ועדת הבריאות, כנסת 24, פרוטוקול מספר 136, 2022-06-06 10:00

אלינה ברדץ' יאלוב: בוקר טוב.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מתכבדת לפתוח את הדיון בוועדת הבריאות.

אלינה ברדץ' יאלוב: היום ה-6 ביוני 2022, ז' בסיוון התשפ"ב.

אלינה ברדץ' יאלוב: השעה 10:00.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו דנים בהצעה לדיון בסדר מהיר של חברי הכנסת אלינה ברדץ' יאלוב שזאת אני, והחברות שלי אמילי חיה מואטי ורות וסרמן לנדה.

אלינה ברדץ' יאלוב: הדיון הוא בנושא של יישום התוכנית הלאומית במאבק במחלת ההפטיטיס בישראל.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני אתן הקדמה קצרה.

אלינה ברדץ' יאלוב: הסיבה שביקשתי ליזום את הדיון הזה היא בגלל שהגיעו אלי כל מיני פניות, ובעיקר מקרב עולים ממדינות חבר העמים, אשר גילו בדיעבד שהם נשאי הפטיטיס C, ובכל מיני סיטואציות שונות ומשונות ובכל מיני צמתים, הצליחו לגלות שהם באמת נשאים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני אתן דוגמה של מישהי שפנתה אלי: היא הגיעה למדינת ישראל בתחילת שנות התשעים.

אלינה ברדץ' יאלוב: בשנות האלפיים הייתה אמורה לעבור שירות צבאי, ואז עשו לה כל מיני בדיקות שגרה.

אלינה ברדץ' יאלוב: בבדיקות השגרה הייתה בדיקת הפטיטיס והיא גילתה שהיא נשאית של הפטיטיס C, והתחילה אז טיפול מאוד-מאוד ארוך של שנה עם כל מיני סיבוכים.

אלינה ברדץ' יאלוב: בסופו של דבר, אחרי מחקר פנימי שהיא עשתה היא גילתה שעברה איזשהו ניתוח בברית המועצות לשעבר ושם כנראה שאחד הכלים לא היה סטרילי, והיא באמת חלתה בהפטיטיס.

אלינה ברדץ' יאלוב: אילולא אותן בדיקות שגרתיות של הצבא, סביר להניח שהיא בכלל לא הייתה מודעת לכך שהיא נשאית.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו יודעים שיש לא מעט אנשים, עולים מברית המועצות לשעבר, שהם נשאים עקב טיפולים מאוד-מאוד בעייתיים שהיו בברית המועצות לשעבר, עם חומרים לא סטריליים, מזרקים לא סטריליים, כלים לא סטריליים וגם דם שלא נבדק כראוי.

אלינה ברדץ' יאלוב: לכן יזמתי את הדיון הזה, כדי לבדוק מה קורה עם התוכנית הלאומית שהוכרזה לפני כשנה.

אלינה ברדץ' יאלוב: ראיתי יישומים כאלה ואחרים – שוב, כשאנחנו נעלה את הקופות, בטח הקופות תתייחסנה איך הן מיישמות.

אלינה ברדץ' יאלוב: ראיתי כל מיני דוגמאות וגם נשלחו אלי כל מיני תמונות של כרזות לבדיקה להפטיטיס.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו יודעים שאלה שעושים את הבדיקה השגרתית הזאת, בדיקת הפטיטיס, ומגלים שהם נשאים, יכולים כרגע תוך 12-8 שבועות בערך, להיות בריאים כבר.

אלינה ברדץ' יאלוב: הבדיקות האלה באמת מאוד-מאוד עוזרות – בדיקות לגילוי נשאות של הפטיטיס C.

אלינה ברדץ' יאלוב: התוכנית הלאומית דיברה על כך שצריך לעשות את זה ב-Large scale, בהרחבה, בגלל שהפטיטיס C גורם בין היתר גם למחלת הכבד ולסרטן הכבד, וכמובן אלה שצריכים אחר כך השתלות וחולים בסרטן כבד – זה אחד מגורמי המוות המאוד ידועים.

אלינה ברדץ' יאלוב: לכן באמת רציתי לבדוק מה קורה עם היישום של אותה תוכנית.

אלינה ברדץ' יאלוב: כרגע אנחנו יודעים שיש עלייה מאוד-מאוד גדולה מרוסיה, אוקראינה ובלארוס.

אלינה ברדץ' יאלוב: כל האנשים האלה, תיאורטית יכולים להיות נשאים כי לאחרונה גיליתי שהטיפול, לצורך העניין בבתי החולים, כמובן השתפר פלאים בברית המועצות לשעבר אבל עדיין לא הגיע לרמה כמו אצלנו במדינת ישראל, סביר להניח.

אלינה ברדץ' יאלוב: הנושא של סטריליות הוא נושא מאוד-מאוד קריטי וחשוב.

אלינה ברדץ' יאלוב: ולכן, באמת חשוב לי לבדוק מה קורה עם התוכנית, כמו שאמרתי.

אלינה ברדץ' יאלוב: יש כל מיני אספקטים אחרים, ואני קיבלתי את המסמכים בנושא של כלואים, בנושא של שב"ס, וכמובן אנחנו נעלה את כל האספקטים האלה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל הסיבה המרכזית לכך שיזמתי את הדיון הזה היא בעיקר בגלל המאוד-מאוד מוגברת מאז פרוץ המלחמה בין רוסיה ואוקראינה, וגם באמת לבדוק מה קורה עם אותם עולי ברית המועצות לשעבר שהגיעו אפילו בשנות התשעים.

אלינה ברדץ' יאלוב: הרי אנחנו יודעים שהפטיטיס C – בחלק גדול מהמקרים לוקח 20, 30 ולפעמים אפילו 40 שנה כדי להתפתח למחלת כבד כרונית שכבר לא ניתנת לטיפול.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני אשמח לתת את זכות הדיבור לנציג של הממ"מ, אהרון בלנק.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתם עשיתם מחקר ב-2020, כמדומני, בנושא של הפטיטיס C.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו נשמח לשמוע את עיקרי הדברים.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה.

ד"ר רוני בלנק: תודה רבה.

ד"ר רוני בלנק: כמו שאמרה חברת הכנסת ברדץ' יאלוב המחקר מתייחס לשנת 2020.

ד"ר רוני בלנק: אנחנו לא יודעים מה אירע מאז בעצם, בשנתיים האחרונות כמעט, חוץ מפרסום החוזר.

ד"ר רוני בלנק: אני כן אציג באופן כללי את הנושא ואציג שתיים-שלוש שאלות לדיון.

ד"ר רוני בלנק: הפטיטיס C, הידועה גם בשם צהבת C, היא מחלת כבד שיכולה להתבטא בצורה חריפה או כרונית.

ד"ר רוני בלנק: המחלה עוברת דרך דם נגוע, ורוב החולים, כמו שצוין, אינם מודעים למחלתם עד שלב מאוחר.

ד"ר רוני בלנק: בשנת 2020 משרד הבריאות העריך בפנינו כי בערך שני אחוזים מהאוכלוסייה הם נשאים של הנגיף שגורם את המחלה.

ד"ר רוני בלנק: אלה היו בערך 184 אלף איש לפי אוכלוסיית ישראל דאז, וצריך לראות כמה זה היום.

ד"ר רוני בלנק: רק חלק מהנשאים, עם זאת, נזקקים לטיפול.

ד"ר רוני בלנק: החברה הישראלית לחקר הכבד העריכה בפנינו אז שמדובר בבערך בין 60 ל-70 אלף איש שיכולים וצריכים לקבל את הטיפול בפועל.

ד"ר רוני בלנק: קבוצות הסיכון כוללות, בין השאר, את מי שקיבל דם ומוצרי דם לפני שנת 1992, משתמשים בסמים בהזרקה בעבר ובהווה, מי שעבר פרוצדורות חודרניות כגון חיסונים, קעקועים, טיפולי שיניים, במקומות ללא סטריליזציה ראויה, ומי שנולד במדינה אנדמית להפטיטיס C, שסביר שעבר פרוצדורות חודרניות.

ד"ר רוני בלנק: כמו שצוין, אלה באמת מדינות ברית המועצות לשעבר ורומניה, לפי חוזר משרד הבריאות.

ד"ר רוני בלנק: החברה הישראלית לחקר הכבד מסרה לנו בעבר שהיא מעריכה שבערך 70 אחוזים מהחולים בישראל הם עולי ברית המועצות לשעבר.

ד"ר רוני בלנק: אין חיסון נגד הפטיטיס C, אבל החל משנת 2015 נכנסו באופן הדרגתי לסל התרופות דור חדש של טיפולים תרופתיים, עם מעט מאוד תופעות לוואי ושיעורי ריפוי שמתקרבים כמעט ל-100 אחוזים – באמת דבר יוצא מהכלל.

ד"ר רוני בלנק: החל מינואר 2018, כל החולים בישראל זכאים לטיפול, ללא תלות בחומרת המחלה או בתת הסוג שלה, מה שנקרא הגנוטיפ.

ד"ר רוני בלנק: השיקול הזה כבר לא אמור לשנות.

ד"ר רוני בלנק: מבחינת תקציב: בין השנים 1999 ועד 2018 הוכנסו תרופות לנושא הזה לסל התרופות, בעלות של 255 מיליון ש"ח.

ד"ר רוני בלנק: אני רוצה להדגיש שהמספר הזה הוא ללא קידום, כלומר: הוא לא לוקח בחשבון את העדכון של עלות הסל כולו לאורך התקופה הזו, אז הסכום בפועל הוא כנראה גבוה יותר.

ד"ר רוני בלנק: בשנת 2016 משרד הבריאות הכריז על התוכנית הלאומית למיגור הפטיטיס C, כלומר לפני שש שנים, וזאת כחלק ממהלך גלובלי של מיגור המחלה שמובל בידי ארגון הבריאות העולמי.

ד"ר רוני בלנק: בדיונים קודמים נטען שיש קושי להביא נשאים וחולים לבדיקה ולטיפול, בין השאר עקב חוסר מודעות, סטיגמה ומורכבות תהליך האיתור.

ד"ר רוני בלנק: ב-17 בינואר 2021 המשרד בעצם פרסם חזור שעוסק באופן יישום התוכנית.

ד"ר רוני בלנק: אני רק אציין שבין השאר נכתב בחוזר כי יישום התוכנית במהירות מקבל משנה תוקף עקב התפרצות מגפת הקורונה, והחשיבות הרבה בטיפול במחלות רקע דווקא בהקשר הזה.

