשר לנסוע אתו בכביש, הוא גם לא נוח בכביש.

עופר שורץ: בכלים כאלה מדובר במאות אלפי שקלים כדי להביא אותם.

עופר שורץ: זה הופך אותנו למדינה נחשלת, אנחנו לא יכולים להסתמך על ייבוא של דברים בדרגה שנייה מאירופה וארצית הברית לארץ.

עופר שורץ: או שתביא חדש ותטבע במיליונים, או שפשוט תנסה לבנות בארץ בצורה פחות בטוחה.

עופר שורץ: אני אומר חד משמעית שזה פחות בטוח מהכלים בחו"ל, עם כל הבדיקות שהם עוברים.

עופר שורץ: דבר שני הוא המיסוי על הכלים.

עופר שורץ: לא ברור למה צריך להיות מיסוי על כלי תחרותי.

עופר שורץ: שוב, לא ממסים גלשן תחרותי או סירה תחרותית.

עופר שורץ: אמצעי שמיועד לטובת ספורט, אין עליו מיסוי.

עופר שורץ: למה על כלים תחרותיים יש?

עופר שורץ: יש לבדוק את הנושא הזה.

סימון דוידסון: אבל אני לא מבין.

סימון דוידסון: יש שני כלים שיכולים להיות רשומים על שמך שהם ללא מיסוי.

עופר שורץ: יש מיסוי, בוודאי שיש מיסוי.

סימון דוידסון: גם במוטוקרוס?

עופר שורץ: בהכול.

עופר שורץ: בסופו של דבר אתה משלם היום 31% על כל כלי, כולל המע"מ וכל הדברים מסביב.

קריאה: הבעיה היא שהאוצר מסתכל על זה כהטבה ואז הכל נגזר משם.

עופר שורץ: זה לא ללא מיסוי, יש מיסוי מופחת.

קריאה: זה לא הטבה, זה קנס.

קריאה: זה אבן שואבת שלוקחת לך את כל המשאבים.

קריאה: זה מה שזה.

עופר שורץ: הנקודה השנייה הייתה מיסוי והראשונה הייתה גיל הכלים.

עופר שורץ: הנקודה השלישית היא נושא האימונים שהעלו כאן.

עופר שורץ: יש שני תחומים מרכזיים שדורשים אימונים בשטחים גדולים, שזה האינדורו לטובת האופנועים והראלי לטובת ארבעה גלגלים.

עופר שורץ: הדברים האלה דורשים קילומטרים.

עופר שורץ: לפני שנתיים היה מרוץ למשך 800 קילומטרים.

עופר שורץ: מצאנו בתוך מדינת ישראל הקטנה 800 קילומטרים להכיל מסלול מרוץ ארעי לטובת אותם שלושה ימים.

עופר שורץ: צריך גם להתאמן לזה.

עופר שורץ: היום כל מי שיוצא להתאמן עם כלים כאלה בשטחים, בדרך כלל יוצאים לשטחי אש בשישי-שבת שצה"ל לא עובד בהם.

עופר שורץ: בפועל הוא עבריין.

עופר שורץ: כמו שניב אמר קודם, כדי לאשר מסלול לאימון, זה בדיוק כמו לתחרות.

עופר שורץ: ההבדל זה רק הגביע בסוף.

סימון דוידסון: אוקי.

עופר שורץ: זה לגבי המרוצים.

עופר שורץ: לגבי הייצוג בעולם, יש הרבה ספורטאים בעולם מהמדרגה הראשונה, החל מאריאל לוי שהינו בן שמונת המצטיינים בקטגוריה של פורש בעולם.

עופר שורץ: בר ברוך, אלון דאי, רועי ניסני, אני בטוח שכל אחד כאן שמע את השמות האלה.

עופר שורץ: ברגע שמאפשרים לנו להתחרות ולפעול, אנחנו כבר נעשה את הכל.

עופר שורץ: אנחנו לא מבקשים הרבה, רק תנו לנו להיות חוקיים.

עופר שורץ: תנו לנו את האפשרות לפעול כחוק.

סימון דוידסון: תודה רבה.

סימון דוידסון: עמרי פוקס, בבקשה.

סימון דוידסון: יש הרבה אנשים שרוצים לדבר, בבקשה להיות זריזים לנקודה ולא לחזור על דברים שהיו כי שמענו אותם.

עמרי פוקס: בסדר גמור.

עמרי פוקס: אני הורה לשלושה ילדים, שניים מהם רוכבים שהחלו בגיל 3, עבריינים טיפוסיים.

עמרי פוקס: אני מפעיל מסלול גם כדי ללמד את הילדים שלי - - -

סימון דוידסון: איפה המסלול?

עמרי פוקס: אני גר ברמת הגולן, יש שם מיליון ומאתיים דונם פתוחים שהמועצה נרתמה ונתנה לי בעל פה.

עמרי פוקס: אין דרך חוקית לעשות את המסלול, אני עבריין, מודה.

עמרי פוקס: אני מפעיל מסלול בצורה לא חוקית.

סימון דוידסון: אוקי.

קריאה: גם סגרו לך אותו.

סימון דוידסון: ליאור אליה.

ליאור אליה: אני ליאור אליה, אבא של זיו.

ליאור אליה: זיו מתחרה בנבחרת ישראל ב-super-bike.

ליאור אליה: דיברנו כבר על הגילאים, אבל אני אזכיר שוב שאנחנו תקועים עכשיו עם כל הנבחרת שהם עד גיל 12 שלא יכולים להתקדם.

סימון דוידסון: בן כמה הבן שלך?

ליאור אליה: זיו בן 12.5.

סימון דוידסון: אז הוא כבר חוקי.

ליאור אליה: הוא חוקי, אבל בנפח מבחינת העולם אנחנו לא יכולים להתקדם איתם, כי בכל העולם הם צריכים כבר לרכב על נפחים יותר גדולים.

ליאור אליה: הצעד הבא שלהם בגיל 14, הם אמורים לעבור ל-250 סמ"ק לפי חוק מדינת ישראל, כאשר בכל העולם הם כבר עולים על 300 סמ"ק.

ליאור אליה: זאת אומרת שגם אם הם ירצו להתחרות, הם לא יכולים.

ליאור אליה: לא נותנים להם.

ניב צורי: זיו צריך לחכות לגיל 17 בשביל שיוכל להיות תחרותי.

ניב צורי: רק בגיל 17 ישתחרר לו הרישיון לדרגה שהוא צריך בשביל שיוכל לרכב על 300.

סימון דוידסון: למה?

סימון דוידסון: בגיל 14.

ניב צורי: בגיל 14 עד 250 סמ"ק, אבל האופנוע הבא בסדרת ההתפתחות זה ה-super sport 300.

ניב צורי: זה אופנוע 300 סמ"ק.

ניב צורי: זה רק עוד 50 סמ"ק אבל החוק לא מבדיל אם זה עוד סמ"ק אחד או עוד אלף.

סימון דוידסון: תסביר לי מה זה.

ליאור אליה: זה אופנוע אספלט.

ליאור אליה: יש את הילדים שמתחרים בארץ על 110 סמ"ק כרגע, והם אחר כך עוברים ל-250 בארץ ו-300 בעולם.

ליאור אליה: הם מתאמנים במסלולים או מגרשים, שזה גם משהו שיש לנו אתו בעיה כי זה לא חוקי.

ליאור אליה: צריך לראות איך פותרים את הבעיה הזאת.

ליאור אליה: אנחנו לא יכולים להיכנס כמו מוטוקרוס שגם שם הם עושים משהו לא חוקי.

ליאור אליה: אנחנו לא יכולים להתאמן בשום מקום אם הוא לא מסלול סגור.

ליאור אליה: יש מגרשים פנויים שאפשר לעשות בהם אימונים.

ליאור אליה: אנחנו לא מדברים על נסיעות, אנחנו מדברים על אימון של שמיניות, דברים הכי בסיסיים שיש לילדים שלא מגיעים למהירויות.

ליאור אליה: לא נותנים לנו.

סימון דוידסון: יש שלושה מתקנים לאספלט בארץ, נכון?

ליאור אליה: יש שלושה מתקנים.

סימון דוידסון: ואתה לא יכול להתאמן בהם?

ליאור אליה: להיכנס לאימון שם זה לא מעט כסף.

סימון דוידסון: אה, זה עניין כספי.

ליאור אליה: זה 300 שקלים לכניסה וצריך לנסוע לבאר שבע, כאשר אני יכול לעשות אימון במגרש חנייה.

ניב צורי: זה שילוב של שלושה דברים.

ניב צורי: דבר ראשון זה מיקום גאוגרפי, יש לנו מסלולים בפצאל, בבאר שבע ובארד.

ניב צורי: אין לנו שום דבר באזור המרכז כי יקר מידי להקים דבר כזה.

ניב צורי: פעם אחת זה מיקום גאוגרפי ופעם שנייה זה עלות.

ניב צורי: להיכנס למסלול כזה עולה מינימום 250 שקלים על כל אימון.

ניב צורי: בשביל להיות ספורטאי אתה מתאמן 4-5 פעמים בשבוע.

ניב צורי: יש גם אימונים שאינם אפקטיביים על המסלול הגדול.

ניב צורי: גם בחו"ל תראה רוכבים מתאמנים על שמיניות במגרש חנייה, על דברים צפופים.

ניב צורי: צריך איזשהו משטח אספלט.

ניב צורי: אם היינו יכולים לאשר מסלול ארעי כמו שדיברנו, היינו יכולים לאשר גם מגרש חנייה.

ניב צורי: יש מגרשי חנייה שלא עובדים ואפשר לעשות עליהם אימון, אבל צריך את הפרוצדורה החוקית על מנת לאשר את זה.

סימון דוידסון: אוקי.

סימון דוידסון: מיכאל חן, בבקשה.

מיכאל חן: שלום.

מיכאל חן: אני גם ספורטאי וגם מפיק מרוצים.

מיכאל חן: אני אתחיל מהעניין של הספורטאי שמייצג את המדינה.