ד"ר רוני בלנק: אני מצטט: בוודאי כאשר מדובר במחלת רקע אשר הינה ברת ריפוי מוחלט בזמן קצר.

ד"ר רוני בלנק: אני רק אגיד שבדיונים שעלו בעבר הועלה החשש מפני הצפה של המערכת באנשים שיגיעו להיבדק ולקבל טיפול, וזה ייצור גם לחץ מבחינת כוח האדם.

ד"ר רוני בלנק: אפשר לשאול מה הערכת משרד הבריאות כיום באשר למספר החולים והנשאים, ומתוכם כמה הגיעו להיבדק, ומתוך הנבדקים - כמה יקבלו טיפול.

ד"ר רוני בלנק: כאמור, רק חלק מהנבדקים יקבלו טיפול.

ד"ר רוני בלנק: אפשר גם לשאול האם המשרד מעריך שכוח האדם אכן יכול לספק את המענה הנדרש היום.

ד"ר רוני בלנק: אני גם אציין שבחוזר שפורסם בינואר 2021, נכתב שיש לפעול ככל הניתן להשלמת איתור כלל המטופלים תוך שנה ממועד תחולת החוזר, כלומר: עד ינואר 2022, לפני כחמישה חודשים.

ד"ר רוני בלנק: אפשר לשאול אם זה קרה, האם יש למשרד מאגר מידע משותף עם הקופות לצורך מעקב וניטור אחרי הטיפול ואחרי התקדמות התוכנית באופן כללי, והאם נקבעה תקופת הדיווח.

ד"ר רוני בלנק: בחוזר צוין שהיא תיקבע בהתקשרות נפרדת.

ד"ר רוני בלנק: בדומה לכך, בחוזר נכתב שהמשרד יקבע יעדי התקדמות שונים לתוכנית בהתקשרות נפרדת, לרבות שיעור מינימלי של ביצוע בדיקות סקר מבין המבוטחים במצבי סיכון.

ד"ר רוני בלנק: אפשר לשאול האם נקבעו יעדים אלו, מהם ולמה הם נקבעו.

ד"ר רוני בלנק: זהו.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני אשמח להעביר את רשות הדיבור למשרד הבריאות, ד"ר יובל דאדון, מנהל התוכנית הלאומית למיגור הפטיטיס C.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני אשמח לעדכונים ממך, גם בהתייחס לשאלות שהציג כרגע ד"ר אהרון מהממ"מ, ובאמת באופן כללי מה קרה מאז המחקר שהם עשו: האם יש שיפור ביישום, האם באמת מספיק אנשים לפי ההערכות שלכם פונים לטיפול וכדומה.

ד"ר יובל דאדאון: אז קודם כל, תודה רבה על הדיון.

ד"ר יובל דאדאון: כמו שאמר רוני, הצלחנו להשיק את התוכנית בשנה שעברה חרף האתגרים העצומים וחרף מגפת הקורונה, למרות שהקופות היו עסוקות ועמוסות עד מעל הראש בעומס בלתי הגיוני.

ד"ר יובל דאדאון: הצלחנו להשיק את התוכנית.

ד"ר יובל דאדאון: האסטרטגיה והעיקרון של המשרד מבוססים על שלושה דברים: אחד - היה חשוב לעבוד ביחד עם הקופות כדי להבין ולהסיר את החסמים.

ד"ר יובל דאדאון: אחד הדברים שהם העלו זה הנושא של חוסר בארץ לידה - נתונים שלא היו מדויקים.

ד"ר יובל דאדאון: לכן, התגייסנו לעשות עבור הקופות, ביחד עם הוועדה למסירת מידע וביחד עם רשם האוכלוסין, כדי שכל קופה תדע בדיוק מי המבוטחים אצלה שהם יוצאי חבר העמים או רומניה.

ד"ר יובל דאדאון: המשרד גם עשה הצלבה מול ביטוח לאומי ומול סטטוס חיות כמובן, כדי שהמידע יהיה מדויק.

ד"ר יובל דאדאון: בנוסף, לאור העלייה מאוקראינה שצוינה אנחנו עשינו חתך דאטה נוסף בשבועות האחרונים, כדי לעדכן את הדבר הזה.

ד"ר יובל דאדאון: בסופו של דבר, האחריות לטיפול היא בידי הקופות, וכדי שיהיו להן את הכלים האלו אנחנו התגייסנו ופעלנו מול רשם האוכלוסין, כדי שכל קופה תדע בדיוק מה המספר הכולל של מבוטחים שצריכים לעבור בדיקת סקר, ויידו גם לפעול באופן עדכני.

ד"ר יובל דאדאון: אז זה אחד, מבחינת הסרת חסמים.

ד"ר יובל דאדאון: הדבר השני כדי שהתוכנית תצליח, וכמו שכתוב בחוזר, זה ניטור מדוקדק ומדויק, דרך הרשם הלאומי.

ד"ר יובל דאדאון: קופות החולים התבקשו למסור את המידע מבחינת אותם אנשים, אותם מבוטחים שאותרו כקבוצת הסיכון לפי ארץ הלידה: מה הסטטוס מבחינתם עבור כל שלבי העיבוד שאחר כך - בדיקה סרולוגית, אם הם חיוביים - בדיקת PCR, תחילת טיפול, סיום טיפול ובסופו של דבר SVR: Sustained virological response, בדיקת PCR 12 שבועות לאחר הטיפול.

ד"ר יובל דאדאון: כדי שבסופו של דבר, לאורך כל התהליך, לאורך הדיווח התקופתי, שכרגע עומד על שנה, אנחנו נדע בדיוק מה ההתקדמות של הקופות, ולדעת האם כל קופה, מבחינת ה-n שלה - המספר הכולל שהוגדרו בקבוצת הסיכון, מה השיעור מתוכם שבאמת עשו את בדיקת הסקר ומה התוצאות.

ד"ר יובל דאדאון: כמה מהם החלו טיפול ובסופו של דבר כמה הגיעו לריפוי.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתם מדווחים על ידי הקופות?

ד"ר יובל דאדאון: כן, כן, אנחנו מדווחים.

אלינה ברדץ' יאלוב: כמה אנשים עברו בדיקת סקר?

ד"ר יובל דאדאון: אנחנו מקבלים את הדיווח.

ד"ר יובל דאדאון: קיבלנו את הדיווח המדויק ממש בסוף השבוע האחרון, בגלל בקשה של הקופות להארכת זמן.

ד"ר יובל דאדאון: אנחנו נוציא גם דוח מסודר ושקוף לציבור.

אלינה ברדץ' יאלוב: יש לך הערכות כמה באמת אנשים בשנה-שנתיים האחרונות עברו?

ד"ר יובל דאדאון: מבחינת בדיקות סקר, אנחנו מדברים על מאות אלפים.

ד"ר יובל דאדאון: ממש על מאות אלפים בהסתכלות כללית.

ד"ר יובל דאדאון: אבל שוב: דאטה חייבת להיות מנוטרת, צריך לעשות מה שנקרא Data cleaning: לראות שהמספרים מסתדרים, שאנחנו מבינים את הדברים, כדי שאנחנו מפרסמים בסופו של דבר משהו שהוא מדויק.

אלינה ברדץ' יאלוב: פשוט אני מנסה להבין.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתה דיברת על 70 אלף איש, ואתה מדבר פה על - - -

ד"ר יובל דאדאון: אני מדבר על מאות אלפים שעברו את בדיקת הסקר.

ד"ר יובל דאדאון: אנשים שנמצאים בקבוצות הסיכון, אמרנו: אנשים שנולדו במדינות האנדמיות, מדינות חבר העמים לשעבר ורומניה, אלו שהזריקו סמים בהזרקה וכן הלאה.

ד"ר יובל דאדאון: הפרקציה העיקרית היא אנשים שבאמת הגיעו ממדינות חבר העמים ורומניה.

ד"ר יובל דאדאון: שם אנחנו מדברים על מאות אלפים.

ד"ר יובל דאדאון: כך גם הייתה ההערכה של מה שצוטט על ידי החברה לחקר הכבד.

ד"ר יובל דאדאון: המספרים האלו, מהבחינה הזאת תואמים, והנתונים שהקופות מוסרות הם - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: אתם גם מדווחים לגבי כמות החולים שנמצאו בעקבות?

ד"ר יובל דאדאון: כן, בהחלט.

ד"ר יובל דאדאון: בהחלט.

אלינה ברדץ' יאלוב: ובערך מה המספרים שם?

ד"ר יובל דאדאון: אני לא רוצה לתת - חשוב שאני לא אתן מידע בלי שבדקתי אותו בצורה מסודרת.

ד"ר יובל דאדאון: אני אומר שוב: קיבלנו את זה ממש בסוף השבוע האחרון, את כל המידע.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, השאלה היא אם זה אלפים בודדים או שזה עשרות אלפים.

אלינה ברדץ' יאלוב: כאילו, הרי, אתה מדבר על סקר של מאות אלפי איש, אז אני מנסה להבין מה סדר הגודל של ה-So called הצלחה של בדיקות הסקר האלה.

ד"ר יובל דאדאון: אז זו בדיוק הנקודה.

ד"ר יובל דאדאון: זה הדבר שאנחנו צריכים להבין: לראות באמת את ההלימה בין ההערכות שבוצעו מלכתחילה לבין הנתונים שאנחנו רואים בפועל.

ד"ר יובל דאדאון: נדרש לעשות הצלבה.

ד"ר יובל דאדאון: המספרים לא מבוטלים מבחינת אלו שעברו בדיקת סקר, ואנחנו נוציא דוח מסודר שמתייחס גם - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: מתי בערך אתם מוציאים אותו?

ד"ר יובל דאדאון: הצפי הוא לקראת סוף יולי, כנראה.

ד"ר יובל דאדאון: עכשיו, אנחנו לא הסתפקנו בכך שהטלנו את האחריות על הקופות, על שב"ס וכן הלאה, וזו הצלע השלישית מבחינת פעילויות תומכות.

ד"ר יובל דאדאון: במסגרת הפעילויות התומכות, ראשית איתרנו עבור הקופות מרפאות ספציפיות שנמצאות בריכוזי אוכלוסין של יוצאי חבר העמים.