מיכאל חן: דיברת על עניין התקצוב, אז אני אספר לך קצת.

מיכאל חן: דיברנו על דו גלגלי, זה אולי שליש מהעלות של מרוץ אחד שלי.

סימון דוידסון: על מה אתה נוהג?

מיכאל חן: אני נוהג על באגי.

מיכאל חן: זה נקרא Ultra 4, זה רכב שנוסע במדבר, עולה על קירות, הכל.

מיכאל חן: דיברו על העניין של צפייה במרוץ אחד, במרוץ שעשיתי בארצות הברית היו 340,000 אנשים פיזית במקום.

מיכאל חן: אני לא מדבר על 19 מדינות בלייב.

סימון דוידסון: איפה אתה מתאמן בארץ?

מיכאל חן: אני עבריין, אמרו את זה קודם.

סימון דוידסון: כולם עבריינים פה.

מיכאל חן: אני בגיל 50 עבריין.

מיכאל חן: שכחו להגיד לך פה שגם אם היה מתקן אתה צריך כללי אימון.

מיכאל חן: ברגע שאין לך כללי אימון, אתה לא יכול להתאמן ואתה עבריין.

מיכאל חן: כל העניין הבירוקרטי - - -

קריאה: דרך אגב, העבריינות זה החלק הקטן, הבעיה זה הביטוח.

קריאה: ברגע שאתה פועל בצורה לא חוקית אתה גם לא מבוטח, ושם החשיפה קטסטרופלית.

מיכאל חן: אני אגיד הכי פשוט בעולם, אני לא מתאמן.

מיכאל חן: אני מגיע לאליפות עולם בלי אימון אחד.

מיכאל חן: אני עומד שם עם אנשים עם תקציבים מטורפים, עם יכולות, עם אנשים שקמים בבוקר, מתאמנים ארבע שעות ואז מתחילים את היום שלהם.

מיכאל חן: זה המצב.

מיכאל חן: עם זאת, אנחנו מגיעים להישגים.

מיכאל חן: אם אתה מדבר על תקצוב, אין ענף - - -

סימון דוידסון: איך אתה מפיק אירועים אם אין לך איפה להפיק אותם?

מיכאל חן: אני עושה ארעי כמו שהחבר'ה פה אומרים.

מיכאל חן: זה עולה לי המון כסף ואני עובד כבר ארבע שנים על הקמת מסלול קבוע.

מיכאל חן: אני לא רוצה להגיד לך באיזה קשיים אני נתקל.

מיכאל חן: גיא אמר קודם, רמ"י זה המכשול הכי גדול שיש.

מיכאל חן: מצאתי מועצות שרוצות, שטחים שרוצים, לא עוברים את רמ"י.

מיכאל חן: אנחנו לא מצליחים לשנות את זה.

מיכאל חן: גם ירון אמר את זה יפה מאוד.

מיכאל חן: שטחים חקלאיים יש אינספור ובמקומות מצוינים, מרוחקים מעיר, בלי רעש והכל, כל מה שצריך לעשות זה שינוי ייעוד.

מיכאל חן: זו בעיה מאוד גדולה.

מיכאל חן: תקצוב מהמדינה אני לא מקבל.

מיכאל חן: אני רק אתן לך קוריוז, אני הגעתי לאליפות העולם לא דרך ישראל אלא דרך נבחרת אירופה.

מיכאל חן: זה הדבר הכי מביש שיכול להיות למדינה שלנו.

מיכאל חן: בגלל שנבחרתי לחמשת הטובים באירופה שלחו אותי כנציג אירופה לארצות הברית, לא נציג ישראל.

מיכאל חן: איפה המדינה שלנו?

מיכאל חן: זאת השאלה הכי טריוויאלית שצריך לשאול.

מיכאל חן: איפה המדינה שלנו?

מיכאל חן: אני שם את דגל ישראל גם על הרכב, גם על הבגדים, גם על הגלגל, בכל מקום, כי אני גאה במדינה שלי.

מיכאל חן: איפשהו שכחו אותנו.

מיכאל חן: אמרת שצריך לבקש אז אני לא מבקש, אני דורש.

מיכאל חן: אני חושב שאנחנו צריכים לדרוש את הדברים האלה כי זה מגיע לנו.

מיכאל חן: אנחנו משלמים מיסים ומוציאים מאות אלפי שקלים בשנה בשביל לעשות כבוד למדינה שלנו, ואנחנו עושים.

מיכאל חן: בשבוע שעבר חזרתי מפורטוגל, זכיתי במקום השני.

מיכאל חן: זה לא משהו טריוויאלי.

מיכאל חן: למה צריכים לקבל אנשים שעם כל הכבוד להם, ספורט זה ספורט.

מיכאל חן: למה המדינה לא מכבדת אותנו?

מיכאל חן: עופר דיבר על אלון דאי ששלוש פעמים רצוף זכה באליפות אירופה.

סימון דוידסון: אני אגיד לך משהו.

סימון דוידסון: במדינה שלנו, בעיקר בספורט, אם אתה נחמד אז נחמדים איתך.

סימון דוידסון: אני אומר לכם את האמת, אחת הבעיות שלכם זה תקשורת.

סימון דוידסון: אם אני, שאני מייצג את הספורט בכנסת, אני עושה פה מיליון וועדות, אם הגעתי לענף הזה דרך חבר מנתניה שלקח אותי בטעות, זה צריך להיות הרבה יותר לוחמני תקשורתית.

מיכאל חן: אני הייתי באולפן שישי ובכל תכנית שאתה חולם.

מיכאל חן: אנחנו כנראה צריכים להיות ככוח, כל האנשים יחד.

מיכאל חן: כנראה שהיו שומעים ורואים יותר.

סימון דוידסון: כנראה שלא מספיק.

סימון דוידסון: בסדר, מתחילים מאיפה-שהוא.

מיכאל חן: ברור, אנחנו אף פעם לא מרימים ידיים.

סימון דוידסון: מתן ניר, בבקשה.

מתן ניר: אני מתן ניר, אני יבואן ומאמן את אקדמיית המוטוקרוס בווינגייט.

מתן ניר: יש שני דברים שמאוד מקשים עלינו להתקדם.

מתן ניר: כיבואן, המדינה עשתה אותנו רשות המיסים והמשטרה.

מתן ניר: אנחנו צריכים לדאוג כל הזמן שמי שקונה הוא לא עבריין מס, אנחנו צריכים לעשות את כל פעולות האכיפה בשביל לשחרר לו אופנוע, ואז כל האחריות נופלת עלינו בחזרה.

מתן ניר: גם כשהוא רוצה להחליף את האופנוע, נופלת עלינו האחריות לבדוק את האישורים שלו להחליף אופנוע.

מתן ניר: המדינה אמרה לנו אתם החוק, אתם היבואנים, תתמודדו.

מתן ניר: אם האדם עשה עבירת מס או רכב על הכביש אנחנו נטפל בזה.

סימון דוידסון: יואב, אתה יכול לעזור לי עם נושא רישוי המס והנושאים האלה?

סימון דוידסון: לא עכשיו, אם אני אשאל שאלה אתה תוכל לעזור לי בזה?

קריאה: אני אוכל להשתדל ליצור קשר עם האנשים הרלוונטיים ברשות המיסים.

קריאה: זה לא מידע שיש בידיים שלי.

סימון דוידסון: אוקי.

מתן ניר: על הרוב דובר פה, עצם זה שאין בספורט שלנו את האופציה לקחת חזרה מהספורטאים את האופנועים בטרייד אין.

מתן ניר: אין דבר כזה כמו שנהוג ברכבים או דברים כאלה.

מתן ניר: אנחנו משאירים את הספורטאי עם האופנוע על שמו.

מתן ניר: אני אישית ספורטאי 20 שנים, יש לי מעל 20 אופנועים שרשומים על שמי.

מתן ניר: אם מתישהו יקרה משהו עם אחד האופנועים שלי שבחוץ, יכולים לבוא אליי.

מתן ניר: האופציה למכור ולהתקדם לחדש כמעט בלתי אפשרית.

מתן ניר: העברת רישיון זה לא ללכת לדואר להעביר או באזור האישי בטלפון.

מתן ניר: צריך חתימת עורך דין שלך - - -

סימון דוידסון: גם הרכבים זה אותו דבר?

מתן ניר: כן, כל מה שקשור בספורט מוטורי.

מתן ניר: צריך חתימת עורך דין שלך מול העורך דין שלי, בקשה לרשות המיסים לאישור להעברת בעלות, בקשה למשרד הספורט להעברת בעלות ואז אם אישרו לך אתה יכול ללכת ולקחת את האופנוע.

מתן ניר: מי יעשה את הפרוצדורה הזאת?

מתן ניר: זה בגלל לא הגיוני לדרוש ממישהו למכור משהו בכזאת פרוצדורה.

מתן ניר: רק משרד הספורט בסוף יקבל את הבקשה עם חתימות עורכי הדין, עם האימות והכל.

מתן ניר: אם עברת את הגהנום הזה זכית באופנוע משומש.

מתן ניר: רוב האופנועים המשומשים, מבחינתנו הספורטאים, זה לגריטה.

מתן ניר: סיימנו את העונה, האופנוע לא שווה הרבה ואנחנו רוצים להתקדם לחדש.

מתן ניר: אנחנו לא יכולים, זה בלתי אפשרי.

סימון דוידסון: אלא אם כן אתה מודיע ש - - -

מתן ניר: אני וויתרתי, אני מוכר אותו לכל מי שאין רישיון.

סימון דוידסון: אתה צריך להודיע למישהו שוויתרת על האופנוע, אחרת לא תוכל לקבל חדש.

מתן ניר: לא, אם עברה שנה מותר לי לקנות חדש.

מתן ניר: יש לי אחורה מעשרים שנות פעילותי כספורטאי מעל 20 אופנועים.

מתן ניר: לא מזמן המשטרה קראה לי לאמת אופנוע שנלקח מבית של עבריין.