ד"ר יובל דאדאון: עשינו פעולות הדרכה, שזה אומר גם עלונים בשש שפות שונות שסופקו לגורמים השונים, הקמת פורטל הפטיטיס C, ששם יש סרטוני יוטיוב עם שאלות ותשובות להפטיטיס C גם בעברית וגם ברוסית, מד"ר הלנה קצמן שהתנדבה לסייע בתחום הזה.

ד"ר יובל דאדאון: במקביל לכך יש גם עבודה מול המגזר השלישי - יצרנו קשר מול עמותת מורשתנו, עמותת דור המיליון, שעשו את החיבורים, וגם עם המשרדים השונים: משרד הקליטה ומשרד העלייה והרווחה.

ד"ר יובל דאדאון: בסופו של דבר, המטרה שלנו היא לא להיות רק כרגולטור והגוף שעושה בקרה, אלא גם הגוף שמסייע מאחורי הקלעים גם עבור הדברים האלו, כדי לנצל את העמדה שבה אנחנו נמצאים לשימוש לטובה, כדי להעלות את אותה מודעות ולאפשר בסופו של דבר את הזימון של אנשים לבדיקת הסקר, ולצורך טיפול כמובן.

ד"ר יובל דאדאון: אני רוצה לציין דבר שהוא ייחודי למדינת ישראל: רק במדינת ישראל יש את הזמינות של התרופות לכל החולים בכל דרגות החומרה, שזה לפי הפיברוזיס ולכל טייפ נגיפי שנמצא.

ד"ר יובל דאדאון: זה דבר שהוא באמת ייחודי מהבחינה הזאת.

ד"ר יובל דאדאון: לאורך כל הזמן הזה, לא היה מצב אחד שבו נבדק בא בטענות על כך שהוא לא מקבל טיפול.

ד"ר יובל דאדאון: זאת אומרת: יש מימון מלא עבור תרופות להפטיטיס C.

ד"ר יובל דאדאון: המימון הזה כולל גם מימון עבור פעולות הסקר - הפעולות היזומות.

ד"ר יובל דאדאון: אני משתף אתכם בדבר שאמנם לא נאמר עדיין, אבל במסגרת העבודות הפנימיות, שלא תמיד משוקפות לציבור ולכן מעלות שאלות, מעיון מעמיק בתוך הנתונים אנחנו הבנו שבזכות אותו חוזר, על ידי כך שמאמצים הנחיות קליניות מקובלות ברמה הבין-לאומית, שבהן אפשר לדלג על שלבים של ביצוע בדיקת גנוטיפ וביצוע בדיקת פיברוזיס, מתייתר סכום משמעותי שמאפשר את הפעילות ההסברתית של קופות החולים, וכל הפעילות הקשורה לאותן בדיקות הסקר.

ד"ר יובל דאדאון: כך שגם מהבחינה הזאת אנחנו מכוסים, ולכן, בהינתן כל הדברים הללו, וגם הנתונים שאנחנו תכף נראה ונעבד אותם בקרוב, כפי שיתבטא גם בדוח בסופו של דבר - האמונה שלנו שאנחנו בדרך הנכונה למיגור המחלה.

ד"ר יובל דאדאון: בסופו של דבר זה מאוד-מאוד ישים: כל קופה יודעת בצורה מדויקת מה ה-n שלה: מה המספר הכולל של מבוטחים שחייבים לעבור בדיקת סקר כדי להתחיל טיפול.

ד"ר יובל דאדאון: כך שבסופו של דבר, אם זה לא קרה השנה - אז זה יקרה בשנה הבאה, אבל אנחנו לחלוטין לא נרפה.

ד"ר יובל דאדאון: אנחנו נמשיך את הבקרה גם דרך הניטור הלאומי, אבל גם דרך ניטור ספציפי על קופות החולים במסגרת הבקרות שקיימות כיום.

אלינה ברדץ' יאלוב: ומה אתם עושים עם אותם עולים חדשים שמגיעים ממש-ממש עכשיו?

אלינה ברדץ' יאלוב: זאת אומרת, עד שמקבלים אינפורמציה כנראה שזה יכול לקחת זמן.

אלינה ברדץ' יאלוב: בעינינו, בין כל הבעיות של העולים, סביר להניח ששאלת הפטיטיס C לא בדיוק במדרגה הראשונה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז האם יש איזושהי פעילות שאתם ממליצים לקופות?

אלינה ברדץ' יאלוב: אני עוד מעט אשאל את הקופות מה בכלל הם עושים, אבל האם יש מטעמכם איזושהי הנחיה לגבי אותם עולים חדשים שמגיעים ממש עכשיו?

אלינה ברדץ' יאלוב: במיוחד מאזור הקרבות, ששם זה עוד יותר מורכב מבחינת ההדבקות.

ד"ר יובל דאדאון: אז כמו שיושבת ראש הוועדה ציינה: בהחלט, אנשים שמגיעים מסטטוס אישי מאוד קשה - להטיל עליהם עוד אבחנה של מחלה כרונית, זה עניין שהוא מאתגר.

ד"ר יובל דאדאון: צריך לקחת אותו בחשבון.

ד"ר יובל דאדאון: כמובן, זה לא מוריד מהחשיבות, אבל כן צריך לקחת בחשבון בהקשר הזה.

ד"ר יובל דאדאון: אנחנו פעלנו מול הקופות לעשות חיתוך דאטה נוסף.

ד"ר יובל דאדאון: זאת אומרת: ביקשנו מרשם האוכלוסין להריץ שוב את הנתונים עבור אלו שנולדו באותן מדינות ולבדוק בדיוק את הדלתא: לבדוק כמה מבוטחים חדשים שויכו לאותה קבוצת סיכון של ארץ הלידה, בהקשר הזה אוקראינה.

ד"ר יובל דאדאון: לעשות את אותה הצלבה מול ביטוח לאומי כדי לשייך לקופת החולים, ולהעביר את הנתונים המדויקים.

אלינה ברדץ' יאלוב: ואת רוסיה אתם לא מחשיבים כמדינה בעייתית?

אלינה ברדץ' יאלוב: זאת אומרת, אתה מציין פשוט אוקראינה, אז אני שואלת לגבי רוסיה ובלארוס.

ד"ר יובל דאדאון: חיתוך הדאטה התייחס לכל מדינות חבר העמים לשעבר ורומניה, בין השאר אוקראינה.

ד"ר יובל דאדאון: בהקשר הזה, הדגש הוא יותר אוקראינה, אבל אנחנו יודעים גם שיש עלייה מרוסיה, גם עכשיו.

ד"ר יובל דאדאון: אבל בכל מקרה, ברגע שעשו את חתך הדאטה, אז הוא רלוונטי לכל המדינות שצוינו מלכתחילה: לכל 17 המדינות שצוינו כמהוות גורם סיכון.

ד"ר יובל דאדאון: והקופות קיבלו את אותו מידע, כדי לפעול בהתאם לפי הנחיות החוזר, שהוא בעצם רלוונטי.

ד"ר יובל דאדאון: הוא רלוונטי גם עכשיו וגם במידה ויש גלי עלייה נוספים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז אתם בעצם משיגים את הדאטה ומעבירים את הדאטה - זה מה שאתה אומר לי.

ד"ר יובל דאדאון: כן.

אלינה ברדץ' יאלוב: וחתכים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אוקי.

אלינה ברדץ' יאלוב: בסדר גמור.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה לך, ד"ר יובל דאדון.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני אשמח באמת להתייחסות של המשרד לביטחון פנים.

אלינה ברדץ' יאלוב: יש לנו מסמך בהקשר של אסירים ועצורים על התוכנית הלאומית למיגור הפטיטיס - איך זה מתייחס אליהם.

אלינה ברדץ' יאלוב: יש פה כמה וכמה הערות, אז אני אשמח להתייחסות מהנציג שלכם.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז לא, לפי המלצת מנהלת הוועדה באמת ניתן לענת ליטמן להציג את המסמך.

ענת ליטוין: בוקר טוב.

ענת ליטוין: זה מצוין שיש תוכנית לאומית, וגם הייתה החלטה בבג"צ לגבי טיפול שצריך להינתן בבתי הכלא.

ענת ליטוין: למרות שאוכלוסיית הכלואים לא נכנסה כקבוצת סיכון לתוכנית הלאומית, המועצה הלאומית לגסטרואנטרולוגיה המליצה בזמנו על זה שכלואים כן ייחשבו כקבוצת סיכון.

ענת ליטוין: זה אינטרס לאומי ואינטרס של בריאות הציבור, שאנשים שנמצאים בכלא, שזו לרוב אוכלוסייה מוחלשת, יקבלו טיפול, והכלא יכול להוות הזדמנות.

ענת ליטוין: זאת אומרת, זה קהל שבוי.

ענת ליטוין: בעצם יותר קל להגיע אליהם מאשר לאנשים שבאים וולונטרית לקופת החולים, והרופא צריך לעשות פעולה כדי לוודא האם יש הפטיטיס או לא.

ענת ליטוין: מכיוון ששב"ס אמור היה, מקיץ 2020, להתחיל לעשות בדיקות לכל כלוא חדש שנכנס למערכת, או להציע בדיקות בכל אופן, כי אנחנו לא רוצים לכפות אותן, והחל ממרץ 2021 היה אמור לאפשר טיפול ובדיקות לכל כלוא שמעוניין בכך, אז שאלנו מה היו הנתונים.

ענת ליטוין: ומסתבר, מהנתונים שקיבלנו משב"ס, שהמספרים של האנשים שטופלו הם מאוד נמוכים.

ענת ליטוין: למשל, בתקופה שמה-1 באוגוסט 2020 עד ה-31 במאי 2021, מתוך כ-140 אנשים שכבר עשו את הבדיקות ונמצאו מתאימים, ולא נאמר שהם לא מעוניינים לקבל טיפול, 12 היו בהליך בירור, חמישה התחילו טיפול ושלושה השלימו.

ענת ליטוין: אלה מספרים מאוד קטנים.

ענת ליטוין: עכשיו, אנחנו לא כל כך יודעים למה זה.

ענת ליטוין: יכול להיות שזה נובע מענייני תקציב, מכיוון שממה שהבנו, שב"ס לא קיבל תקציב ייעודי כדי לטפל בבעיה הזאת, וזה טיפול שעולה כ-25 אלף שקלים לבן אדם.