מתן ניר: למה הוא רשום עליי?

מתן ניר: רק אני יכול לדרוש אותו חזרה.

סימון דוידסון: אני מבין.

קריאה: צמיגים אי אפשר לקנות, עזוב את האופנוע.

מתן ניר: רשות המיסים ביקשה מאתנו היבואנים להיות אחראיים על מכירת הצמיגים פר רישיון למי שקונה.

סימון דוידסון: יש לנו פה נציג ממשרד המשפטים?

סימון דוידסון: את רושמת לך נקודות?

סימון דוידסון: אנחנו לא רוצים להיות עבריינים, צריך להסדיר את הנושא הזה.

סימון דוידסון: אני יושב פה מול שולחן של עבריינים, עוד מעט גם אני עבריין שיושב עם עבריינים.

סימון דוידסון: זה לא נורמלי הדבר הזה.

קריאה: יש מעל אלף צמיגים בגג של ספורט מוטורי שהם החליטו שהם לא מוכנים למכור כי הם לא רוצים להיות הרשות שאוכפת את נושא מכירת הצמיגים לבעלי רישיונות.

קריאה: רשות המיסים מבקשת שכל צמיג שנמכר יתועד לאיזה אופנוע, שלדה ומנוע.

קריאה: אתה לא יכול למכור את זה ולעשות רישום כל פעם.

קריאה: הם אמרו שהם לא מוכרים יותר צמיגים.

סימון דוידסון: נעבור לעבריין הבא.

סימון דוידסון: יש לנו עוד עשר דקות אז אנחנו חייבים להיות זריזים.

סימון דוידסון: איתי דור, בבקשה.

איתי דור: אני הבעלים של המסלול היחיד בארץ בווינגייט.

איתי דור: אני עובד בהונדה כיבואן.

איתי דור: בכובע של הונדה, השבוע שחררתי אופנועים לקבוצת ספורט, קבוצת רכיבה, וקיבלתי אחרי כמה ימים שובר מהמכס על הפרס מס למיסוי מלא.

איתי דור: התקנה לא עודכנה ב-2016 לספורט מוטורי ועכשיו אתה צריך לשלם מאות אלפי שקלים כאילו זה רכב ציבורי שנוסע בכבישים הציבוריים.

איתי דור: זה אחד.

איתי דור: שנית, לגבי המסלול, אני יזם פרטי.

איתי דור: לא קיבלתי עזרה מהמדינה, הקמתי מתקן ב-2.5 מיליון שקלים.

איתי דור: המתקן לא מצליח לתפעל את עצמו, רק מבחינת התפעול השוטף, עזוב את ההשקעה.

איתי דור: הוא לא מצליח להחזיר את עצמו.

איתי דור: אני חושב שהמדינה צריכה - - -

סימון דוידסון: מה הסיבה?

סימון דוידסון: אם אין לנו מתקן אחר, איך הוא לא מפוצץ ברוכבים?

איתי דור: עלויות.

איתי דור: למתקן יש בערך 350-400 לקוחות, אלה האנשים שבאים להתחרות שם.

סימון דוידסון: אבל דיברו איתי פה על אלפים.

איתי דור: אולי אלפים נוסעים, אבל - - -

סימון דוידסון: אה, אתה לא יכול להכניס בלי רישיונות.

סימון דוידסון: זאת אומרת שילד בן שש לא יכול לבוא.

בן אלמגור: זה לא קשור, רוכב לא יכול להתאמן ארבע פעמים באותו מקום.

בן אלמגור: אם הוא משלם 19 שקלים לקוב מים, הוא צריך לגבות את זה ממישהו.

בן אלמגור: זה משהו לא סביר.

בן אלמגור: שאלת על איטליה, אז הם לוקחים מהמאגר, שואבים מים ומשקים את המסלול עם 500-600 קוב.

איתי דור: והארנונה מטורפת.

איתי דור: למה אני צריך לשלם ארנונה על כל השטח הזה?

איתי דור: אני מגיע לאירועים רק לשטח צפייה, למה אני צריך לשלם על כל המטראז' הזה ארנונה?

איתי דור: זה הזוי.

סימון דוידסון: רגע, אני רוצה להבין משהו.

סימון דוידסון: מכון ווינגייט הולאם על ידי המדינה.

סימון דוידסון: כלומר כל השטח של מכון ווינגייט הוא מדינת ישראל, נכון?

קריאה: אבל איתי משלם שכירות וארנונה נפרדת.

סימון דוידסון: תדבר איתי אחרי זה אישית, אני אבדוק לך את זה.

סימון דוידסון: זה נשמע לי מאוד מוזר.

איתי דור: זה לא מוזר.

סימון דוידסון: יואב, אתה מכיר את זה?

קריאה: עיריית נתניה מחייבת.

סימון דוידסון: מה זה קשור לעיריית נתניה?

סימון דוידסון: ווינגייט משלמים ארנונה.

איתי דור: היא תחת השיפוט של נתניה.

איתי דור: הקמתי עד היום את שלושת המסלולים החוקיים בישראל, הראשון בבית שאן, השני הוציא לי את המיץ בחדרה.

איתי דור: גם בווינגייט זה מאוד קשה ואני לא יודע איך רוצים לגייס יזמים לתחום.

סימון דוידסון: ניצן, תיקחי את הטלפון של איתי, אני אדבר אתו אחר כך אישית.

סימון דוידסון: אני רוצה לבדוק את הנושא הזה.

סימון דוידסון: מיכאל, יזם בתחום, בבקשה.

מיכאל חן: אני רק רוצה להגיד לך שהמדינה נהנית ממיליונים במיסים על חלקים שמגיעים לרכבי ספורט והרכבים האלה בסוף מוכרזים כלא חוקיים כי לא נותנים להם להתחרות כמו שצריך והבירוקרטיה אוכלת אותם.

סימון דוידסון: אני מבין.

סימון דוידסון: מיכאל, יש לי עוד שלושה אנשים שביקשו לדבר.

סימון דוידסון: בבקשה בקצרה.

סימון דוידסון: לירן רוזן, בבקשה.

לירן רוזן: אנחנו מפיקים ימי מסלול, את אותם אימונים, וגם תחרויות.

לירן רוזן: אני רוצה לתת זווית אחרת שאולי לא דיברו עליה פה.

לירן רוזן: זה אולי לא קשור ישירות לספורט, אבל זה קשור לבטיחות.

לירן רוזן: יש המון רוכבים שנהרגים בכביש הציבורי והם מצאו מקום מעולה, את כל ההשתוללויות שלהם או לקבל תרבות נהיגה, אצלנו במסלולים.

לירן רוזן: המסלולים האלה חווים קשיים בירוקרטיים.

לירן רוזן: דובר פה על זה שעולה הרבה כסף לבוא לאותם אימונים.

לירן רוזן: אנחנו יוצרים את מחיר הכרטיס מתוך נגזרת של עלויות, שהרבה מזה בגלל בירוקרטיה שקיימת.

לירן רוזן: הדבר הזה גורם לאנשים לרכב בכביש הציבורי.

לירן רוזן: אתה מכיר את המספרים של תאונות הדרכים יותר טוב ממני.

לירן רוזן: זה גם נושא כאוב מאוד ואתם יכולים לפתור אותו על ידי מימון נכון שיעבור בצינורות המקובלים ובסוף יכניס תרבות נהיגה ספורטיבית במדינת ישראל.

לירן רוזן: תודה.

סימון דוידסון: תודה רבה.

סימון דוידסון: עמית עידן, בבקשה.

עמית עידן: אני רוצה לדבר על האינדורו, זה אולי הענף הכי פופולרי בספורט המוטורי.

סימון דוידסון: זה סוג של אופנוע?

עמית עידן: לא, זה ענף שטח, רכיבה פתוחה.

ניב צורי: זה מתחלק באופנועים לאספלט ושטח.

ניב צורי: אינדורו זה הענף הכי גדול, ענף שטח שאתה רואה גם בתחביבים של אנשים בפרטיים.

ניב צורי: יש אלפים על אלפים.

עמית עידן: אנחנו מדברים פה על מיסוי, 19% ומיסוי לספורט, אנחנו בכלל מדברים על מוטוקרוס.

עמית עידן: כל הענף הזה הוא בכלל לא במשחק הזה.

עמית עידן: אנחנו משלמים מיסוי מלא.

עמית עידן: כשאני קונה אופנוע לאינדורו, זה בכלל אופנוע צהוב.

עמית עידן: אני קונה אופנוע ב-80,000 שקלים שבמוטוקרוס אני יכול לקנות בסביבות 40,000-50,000 שקלים, אותו אופנוע בדיוק.

עמית עידן: אחד צהוב ואחד אפור.

עמית עידן: אלפים נמצאים בענף הזה.

סימון דוידסון: מה הסיבה שבמוטוקרוס יש אפור ובאינדורו אין?

עמית עידן: לא יודע, תענו אתם.

ניב צורי: באינדורו האופנועים מגיעים עם תקינת כביש, עם רישוי צהוב.

ניב צורי: לפי החוק יש לו רישיון רכב במשרד התחבורה.

ניב צורי: במקביל, בעבר היו מייבאים אותו גם ברישוי אפור וגם ברישוי צהוב, את אותו כלי בדיוק שאחד עולה 40,000 ואחד עולה 80,000 כי אחד עם רישיון תחרותי שמותר לו לנוע רק במסלול ולהתחרות והשני עם רישוי שמותר לו לנוע בכל מקום.

קריאה: והורידו את זה.

ניב צורי: הורידו את הרישוי האפור בגלל הפרוצדורה, בגלל שאין לאינדורו מסלול לאימונים ולא רוצים לייצר עוד עבריינים.

ניב צורי: הורידו את הייבוא של כלי אינדורו ברישוי אפור.

ניב צורי: אם הייתה אופציה לאשר מסלול אינדורו לאימונים, היה אפשר לאפשר ייבוא של האופנועים האלה ברישוי אפור ובעצם להקל בעלויות על כל אותם אלפי ספורטאים שעוסקים באינדורו.