ענת ליטוין: זה נכון שברוב המקרים זה פותר את הבעיה לחלוטין, וזה מצוין וזה משתלם - כי זה עולה הרבה פחות לטפל בשלב שאין סימפטומים, מאשר בשלב שכבר יש סימפטומים, שחמת כבד וזה מגיע לסרטן ואנשים מתים מזה.

ענת ליטוין: זו הוצאה הרבה יותר גדולה.

ענת ליטוין: אז כמובן, מניעה היא כרגיל הרבה יותר משתלמת.

ענת ליטוין: אנחנו חושבים שכמו שמשרד הבריאות ידע לעשות שיתופי פעולה בזמן הקורונה, ובזמן שפעת העופות הוא ידע לעשות גם כן שיתופי פעולה עם ארגונים שהם לא של בריאות - צריך לעשות שיתוף פעולה הדוק עם המשרד לביטחון פנים ושירות בתי הסוהר, ולנטר את העניין הזה.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה.

אלינה ברדץ' יאלוב: התייחסות של המשרד לביטחון פנים.

אלינה ברדץ' יאלוב: מי הנציג?

אלינה ברדץ' יאלוב: יש לי פה ארבעה נציגים שכתוב שהם נוכחים בדיון.

ד"ר ליאב גולדשטיין: שב"ס נמצא פה, אבל שב"ס - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, לא, אני דיברתי על המשרד לביטחון פנים.

אלינה ברדץ' יאלוב: שנייה, שב"ס.

אלינה ברדץ' יאלוב: טוב, אוקי.

אלינה ברדץ' יאלוב: הבנתי.

ד"ר יובל דאדאון: משרד הבריאות יוכל להתייחס גם.

אלינה ברדץ' יאלוב: כן, בהחלט.

אלינה ברדץ' יאלוב: טוב, בסדר גמור.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז הערות לגבי נוכחות בדיון יינתנו אחר כך.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני אשמח להתייחסות שלך בינתיים, נציג שב"ס.

ד"ר ליאב גולדשטיין: בוקר טוב.

ד"ר ליאב גולדשטיין: משרד הבריאות השיק את התוכנית שלו בפברואר 2021, ואני הוזמנתי לתת איזושהי סקירה על שב"ס כבר בהשקת התוכנית.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אני מוכרח לומר שאחד השקפים הראשונים היו למה שירות בתי הסוהר - למה הוא בכלל מופיע?

ד"ר ליאב גולדשטיין: והסיבה היא פשוטה, עכשיו אני אסביר גם למה: הטיעון שלי היה שאני לא מכיר אף חולה הפטיטיס C שנולד בשב"ס.

ד"ר ליאב גולדשטיין: כל החולים מגיעים מהקהילה.

ד"ר ליאב גולדשטיין: ומאחר שאנחנו קיבלנו פה סקירה מקפת שהדגישה את הדגש על קבוצות סיכון, וקבוצות הסיכון ידועות - מדינת ישראל יודעת בדיוק מי עלה ומאיפה, ומי קיבל מוצרי דם לפני שנת 1992, ומי מקיים יחסי מין, ויש מרכזים לטיפול בנרקומנים - אז מאחר שזה כך, לכאורה לא היה צריך להגיע לשירות בתי הסוהר מישהו שלא טופל להפטיטיס C.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אני טענתי, מאחר שנאמרו פה אמירות על מומחים שטוענים שיש שכיחות בקרב אסירים - שזה נכון, אבל כל האמירות האלה מבוססות על מחקרים מדעיים מקצועיים שהם מחוץ למדינת ישראל.

ד"ר ליאב גולדשטיין: זאת אומרת: האם ניתן להסיק על מחקר שמדבר על אסירים בקליפורניה, בשוודיה או בתאילנד, לגבי אסירים במדינת ישראל?

ד"ר ליאב גולדשטיין: אז יש כאלה שטוענים שכן; אני טענתי שזה לא בטוח.

ד"ר ליאב גולדשטיין: מה גם שכשאתה עובר על סקירת הספרות העולמית, אתה מגלה שיש וריאציה גדולה מאוד בשכיחות בין מקומות שהשכיחות היא בכמה אחוזים בודדים ועד 30 אחוזים.

ד"ר ליאב גולדשטיין: והטיעון היה שבין 30-20 אחוז מהאסירים במדינת ישראל חולים בהפטיטיס C.

ד"ר ליאב גולדשטיין: ואם אתה לוקח את העלויות שהיו כרוכות אז בטיפול בהפטיטיס, אתה מגיע מהר מאוד לסוגיית התקציב.

ד"ר ליאב גולדשטיין: רק כדי לסבר את האוזן, לטובת יושבת ראש הוועדה, אני אגיד לך שכשאנחנו התחלנו לטפל בתרופות החדשות - כי שב"ס טיפל בחולי הפטיטיס C לאורך השנים, ויש נתונים על זה - אבל כל הדיון פה קרה על רקע שני דברים מרכזיים שצריך להבין אותם.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אחד זה הופעת התרופות החדשות, שגרמו לפחות בתוצאות שלהן להכחדה של המחלה, והדבר השני זו ההכרזה של ארגון הבריאות העולמי שהוא הולך להכחיד את המחלה הזאת, ומשרד הבריאות נרתם לזה.

אלינה ברדץ' יאלוב: עד 2030.

ד"ר ליאב גולדשטיין: נכון.

ד"ר ליאב גולדשטיין: ומשרד הבריאות נרתם לזה ואמר - אוקי, גם מדינת ישראל מצטרפת.

ד"ר ליאב גולדשטיין: החיבור של שני האלמנטים האלה - גם ההצטרפות של המדינה וגם היכולת לטפל במחלה - שמו את הפוקוס.

ד"ר ליאב גולדשטיין: כששמו את הפוקוס על המחלה הזאת, זה באמת עשה דחיפה גדולה לטיפול, עם כל ההערכות.

ד"ר ליאב גולדשטיין: שב"ס בא ואמר, ואני חוזר לעלויות: בשנת 2016, כשאנחנו דיברנו על טיפול בתרופה אחת, היא עלתה חצי מיליון שקלים לטיפול לבן אדם.

ד"ר ליאב גולדשטיין: זה מה שנדרש משב"ס, דרך אגב.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אני לא יודע מה עם הקופות - לקופות יש את היכולת שלהן.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אני אומר לך מה נדרש משב"ס.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אנחנו הגענו אז עם הנושא עד לשר הבריאות, שבאותה תקופה היה ליצמן - אני הגעתי, קרפ"ר שב"ס, יחד עם נציבות שירות בתי הסוהר, כדי שמשרד הבריאות ומדינת ישראל יעזרו לנו.

ד"ר ליאב גולדשטיין: הרי אם אני מטפל בתרופה אחת במחלה אחת, אני לא מסוגל לטפל יותר בשום מחלה אחרת בשירות בתי הסוהר.

ד"ר ליאב גולדשטיין: זה היה הסיפור.

ד"ר ליאב גולדשטיין: זה שם את הפוקוס עוד יותר על הקופות.

ד"ר ליאב גולדשטיין: הטיעון אז היה שאם זה היה מטופל בקהילה, הרי ששב"ס לא היה אמור להקצות מתקציבו לטיפול במחלה הזאת.

ד"ר ליאב גולדשטיין: בכל מקרה, אנחנו התחייבנו כבר אז שככל שתהיה תוכנית לאומית למיגור המחלה, שתחייב את כל הקופות במדינת ישראל להשתתף במיגור המחלה הזאת, שב"ס יצטרף - ועוד לפני שתתפרסם התוכנית.

ד"ר ליאב גולדשטיין: כך התחייבנו, והיינו שותפים מלאים לכתיבת התוכנית.

ד"ר ליאב גולדשטיין: ודרך אגב, עמדתנו התקבלה: כמו שתשימי לב, וזה נאמר פה, אסירים לא נחשבים לקבוצת סיכון כשלעצמם.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אם אני היום הופך להיות אסיר, ואני בכוונה אשתמש בדוגמה שלי - אם אני נכנס להיות אסיר בשירות בתי הסוהר, אני לא מעלה את הסיכון שלי להיות חולה בהפטיטיס C.

ד"ר ליאב גולדשטיין: מתי הסיכון שלי עולה?

ד"ר ליאב גולדשטיין: אם אני שייך לקבוצות הסיכון שהוזכרו פה קודם.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אוקי?

ד"ר ליאב גולדשטיין: וחשוב לומר את זה.

ד"ר ליאב גולדשטיין: הטיעון שלנו התקבל על ידי משרד הבריאות והמומחים שהשתתפו בכתיבת תוכנית הפעולה: שאסיר כשלעצמו לא נכלל בקבוצת סיכון וצריך להתמקד באלה ששייכים לקבוצות הסיכון.

ד"ר ליאב גולדשטיין: ואכן, שב"ס ביצע כפי שהתחייב.

ד"ר ליאב גולדשטיין: שב"ס ארגן הסברה מאסיבית לכל בתי הכלא.

ד"ר ליאב גולדשטיין: הסברה פרונטלית לאסירים, הסברה במרפאות, שלטים בכל מרפאה שמזמינים את האסירים להשתתף בסקרינינג להפטיטיס C.

ד"ר ליאב גולדשטיין: הבאנו מומחים.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אני לא יודע אם את מכירה, ואם לא אני מזמין אותך לביקור בשירות בתי הסוהר.

ד"ר ליאב גולדשטיין: יש לנו מיזם שהוא ייחודי - יש כמה כמוהו בעולם.

ד"ר ליאב גולדשטיין: יש תחנת רדיו לאסירים.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אני לא יודע אם שמעת על זה - רדיו פוקוס.

ד"ר ליאב גולדשטיין: זו תחנה שהאסירים מתפעלים אותה, והיא משדרת לאסירים בכל בתי הכלא.

ד"ר ליאב גולדשטיין: הבאנו מומחים למחלת ההפטיטיס, מומחים בגסטרואנטרולוגיה, שדיברו אל האסירים בשיח ישיר על מיגור המחלה הזאת, הפטיטיס C.

ד"ר ליאב גולדשטיין: בקיצור, עשינו פעולות רבות, ואני לא מדבר על זה שבוודאי כפי שהתחייבנו אנחנו עושים סקרינינג לכל מי שהתחייבנו לעשות סקרינינג.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אני מוכרח לומר שמאז 2016 טופלו כמה מאות אסירים להפטיטיס C.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אין היום אסיר בשב"ס שנדרש לטפל בו במחלת ההפטיטיס, והוא מסכים - כי חשוב גם שהוא יסכים; לא כולם מסכימים, צריך לומר - אין היום אסיר כזה שלא עבר טיפול.

ד"ר ליאב גולדשטיין: ואין מגבלה תקציבית על הנושא הזה.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אני רק אומר שבמסגרת המשאים ומתנים שניהלנו עם החברות, לשמחתי זה היום לא 500 אלף שקלים לטיפול במחלה, וזה גם לא 25 אלף שקלים לטיפול כמו שהוצג פה.

ד"ר ליאב גולדשטיין: מאיתנו נדרשים סכומים גבוהים יותר.

אלינה ברדץ' יאלוב: מה הסכומים?

ד"ר ליאב גולדשטיין: אנחנו מדברים על אזור ה-60 אלף שקלים לטיפול בבן אדם.

אלינה ברדץ' יאלוב: ובקופות, סליחה?

ד"ר ליאב גולדשטיין: אני לא יודע.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, אני שואלת כרגע את משרד הבריאות.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתם מעודכנים במחיר?

ד"ר יובל דאדאון: זה תלוי בהסדרים שקיימים בין חברות הפארמה השונות לבין קופות החולים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל בממוצע זה פחות?

אלינה ברדץ' יאלוב: או אותו סדר גודל?

ד"ר יובל דאדאון: סדר גודל, ככה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אוקי.

ד"ר ליאב גולדשטיין: בכל אופן, מגבלת התקציב היא כיום לא מגבלה.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אני חושב שאנחנו היום הגענו למצב חסר תקדים בשב"ס.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אני לא בטוח שאם נשווה לארגוני כליאה אחרים בעולם אנחנו באותו מצב, וכדאי אולי פעם אחת להשוות את ההישגים שלנו בעניין הזה.

ד"ר ליאב גולדשטיין: במקום לתקוף את שב"ס, דרך אגב, כי אני זוכה לענות לכל מיני שאילתות כאלה, אני חושב שהגיע הזמן שהארגונים שמובילים את הקמפיין הזה גם יידעו לשים על הבמה את ההישגים - של מדינת ישראל, דרך אגב; שב"ס זה מדינת ישראל, שלא נתבלבל.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אז כדאי שנשים את ההישגים של שב"ס, שמייצג את מדינת ישראל, בטיפול בכלואים.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אנחנו בין המובילים בעולם.

ד"ר ליאב גולדשטיין: צריך לחלק את האסירים בין שפוטים לבין עצורים.

ד"ר ליאב גולדשטיין: עצורים זה מי שנכנס כל יום ועדיין לא נקצב עונשו, ולכן צפוי שבמסגרת העצורים ימשיכו להגיע אסירים שאולי לא איתרנו אותם בקהילה.

ד"ר ליאב גולדשטיין: במסגרת השפוטים אני יכול לומר שאנחנו למעשה סיימנו את הסקרינינג והטיפול כמעט בכל אוכלוסיית השפוטים.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אני לא מכיר היום שפוט במדינת ישראל שנזקק לטיפול במחלת ההפטיטיס ולא טופל.

ד"ר ליאב גולדשטיין: וצריך לומר את זה.

ד"ר ליאב גולדשטיין: במסגרת העצורים - אנחנו ממשיכים את פעולות הסינון שלנו, וככל שיגיעו עצורים מבחוץ שנזקקים לטיפול - הם יטופלו.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז אני מפנה את השאלה כרגע לענת ליטוין.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתם כותבים: 142 כלואים נמצאו חיוביים ומתאימים ומסכימים לטיפול, אך רובם המוחלט לא טופל.

אלינה ברדץ' יאלוב: איך אתם הגעתם למספר הזה, אם כרגע אנחנו שומעים שכולם מטופלים במידה והם מסכימים?

אלינה ברדץ' יאלוב: אני אשמח להסבר.

ענת ליטוין: זאת שאלה מצוינת.

ענת ליטוין: אני רוצה לשאול אותה גם, כי אלה נתונים שהגיעו משב"ס.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אם תרשי לי, אני לא יודע להתייחס לנתונים שהציגה פה ענת ליטוין, אבל כשנשאלה השאלה וכהכנה לדיון אנחנו הוצאנו נתונים עדכניים - אני מניח שזה נמצא אצלכם פה בוועדה.

ד"ר ליאב גולדשטיין: יש לך את המסמך הזה?

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, לא קיבלנו.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אוקי.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אז אנחנו נעביר אותם.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אז אני אעשה את זה לאט, כדי שתוכלו לעקוב.

ד"ר ליאב גולדשטיין: זה מראה השתלשלות של מקרה שהוא מקרה מייצג.

ד"ר ליאב גולדשטיין: זאת אומרת, אנחנו לקחנו שנה שלמה של כניסות לשב"ס, בין אותם תאריכים שהוזכרו פה: ה-1 באוגוסט 2020 ל-31 ביולי 2021.

ד"ר ליאב גולדשטיין: שנה שלמה של כניסות לשב"ס.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אני מקריא מתוך מסמך שהוציא לי איש הנתונים שלנו: בתקופה הזאת נכנסו 3,222 אסירים שבסינון שלנו נמצאו כשייכים לקבוצת סיכון, בכניסתם.

ד"ר ליאב גולדשטיין: מתוכם 636 סירבו לביצוע בדיקה סרולוגית, שזו הבדיקה הראשונית - כבר בהתחלה.

ד"ר ליאב גולדשטיין: 1,479 - תראו את המספרים - שוחררו תוך זמן קצר.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אתם צריכים להבין שהמפעל הזה של הכנסת עצורים, זה מפעל שמשחרר עצורים.

ד"ר ליאב גולדשטיין: תוך יומיים כמעט כולם משתחררים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אוקי, ברור.

ד"ר ליאב גולדשטיין: 1,479 שוחררו.

ד"ר ליאב גולדשטיין: הנותרים, 1,107 - ביצעו בדיקה סרולוגית ראשונית.

ד"ר ליאב גולדשטיין: מתוכם, ב-837 הסרולוגיה הייתה שלילית.

ד"ר ליאב גולדשטיין: ל-270 הייתה סרולוגיה חיובית.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אחרי הסרולוגיה החיובית אנחנו ממשיכים לבדיקת עומס נגיפי.

ד"ר ליאב גולדשטיין: 30 מתוכם סירבו לבצע בדיקת עומס נגיפי.

ד"ר ליאב גולדשטיין: 13 שוחררו לפני סיום הבירור, וכל מי שמשוחרר - אנחנו מדווחים לקופות החולים, כדי שתהיה העברת מקל מסודרת, וימשיכו את הבירור איתם בקופת חולים.

ד"ר ליאב גולדשטיין: 99 - תשובת עומס נגיפי הייתה שלילית, זאת אומרת שהם לא נדרשים לטיפול.

ד"ר ליאב גולדשטיין: בסופו של דבר, ל-128 תשובת עומס נגיפי חיובית - שהם דורשים טיפול.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אני מזכיר שאנחנו התחלנו עם 3,222, כן?

ד"ר ליאב גולדשטיין: מתוכם, 70 טופלו.

ד"ר ליאב גולדשטיין: 16 שוחררו לטיפול בקהילה - הם שוחררו לפני תום טיפול.

ד"ר ליאב גולדשטיין: עוד 13 שוחררו לפני שהם הספיקו להיבדק על ידי מומחה בגסטרואנטרולוגיה, שהוא זה שממליץ על הטיפול, ולכן העברנו את המשך הטיפול לקהילה.

ד"ר ליאב גולדשטיין: 14 עדיין נמצאו בתהליך בירור, ו-13 מסרבים לקבלת טיפול במחנה.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אז תראו פה את המספרים.

ד"ר ליאב גולדשטיין: כל השאר טופלו.

אלינה ברדץ' יאלוב: אוקי.

אלינה ברדץ' יאלוב: בסדר.

ד"ר ליאב גולדשטיין: הניטור של העניין הזה הוא ניטור מדוקדק, והוא לא מוותר על אף אסיר.

ד"ר ליאב גולדשטיין: כן ישנה טענה, ודיברתי עם יושב ראש עמותת ח"ץ, שאני מניח שידבר אחר כך, ואנחנו נמצאים בשיח ישיר - הטענה של חוליו שנמצא פה היא שאם היינו משקיעים יותר בהסבר ושכנוע לאסירים, יכול להיות שהיינו מצליחים לשכנע יותר מקרב אלה שמסרבים לקבל את הטיפול.

ד"ר ליאב גולדשטיין: אני רוצה לומר שאנחנו משקיעים הרבה מאוד, ואנחנו גם פתוחים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתה רצית גם להתייחס?

ד"ר יובל דאדאון: כן.

ד"ר יובל דאדאון: אנחנו נדרשנו לנושא בבג"צ, בשאלה מדוע לא לכלול את האסירים כקבוצת סיכון בחוזר התוכנית הלאומית למיגור הפטיטיס C.

ד"ר יובל דאדאון: חשוב לי להדגיש דבר שגם נאמר בתשובה שלנו, של המשרד, לבג"צ, וגם כאן לחזור ולהדגיש שוב: מבחינה אפידמיולוגית להפריד בין קשר סיבתי לבין קשר נסיבתי.

ד"ר יובל דאדאון: זאת אומרת, כפי שאמר ד"ר גולדשטיין: זה שיש במאמרים אחרים, במדינות אחרות, שיעור גבוה של חיוביים להפטיטיס C בבתי הכלא - זה לא בהכרח אומר שזה הקשר המייצג.

ד"ר יובל דאדאון: הווה אומר: אם אדם נכנס היום לכלא, זה לא אומר שבאותו יום, באותה שנייה שהוא נכנס, הפטיטיס C מסתובב באוויר וידביק את אותו אדם.

ד"ר יובל דאדאון: דרך ההדבקה של הפטיטיס C היא ברובה דרך הדם, בניגוד למחלות נשימתיות אחרות שאותן אנחנו מכירים, ולכן יש רציונל לדבר על הדבר הזה.

ד"ר יובל דאדאון: ולכן, לבוא ולעשות קופי-פייסט ממידע שנמצא במדינות אחרות - הוא לא מדויק, כי צריך לקחת בחשבון ערפלנים.

ד"ר יובל דאדאון: צריך לעשות ניתוח אפידמיולוגי מעמיק.