עמית עידן: זה עיקר הבעיות שלנו.

עמית עידן: הבעיה התקציבית שלנו הרבה יותר חמורה מהמוטוקרוס, לנו אין מסלולים וגם לא יהיה לנו מסלול ארעי כי אנחנו ארעיים.

עמית עידן: ברגע שפתחתי את הדלת אני בטבע, אני כבר ארעי.

סימון דוידסון: אחרון חביב, רועי קליין.

רועי קליין: שלום, אני רועי קליין, בעלים של מסלול בגיתית שבבקעת הירדן.

רועי קליין: אנחנו בניסיונות ומלחמות מול המועצה וכל הגורמים לנסות לעשות את המסלול חוקי.

רועי קליין: מקשים עלינו מכל הבחינות.

רועי קליין: עד שנתנו לנו אישור בעלות על הקרקע הוציאו לנו את הנשמה, שלחו אותנו למינהל אזרחי, למועצה - - -

סימון דוידסון: איזה מסלול זה?

רועי קליין: מסלול מוטוקרוס.

רועי קליין: יש יזמים, יש אנשים שמנסים לעשות, פשוט מונעים את זה מהם, לא מאפשרים להם.

סימון דוידסון: אני מבין.

רועי קליין: אם אפשר עוד מילה קטנה על הגיל.

סימון דוידסון: דיברנו על הגיל.

סימון דוידסון: עומר שושני, בבקשה.

סימון דוידסון: סליחה, אני חייב לסיים.

עומר שושני: אני חושב שבגדול אם אנחנו צריכים לארוז את כל הדבר הזה, מדובר על הנגשת הספורט.

עומר שושני: זה הספורט היחיד שאינו מונגש.

עומר שושני: כל הזמן נוצרת סיטואציה שהספורטאים דוחפים את הספורט, ובעצם המוסדות שנמצאים מולם לא מצליחים לייצר עבורם שום ספורט.

עומר שושני: הדבר הזה אבסורדי.

עומר שושני: יבואנים גוררים את הרגליים שלהם כי הפרוצדורה מסובכת, כי הבירוקרטיה גדולה עליהם.

עומר שושני: הם לא כמו בכל העולם, תומכים, מפרסמים ושמים כסף כי זה לא משתלם להם.

עומר שושני: יש גופים מתוך מכלול הגופים במדינה, מספיק שאחד מחליט לעשות שרירים, אין ספורט.

עומר שושני: אתה לוקח אופניים, מישהו בקק"ל הוא כנראה רוכב אופניים שמקבל החלטות, אז יש שבילים של רכיבת אופניים.

עומר שושני: יש שבילים מסומנים לרכיבת אופניים, זה לא הורס את העצים, זה לא הורס את היער, אין עם זה בעיה.

קריאה: זה לא נכון כי בתל חדיד הכניסו טרקטורים, הורידו עצים ושברו סלעים בשביל לעשות.

עומר שושני: אמרתי את זה בציניות.

עומר שושני: בעם שיש לו שטח חקלאי בשנת שמיטה, האדמה עומדת, אי אפשר לקחת טרקטור למשך שנה על 15 דונם שעומד עם קוצים, לשים כמה ערמות, האדם מתחייב ונותן ערבות שהשטח חוזר, שטח פרטי של אדם.

עומר שושני: אי אפשר, אתה לא מצליח לעבור את המחסום הזה.

עומר שושני: יושבים לך אנשים ברשות המיסים שההסתכלות שלהם היא לא לטובת הספורט או הכלל, אולי הם עומדים ביעדים שאני לא מבין אותם.

עומר שושני: זה דבר לא הגיוני.

עומר שושני: הנושא הזה של הצמיגים שאין עליו מיסוי, הם מחליטים שהם רוצים לבודד אותו כשהיבואן יוודא שלמשה יש רישיון כדי למכור לו צמיג שאין עליו בכלל מיסוי.

סימון דוידסון: אנחנו חייבים לסיים.

לירן רוזן: אמרת שאם לא נילחם אז - - -

סימון דוידסון: תגיד מילה.

לירן רוזן: זה כמה מילים, אבל אני חייב להגיד אותם.

לירן רוזן: כולם פה מדברים על הקושי עם רמ"י ודברים כאלה, אז אני את הקושי של רמ"י בתור יזם עברתי.

לירן רוזן: מצאתי קרקע חקלאית אבל פרטית בטאבו בפתח תקווה, הגשתי את כל האישורים שאפשר להגיש - - -

סימון דוידסון: אם היא פרטית בטאבו אתה לא צריך את רמ"י.

לירן רוזן: בדיוק, קיבלתי את כל האישורים ועברתי את כל המשוכות.

לירן רוזן: קיבלתי אישור להקים את המסלול, הקמתי מסלול, גידרתי אותו, הכנו את הכל וביום שהמסלול היה מוכן ניגשו אליי מהעירייה, ביטלו את כל האישורים ואמרו לי לגשת איתם לבית משפט.

לירן רוזן: אני עושה את זה מאוד בקצרה.