ד"ר יובל דאדאון: באותו דיון בבג"צ, במשרד הבריאות עברנו על הנתונים, על המידע ועל המחקרים שעליהם התבססו אותם גופים שהמליצו אחרת - ולא מצאנו אמת בדברים הללו.

ד"ר יובל דאדאון: צריך לקחת בחשבון ולהבדיל, שוב, בין קשר סיבתי לנסיבתי.

ד"ר יובל דאדאון: במסגרת אותו בירור אני בעצמי ערכתי ביקור בשב"ס בבתי הכלא, בתנאי הכליאה, להבין האם הנושא של דרך ההדבקה השכיחה ביותר, שזו הדבקה דרך מחטים ודרך אותם דברים שהם לא סטריליים - האם הם אפשריים בכלל באותם בתי הכלא או בטיפול שהם מקבלים, למשל טיפולי שיניים שם.

ד"ר יובל דאדאון: ראיתי במו עיניי את האופן שבו האסירים שוהים, לראות האם הדבר הזה אפשרי ומה דרגת הניטור.

ד"ר יובל דאדאון: לכן, הדרך שבה עושים השוואה אוטומטית בין מאמרים שנכתבו במדינות אחרות לבין ישראל - הוא לא נכון.

אלינה ברדץ' יאלוב: אוקי.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני רוצה התייחסות של קופות החולים.

אלינה ברדץ' יאלוב: מי הנציגים של קופות החולים אצלנו?

אלינה ברדץ' יאלוב: אני אשמח להעלות בזום את הנציגה.

ד"ר שלומית ירון: שלום, אני רופאת משפחה וסגנית ראש אגף רפואה בקהילה בקופת חולים כללית.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני רציתי לשאול מה בדיוק אתם עושים בפעולות יזומות לקידום של בדיקות סרולוגיות, וכל הנושא הזה של הסברה שצריך לעשות את הבדיקות הסרולוגיות האלה, לאלה שבאמת אולי לא חשבו על זה בכלל.

ד"ר שלומית ירון: מצוין.

ד"ר שלומית ירון: אז אנחנו כבר יותר משנתיים, או אולי אפילו שנתיים וחצי, עובדים על הנושא הזה.

ד"ר שלומית ירון: בחלק הראשון, לפני שנתיים וחצי, אנחנו פשוט שלחנו לרופאים שלנו רשימות של מטופלים שהנוגדנים שלהם כבר היו חיוביים: אנשים שלא היו צריכים ליזום לעשות להם בדיקות דם, אלא שכבר מלכתחילה בתוך המערכות הממוחשבות היו נוגדנים חיוביים.

ד"ר שלומית ירון: בעצם ביקשנו מאותם רופאים לקחת את השלב הבא: לבקש מאותם מטופלים לעשות בדיקת PCR.

ד"ר שלומית ירון: אם הבדיקה שלילית אז מבחינתי הם ירדו מהרשימות; אם הבדיקה חיובית - לתת להם את התרופות הרלוונטיות, שכאמור היו רלוונטיות משום שהתרופות עכשיו הן ללא תופעות לוואי, הן שוות לכל כיס, הטיפול הוא דפיניטיבי, אפשר להירפא מהמחלה וכדומה.

ד"ר שלומית ירון: בעצם זה היה השלב הראשון.

ד"ר שלומית ירון: בשלב השני הקלנו על רופאי המשפחה שלנו בזה שכפי שיובל דאדאון אמר, אנחנו לא היינו צריכים לעשות להם יותר את הבדיקות הגנטיות.

ד"ר שלומית ירון: אנחנו חישבנו להם משהו שנקרא FIB-4.

ד"ר שלומית ירון: אמרנו: במקרה שהמטופל נמצא בסיכון נמוך על פי החישובים שלימדנו אותם, אתם ברמת רופאי המשפחה יכולים לתת את הטיפול ולא צריכים רופא גסטרו; ובמקרה שהסיכון הוא גבוה - צריכים להפנות את המטופל להמשך בירור ולבדיקת רופא גסטרו, כי שם יש קצת יותר סיבוכים ושם צריך יותר התייחסות של רופא יועץ.

ד"ר שלומית ירון: אני חייבת לציין שאנחנו גם עשינו שיתופי פעולה עם מכוני גמילה ועד היום אנחנו עושים את שיתופי הפעולה האלה.

ד"ר שלומית ירון: אנחנו מקבלים מהאחות שנמצאת במכוני גמילה רשימה של אנשים, שזה מין קהל שבוי כזה, משום שהם באים בוקר-בוקר למכון, משום שיש לנו אפשרות לעשות שם את הבדיקה כשהם כבר שם.

ד"ר שלומית ירון: יש אחות שבודקת שהם לוקחים כל יום את התרופה.

ד"ר שלומית ירון: אנחנו עושים איזשהו שיתוף פעולה: הבדיקות שאנחנו צריכים לעשות, הוצאת המרשמים וכדומה.

ד"ר שלומית ירון: יש לי גם שיתוף פעולה עם עמותת ח"ץ, עם חוליו, שנמצא איתנו, שולח לנו רשימות ובקשות ואנחנו משתפים פעולה.

ד"ר שלומית ירון: עכשיו, מאוד-מאוד חשוב לדעת שבתקופה של הקורונה הייתה האטה מינימלית בתפקוד שלנו - לא בגללנו אלא בגלל שכל המכשירים הוסבו לטובת הקורונה, אז הריאגנטים הוסבו לטובת הקורונה.

ד"ר שלומית ירון: אנחנו חידשנו לפני כחצי שנה עוד פעם את הפעילות.

ד"ר שלומית ירון: אנחנו התחלנו מפעילות יזומה, מסקר של אנשים שבאמת נולדו בארצות הייעודיות.

ד"ר שלומית ירון: אציין שלכללית לא הייתה בעיה לדעת באיזו מדינה המטופלים שלנו נולדו - זה נתון שיש לנו בתוך המערכות.

ד"ר שלומית ירון: בדקנו מי קיבל עירוי דם לפני 1992, מי נוטל סמים או יש לו אבחנה של נוטל סמים.

אלינה ברדץ' יאלוב: איך בדקתם?

אלינה ברדץ' יאלוב: זאת אומרת, שאלתם את זה בשאלון או שיש לכם את המידע הזה?

ד"ר שלומית ירון: לא, לא, יש לנו את זה מלכתחילה ברישום לקופה.

ד"ר שלומית ירון: זו אחת השאלות שיש לנו אותה.

ד"ר שלומית ירון: לא היינו צריכים סיוע במקרה הזה.

ד"ר שלומית ירון: עשינו לנוטלי סמים, HIV והפטיטיס בי חיובי.

ד"ר שלומית ירון: אלה אנשים שהיו בסיכון גבוה יותר, ובעצם שלחנו לרופאים רשימות של המטופלים שלהם וביקשנו שיעשו בדיקת נוגדנים.

ד"ר שלומית ירון: וכאמור: מי שחיובי ימשיך ל-PCR, ומי שלא חיובי - מבחינתנו סיימנו.

ד"ר שלומית ירון: עכשיו, התחלנו לעבוד עם המודל של מכון המחקר בראשותו של פרופ' בליצר, שעמל על מודל ייעודי עם גורמי סיכון ייעודיים, ואנחנו נמצאים כרגע ב-2,000 מטופלים שהם בסיכון הכי גבוה.

ד"ר שלומית ירון: אנחנו עושים את זה לאט-לאט כדי לא להעמיס על הרופאים שלנו, אז קודם אנחנו מתחילים מ-1,000 מטופלים שהסיכון שלהם הכי גבוה.

ד"ר שלומית ירון: בהמשך אנחנו נלך ל-1,000 הבאים.

ד"ר שלומית ירון: כרגע יש לי היענות בערך של 30 אחוז מהרשימות האלה של מכון המחקר של בליצר.

ד"ר שלומית ירון: כלומר, אנחנו מתקדמים - לאט-לאט אמנם, אבל אנחנו מתקדמים.

אלינה ברדץ' יאלוב: תגידי, ביחס לאלה שאתם עשיתם להם בדיקת סקר, לאלה שנמצאו חיוביים - מה בערך אחוז של חיוביים - - -

ד"ר שלומית ירון: 30 אחוז יצאו חיוביים, כלומר המודל של בליצר - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: מקבוצת הסיכון כפי שאתם הגדרתם אותה יחד עם משרד הבריאות ועמותת ח"ץ?

ד"ר שלומית ירון: אמת.

אלינה ברדץ' יאלוב: אוקי.

ד"ר שלומית ירון: כלומר, המודל מאוד - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: זה נתון לא נמוך בכלל, הייתי אומרת.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה נתון יחסית גבוה.

אלינה ברדץ' יאלוב: זאת אומרת: קבוצת הסיכון כפי שאתם הגדרתם אותה היא כנראה קבוצת סיכון - א' - נכונה, וב' - זה אומר שצריך אולי לתת לזה אפילו יותר בוסט, כי כל שנה שעוברת והאדם לא יודע שיש לו הפטיטיס, זה יכול להיגמר מאוד-מאוד רע.

ד"ר שלומית ירון: אנחנו מסכימים.

ד"ר שלומית ירון: תודה.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה לך.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני אתן את זכות הדיבור לעמותת ח"ץ.

אלינה ברדץ' יאלוב: כולם כבר הפנו אליך את החיצים, אז אני אשמח להתייחסות שלך.

חוליו בורמן: תודה רבה, ותודה רבה על הדיון קודם כל.

חוליו בורמן: על העניין של הפטיטיס C התחלנו לדבר בכנסת ב-2015, כאשר הטיפולים החדשים נכנסו לסל הבריאות.

חוליו בורמן: היו הרבה דיונים על כן סקרינינג, לא סקרינינג, עד שאחר כך, ב-2016, מדינת ישראל התחייבה בג'נבה לאלימינציה ב-2030.

חוליו בורמן: בחברה לחקר הכבד, הרופאים התחילו לבנות את העקרונות של תוכנית לאומית, ומשרד הבריאות, בניהול של ד"ר יובל דאדאון, לקחו את זה, עשו התאמות, תיקונים, וכולי וכולי, וסוף-סוף הצליח, וכל הכבוד לד"ר יובל דאדאון כי אנחנו נלחמנו הרבה-הרבה שנים על זה, והוא באופן קונקרטי הצליח לכתוב סוף-סוף את חוזר המנכ"ל שמשרד הבריאות חתם בשוויץ, במרץ 2021.