לירן רוזן: כשהגענו לבית משפט יצאתי זכאי, השופט זיכה אותי ואמר שאני זכאי להקים את המסלול.

לירן רוזן: העירייה לא קיבלה את זה והם לוקחים אותי שוב לבית משפט.

לירן רוזן: מעבר לכל הכספים ששפכתי על המסלול, יש עכשיו את ההוצאות המשפטיות על זה.

סימון דוידסון: אני מבין.

סימון דוידסון: אני אקבל ממך את הכל אחר כך באופן אישי ואנסה לעזור לך, אנחנו חייבים לסיים.

סימון דוידסון: אני מודה לכם שהגעתם לכנסת.

סימון דוידסון: אני מבין את הבעייתיות שיש לענף המדהים הזה.

סימון דוידסון: מדובר על הרבה מאוד ספורטאים שמתאמנים.

סימון דוידסון: זה שהמדינה לא יודעת שהם מתאמנים זה דבר אחד, אבל הם מתאמנים.

סימון דוידסון: דובר פה על הרבה מאוד משפחות שמשקיעות הרבה מאוד כסף וחייבות את העזרה של המדינה.

סימון דוידסון: אני מבקש בסיום הדיון הזה לפנות למספר משרדים, משרד האוצר ומשרד המשפטים.

סימון דוידסון: בנושא המתקנים לפנות לרמ"י ולבקש לא להחריג את המגרשים כספורט מוטורי אלא כספורט.

סימון דוידסון: אם מאפשרים לספורט להיבנות על שטחים חקלאיים, שזה יהיה אפשרות גם לספורט מוטורי כי נכון להיום הבקשה היא שיהיה כתוב ספורט מוטורי וזה לא הוגן.

סימון דוידסון: אני באופן אישי אפנה לרמ"י ואקיים איתם דיון בנושא הזה למען הספורט.

סימון דוידסון: למען הספורט המוטורי צריך לעשות החרגה של שטחים חקלאיים, אחרת אנחנו לא נוכל לבנות מתקנים לספורט מוטורי, למוטוקרוס או ענף אחר.

סימון דוידסון: לגבי רשות המיסים, לשנות את התקנה ולאפשר לארבעה כלים מאושרים עם הטבות מס.

סימון דוידסון: זה נקרא הטבות מס אבל אין פה הטבות מס.

סימון דוידסון: משני כלים לארבעה כלים.

סימון דוידסון: היה פה דיון לפני שהגעת לגבי הבעייתיות של שניים.

סימון דוידסון: גיא אטיאס יכול להסביר לך.

סימון דוידסון: חייבים לפנות לרשות המיסים ולפתור את הנושא הזה, אחרת אי אפשר להתקדם וכולם עבריינים.

סימון דוידסון: הנושא השלישי הוא הגיל.

סימון דוידסון: אני פונה למשרד הספורט, יש בעיה עם הנושא של הגילאים.

סימון דוידסון: יש פה הרבה מאוד רוכבים שמתחילים בגיל ארבע להתאמן ועד גיל שמונה הם נחשבים עבריינים.

סימון דוידסון: צריך להוריד את הגיל לגיל ארבע, לאפשר לילדים להתאמן מגיל ארבע ולהיות מוכנים לתחרויות בגיל שמונה.

סימון דוידסון: לא ייתכן שגם האימונים וגם התחרויות יתחילו בגיל שמונה.

סימון דוידסון: צריך לאפשר לילדים בגיל ארבע להתאמן ולהיות חוקיים ולא להתחיל בגיל שמונה את הנושא הזה.

סימון דוידסון: התאמת הנפחים, תסביר את הנושא בבקשה.

קריאה: הנפחים היום לא מותאמים לדרישות של ה-FIM.

קריאה: ככלל, אנחנו מבקשים שתהיה התאמה בין התקנות לבין הרגולציה של ה-FIM שמתעדכנת כל הזמן.

קריאה: פשוט צריך להצמיד את זה, שההצמדה תהיה על בסיס העדכונים של ה-FIM.

סימון דוידסון: הדבר האחרון זה נושא של הכנות אולימפיות.

סימון דוידסון: לפנות למשרד הספורט ולבקש להכניס את הענף המוטורי להכנות אולימפיות כמו ענפים אחרים.

סימון דוידסון: מדובר בסך הכל על 20 ספורטאים בשתי ההתאחדויות, זה לא משהו בשמיים.

סימון דוידסון: חייבים לעזור להם כי הם מייצגים את המדינה עם דגל ישראל ומגיעים להישגים.

סימון דוידסון: אני מבטיח לכם שיהיה דיון נוסף בנושא הזה, זה לא ייגמר ביום אחד.

סימון דוידסון: אנחנו נדבר על זה עם המשרדים הנוגעים בדבר, גם משרד המשפטים, גם משרד האוצר וגם משרד הספורט.

סימון דוידסון: נעזור כפי שאנחנו יכולים לעזור, ואנחנו צריכים לעזור.

סימון דוידסון: אני מאחל לכולם בהצלחה, הישיבה נעולה.