חוליו בורמן: התוכנית הלאומית נתנה לנו את כל הרעיונות איך לטפל ואיך להגיע למיגור המחלה, אבל לקח הרבה זמן לנתונים להגיע מרשות האוכלוסין אל הקופות, של אנשים שבאו מחבר העמים.

חוליו בורמן: אני יודע שד"ר יובל דאדאון נלחם על מנת לזרז את העניינים ולתת לקופות את הנתונים.

חוליו בורמן: הקופות קיבלו את הנתונים, אני חושב, בסביבות אוקטובר או נובמבר 2021, והתחילו לעבוד.

חוליו בורמן: אני רואה בשטח, לפי החברים שלנו, של העמותה, שמבוטחים בכל הקופות, ששלוש הקופות הקטנות - עובדות יפה מאוד.

חוליו בורמן: הן קוראות לאנשים להיבדק.

חוליו בורמן: וקופת חולים כללית - לא.

חוליו בורמן: ואפילו ששלומית אמרה שהם שלחו רשימות - אני דיברתי אישית עם רופאי משפחה של הקופה, אוקי?

חוליו בורמן: מהדרום, מהצפון ומהמרכז.

חוליו בורמן: חלק קיבלו רשימות וחלק לא.

חוליו בורמן: לכן, אני רוצה להגיד שהבעיה זאת קופת חולים כללית, חברים.

חוליו בורמן: בקופת חולים כללית יש 51 אחוז מכלל האכלוסייה.

חוליו בורמן: אחר כך אנחנו נשמע את הרופאים.

חוליו בורמן: היום הרופאים מדברים על כמות הרבה יותר קטנה מהאנשים שהם מועמדים או Eligible לטיפול, ממה שרוני סיפר לנו לפני שנתיים.

חוליו בורמן: היום מדברים על 30 אלף איש - אפילו קצת פחות, שבסך הכל זה הרבה.

חוליו בורמן: כדי להגיע למיגור המחלה עד 2030, היינו צריכים לטפל ב-2,500 איש בשנה בממוצע.

חוליו בורמן: בשנה שעברה, חברים, טיפלו ב-1,100 איש, והשנה - הקצב הוא פחות.

חוליו בורמן: לכן, יש לנו אבסורד.

חוליו בורמן: כי יש לנו את כל הכלים במדינת ישראל, את התרופות הכי טובות - בסל.

חוליו בורמן: היה לנו דיון פה עם עידית סילמן, שראו שהעודף התקציבי שיש בקופות הוא ענק - במיוחד בהפטיטיס C.

חוליו בורמן: זאת אומרת שלקופות יש עודף תקציבי של מיליארדים משנים שקיבלו כל הזמן לסל הבריאות ולא השתמשו.

חוליו בורמן: היום, גם רופאי המשפחה יכולים לטפל בחולים - לא רק רופאים מומחים.

חוליו בורמן: זאת אומרת שיש לנו את כל הכלים - אין לנו את החולים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז אתה אומר שיש בעיה בקופה אחת ספציפית, שהיא קופת חולים כללית.

חוליו בורמן: נכון.

חוליו בורמן: אני עד, אני שומע שהקופות הקטנות עובדות מאוד יפה, וקוראות לחברים.

חוליו בורמן: העמותה שלנו עובדת עם מחלקת התמכרויות של משרד הבריאות, עם ד"ר פאולה רושקה, חמש שנים.

חוליו בורמן: אנחנו נותנים הרצאות בכל המקומות של נפגעי סמים, ולעמותה יש קרן לנזקקים שמשלמת את ההשתתפות העצמית של נפגעי סמים.

חוליו בורמן: זאת קבוצת סיכון שמטופלת בשותפות של עמותת ח"ץ עם משרד הבריאות כבר חמש שנים.

חוליו בורמן: זאת אומרת שיש לנו את המגזר הרוסי והם לא נקראים.

חוליו בורמן: הבעיה היא לא התוכנית הלאומית, הבעיה היא לא משרד הבריאות.

חוליו בורמן: הבעיה היא הקצב, הטיימינג.

אלינה ברדץ' יאלוב: הבנתי.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מתנצלת, אני פשוט חייבת לקטוע אותך.

חוליו בורמן: משהו קטן על השב"ס.

חוליו בורמן: אני בעצמי הוזמנתי לרדיו של השב"ס לתת הגברת המודעות.

חוליו בורמן: אבל הניסיון שלי, חברים, ש-22 שנה אני מטפל בעמותה ואני סגן הנשיא של העמותה האירופאית שמטפלת במחלות כבד ב-25 מדינות.

חוליו בורמן: אנחנו יכולים לקרוא לאנשים לבוא להיבדק, אבל התגובה של אנשים היא מאוד אדישה.

חוליו בורמן: לגבי השב"ס, אני יודע שהשב"ס עושה מאמצים מאוד גדולים - אבל הבעיה היא הגברת המודעות.

חוליו בורמן: אם אתה אומר לאנשים פעם אחת שהם צריכים להיבדק - הם שוכחים.

חוליו בורמן: הדינמיקה של החיים - פותח את החדשות ושוכח.

חוליו בורמן: צריך להתעקש, ואני חושב שהשב"ס צריך יותר תקציב להגברת המודעות.

חוליו בורמן: אני יודע שאפילו הציעו לי לבוא לתת הרצאות, והכסף שלנו בעמותה הוא טוב מאוד - אבל אנשים שבאים לשב"ס ונותנים להם שאלון, שואלים אם השתמשו בסמים - הרבה יגידו לא.

חוליו בורמן: אוקי?

חוליו בורמן: לא ירצו שיהיה רשום באיזשהו מקום.

חוליו בורמן: לכן צריך עזרה לשב"ס, וטיימינג של קופת חולים כללית.

אלינה ברדץ' יאלוב: ברור.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני רוצה להעלות בזום את פרופ' זיו בן ארי מהחברה הישראלית לחקר הכבד, אם אפשר, אם היא נמצאת בזום.

מירב בן ארי: בוקר טוב.

מירב בן ארי: אני מייצגת פה את רופאי הכבד בישראל, כחלק מהחברה הישראלית לחקר הכבד והמועצה הלאומית לגסטרו ומחלות כבד.

מירב בן ארי: אני רוצה בשני משפטים עיקריים לייצג פה את העניין העיקרי.

מירב בן ארי: העניין העיקרי שלנו, רופאי הכבד בארץ, הוא שבעצם כמו שכבר נאמר פה על ידי כל המשתתפים, למדינת ישראל באופן מאוד ייחודי יש היום מענה מושלם לחולים עם הפטיטיס C: מהנקודה של איתור של מטופל שנמצא בקבוצת סיכון ועד בעצם הבאה של המטופל לנקודה הסופית, לריפוי המלא, בגלל הכניסה היפה הזאת של התרופות לסל הבריאות בישראל.

מירב בן ארי: אבל, כמו שחוליו ציין, אנחנו רואים האטה ניכרת במספר המטופלים עם הפטיטיס C שמגיעים אלינו בשנתיים האחרונות.

מירב בן ארי: אני מייצגת מרכז מאוד גדול בישראל, ואם היינו רואים פה לפחות 15-10 חולים בשבוע - היום יש שבועות שאין לנו מטופל אחד עם הפטיטיס C.

מירב בן ארי: באופן חד משמעי ישנה ירידה בהפניה של איתור - אני מניחה שזאת עיקר הבעיה - והפניה של המטופלים אלינו, כך שנוכל לתת להם את הטיפול שקיים בסל התרופות בישראל.

מירב בן ארי: האנשים האלה, אם הם לא יטופלו - חלקם, אמנם במעקב של שנים, יגיעו לסיבוכים מאוד קשים של המחלה.

מירב בן ארי: המחלה יכולה להגיע לכשל בתפקוד כבד, לצורך בהשתלה ולסרטן כבד.

מירב בן ארי: את כל הדברים האלה ניתן יהיה למנוע על ידי איתור של מי שבקבוצת סיכון, והפניה של אותו אחד שאותר כנשא לקבל טיפול - או אצל רופא המשפחה כשהמצב הוא קל, או אלינו, רופאי הכבד.

מירב בן ארי: תודה.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה.

אלינה ברדץ' יאלוב: פרופ' חגי לוין מההסתדרות הרפואית כבר ירד מהזום, אז אני רוצה לתת לקופת חולים כללית להתייחס לדברים.

ד"ר שלומית ירון: יופי, תודה רבה.

ד"ר שלומית ירון: אני מבינה מחוליו שבעצם הוא מצר על הקצב שבו אנחנו עובדים.

ד"ר שלומית ירון: אכן, אני מודה: הקצב שלנו אינו גבוה במיוחד.

ד"ר שלומית ירון: אני רוצה להבהיר שאנחנו לא מלעיטים על הרופאים שלנו רשימות.

ד"ר שלומית ירון: אנחנו עושים את זה בהדרגתיות, עם היענות מאוד-מאוד יפה.

ד"ר שלומית ירון: אני רוצה להזכיר שכאשר שולחים לכל רופא 70-60 שמות, הרשימות מייאשות ולא ניתן לעשות עם זה שום דבר.

ד"ר שלומית ירון: לעומת זאת, כשאתה שולח שניים-שלושה - יש יותר היענות.

ד"ר שלומית ירון: עכשיו, זו לא בעיה רק ברמת הרופא, זו בעיה גם ברמת המטופל.

ד"ר שלומית ירון: לא כל המטופלים משתפים פעולה, וזה דורש שהמטופל יוזמן לשיחה - שיסבירו לו את החשיבות, שיבין למה אנחנו עושים את זה, שיבין את התרופות שהוא מקבל, שיבין את ההשלכות של אי לקיחת תרופות.

ד"ר שלומית ירון: ולכן צריך לעשות את זה בצורה מושכלת, איטית.

ד"ר שלומית ירון: זה Start low go slow - זה המוטו שלנו.

ד"ר שלומית ירון: יותר מזה: לפי המודל של מכון המחקר של פרופ' בליצר, עיקר האנשים נמצאים באוכלוסיות ספציפיות, ועל כן הוא אמר שהוא דיבר עם רופאים ממחוז דרום, או ממחוזות שונים - הוא צריך לדבר עם אותם רופאים שלהם אנחנו שלחנו כבר את הרשימות.

ד"ר שלומית ירון: ברור לנו ש-1,000 מטופלים שנשלחו תחילה ועכשיו ה-1,000 השני, לא בהכרח כוללים גם את אותם רופאים שנמצאים במחוז דרום שעימם הוא יצר קשר.

ד"ר שלומית ירון: אני בהחלט קוראת לו לבוא ולדבר איתנו, ואנחנו נראה לך את הרשימות.

ד"ר שלומית ירון: לא ניתן לך את השמות, כמובן, כי זה חסוי, אבל אנחנו נשמח להראות לך ולהציג את כל הפעילות שאנחנו עושים.

ד"ר שלומית ירון: תודה.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני רוצה לתת את רשות הדיבור למשרד הביטחון - יוסי בן מיכאל, נכון?

אלינה ברדץ' יאלוב: התייחסתי לנושא של צה"ל ובדיקות שהצילו את חייה של אחת הפונות אלי ללשכה.

אלינה ברדץ' יאלוב: רציתי לדעת מה אתם עושים כרגע.

אלינה ברדץ' יאלוב: זאת אומרת, זה היה לפני המון-המון שנים.

יוסי בן מיכאל: אני ראש ענף בריאות הצבא.

יוסי בן מיכאל: בצה"ל אנחנו בסיטואציה ייחודית, כי בהגדרה אנחנו מגייסים אנשים צעירים ובריאים.

יוסי בן מיכאל: אנחנו מקבלים את הרקורד שלהם מקופות החולים בזמן הגיוס.

יוסי בן מיכאל: אנחנו נוקטים מדיניות של בדיקות לכל בן אדם שאנחנו מוצאים שהוא בסיכון, וכמובן שגם אצלנו ממלאים שאלונים למכביר, כבר מהגיוס.

יוסי בן מיכאל: כל מי שנחשף לדם, כל מי שקיים יחסי מין לא מוגנים - אנחנו נוהגים לבדוק אותם.

יוסי בן מיכאל: זה בצד של הזיהוי, כאשר יש פנייה מהמטופל עצמו.

יוסי בן מיכאל: מעבר לזה יש דבר מאוד ייחודי בצה"ל, והוא תרומות הדם.

יוסי בן מיכאל: אנחנו מתרימים מעל 50 אלף מנות דם בשנה.

יוסי בן מיכאל: לדעתי בשנתיים האחרונות, בקורונה, הרבה יותר מזה, כי פשוט התהליך הזה לא עבד טוב לאור המגבלות באזרחות.

יוסי בן מיכאל: זה סקרינינג מעולה לאנשים שלנו, כי כידוע כל מנת דם עוברת בדיקה גם לזה.

יוסי בן מיכאל: לאורך זמן, בסוף, אנחנו די עושים סקרינינג כמעט לכל החיילים שלנו.

יוסי בן מיכאל: אני לא חושב שיש עוד אוכלוסייה שיכולה להתקרב בכלל לדבר הזה.

יוסי בן מיכאל: אני יכול להגיד שהממצאים שלנו הם בסביבות ה-20 אנשים חיוביים לצהבת C בשנה, פלוס מינוס.

יוסי בן מיכאל: מתוך מעל 50 אלף מנות, תראו שבסוף באמת - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: כן, כי אצלכם אתם לא קבוצת סיכון באופן עקרוני.

יוסי בן מיכאל: בדיוק.

יוסי בן מיכאל: ולכן הבעיה היא באמת-באמת לא בצה"ל.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, לא, ברור.

אלינה ברדץ' יאלוב: פשוט רציתי לדעת באמת מה אתם עושים ואיך זה יכול לתרום למאמץ הלאומי נגד הפטיטיס.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז תודה רבה לך.

אלינה ברדץ' יאלוב: טוב, אם יש מישהו שרצה להתייחס ולא דיבר.

חוליו בורמן: הערה אחת.

אלינה ברדץ' יאלוב: רק שנייה, אני אתן לך את ההערה.

אלינה ברדץ' יאלוב: כן.

חוליו בורמן: רציתי לבקש דיון מעקב בעוד זמן שאנחנו נקבע, ולבקש מהממ"מ לעשות מחקר חדש לראות מה המצב, בעוד כחודשיים או שלושה - משהו שייתן לעשות מעקב אחרי המצב, כמה אנשים אובחנו וכמה אנשים טופלו.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה.

אלינה ברדץ' יאלוב: יש לנו נציגה של מכבי?

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו נשמח להתייחסות שלכם.

דניאלה רחמים רכהן: אני מנהלת המחלקה לרפואת קהילה במכבי.

דניאלה רחמים רכהן: לידי איזנה, מנהלת הפרויקט פה במחלקה.

דניאלה רחמים רכהן: אנחנו מ-2019 עושים מבצע מאוד-מאוד גדול לגבי כל נושא הפטיטיס C במכבי.

דניאלה רחמים רכהן: יש לנו צוותים במחוזות.

דניאלה רחמים רכהן: אנחנו עבדנו על כל רשימות המטופלים שהיו חיוביים להפטיטיס C.

דניאלה רחמים רכהן: עשינו המון-המון תהליכים בתוך הקופה כדי לייעל ולשפר.

אלינה ברדץ' יאלוב: איך ההסברה שלכם?

אלינה ברדץ' יאלוב: כי פה יש תלונות בעיקר על ההסברה.

דניאלה רחמים רכהן: אז המון הסברה.

דניאלה רחמים רכהן: הרצאות לרופאים, הרצאות לצוותי המעבדה ולמינהל.

דניאלה רחמים רכהן: שלחנו המון חומרים גם לרופאים, גם לצוותים הרפואיים, ולאחרונה מסע אוטומציה לכל המטופלים מקבוצת הסיכון של מדינות ברית המועצות, שכולל SMS וכולל מיילים.

דניאלה רחמים רכהן: מה שמאוד היה חשוב לי לשתף, שמאז שבאמת תודה רבה למשרד הבריאות שהעבירו לנו את הנתונים לגבי ארצות המוצא המדויקות של המטופלים - מאז שקיבלנו את זה בנובמבר שלחנו כ-150 אלף הודעות SMS למטופלים, להזמין אותם לבוא להיבדק, וגם יש הפניות עומדות במעבדות שלנו.

דניאלה רחמים רכהן: אני שמחה לומר שבערך 60 אלף איש כבר ביצעו את בדיקות הסקר האלו.

אלינה ברדץ' יאלוב: וכמה נמצאו חיוביים?

אלינה ברדץ' יאלוב: באחוז, בערך?

דניאלה רחמים רכהן: פחות או יותר אחוז אחד - בין אחוז לאחוז וחצי, אנחנו עדיין מעבדים את הנתונים.

דניאלה רחמים רכהן: אלה הנתונים שכרגע בידינו.

דניאלה רחמים רכהן: שוב: אנחנו הגענו למעל חצי מאוכלוסיית הסיכון שכבר ביצעו את הבדיקות.

דניאלה רחמים רכהן: אנחנו גם הכנסנו לפני יותר משנה בדיקת הפטיטיס C כבדיקת סקר לנשים בהריון.

דניאלה רחמים רכהן: אנחנו עובדים בהמון-המון מישורים כדי באמת, מצד אחד גם לנסות לאתר את האוכלוסייה ומצד שני לעקוב אחרי הטיפול.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מתנצלת, יש פשוט דיון הבא שאנחנו חייבים לפתוח.

אלינה ברדץ' יאלוב: חבר הכנסת מרגי, רצית להתייחס לנושא הפטיטיס?

יעקב מרגי: רק משפט.

יעקב מרגי: אני שמח להיות אמנם בשולי הדיון, כי אני באתי לדיון של הרנטגנולוגים, אבל זכיתי - בעשור הקודם ישב פה יושב ראש האיגוד, משהו כזה?

חוליו בורמן: כן.

יעקב מרגי: כשזה עדיין לא היה בסל, וגם לא היו אחוזי הצלחה.

יעקב מרגי: בתקופה בזמנו, בוועדת העבודה, החלפתי את חיים כץ כיו"ר ועדה, נתן לי לנהל דיון, וברוך השם - זה בסל, ואני חושב ש-100 אחוז הצלחה.

חוליו בורמן: נכון.

יעקב מרגי: לכן אין סיבה, אין סיבה שלא תהיה עבודה בפס רחב כדי להביא את המודעות לכל האוכלוסיות להיבדק.

יעקב מרגי: אני חושב שזו הצלת חיים.

יעקב מרגי: בפער של פחות מעשר שנים, ממצב של תמותה - ל-100 אחוז הצלחה.

אלינה ברדץ' יאלוב: חבר הכנסת מרגי, תבוא כל יום.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתה פחות או יותר סיכמת לי את הדיון.

אלינה ברדץ' יאלוב: טוב.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני רוצה לסכם את הדיון הזה כי אנחנו חייבים לעבור לדיון הבא.

אלינה ברדץ' יאלוב: לאור הנתונים שאתם קיבלתם ואתם צריכים לעבד אותם, אני כן הייתי שמחה לעשות דיון מעקב בוועדה אחרי שאתם תעבדו את הנתונים האלה.

אלינה ברדץ' יאלוב: הנושא של האטה שהוזכר פה מאוד-מאוד מדאיג.

אלינה ברדץ' יאלוב: שוב, אני לא יודעת האם זה בכל הקופות.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתם תראו את זה בנתונים, אני מניחה, ואתם תדעו להגיד לנו באמת האם יש האטה או אין האטה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מצפה לפחות מכל הקופות להגביר את הקצב, במיוחד לאור העלייה, כמו שאנחנו דיברנו, מרוסיה, אוקראינה ובלארוס בתקופה האחרונה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מקווה מאוד שמשרד הבריאות יוכל להעביר לנו את הנתונים אחרי העיבוד.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני כן מבקשת מאוד לתת אחר כך גם עדכון לוועדה בנושא של התקדמות.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מודה לכל מי שהשתתף פה בדיון והאיר את הנקודות החשובות האלה.

אלינה ברדץ' יאלוב: כל האוכלוסיות שבסיכון זכאיות לטיפול, במיוחד כשאנחנו מדברים על כך שההצלחה של הטיפול היא כמעט 100 אחוז.

אלינה ברדץ' יאלוב: לכן, כל הנושא של ההסברה וכל הנושא של סקרינינג הוא מאוד-מאוד חשוב.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מקווה מאוד שהקופות יבדקו מה קורה אצלן בבית ויצליחו להגביר את הקצב.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה.

אלינה ברדץ' יאלוב: הדיון הזה נעול.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה.