הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 24, פרוטוקול מספר 34, 2022-06-07 13:30

יעל רון בן משה: אני פותחת את ישיבת הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, 7.6.2022, ח' בסיוון התשפ"ב, דיון המשך, דיון מעקב.

יעל רון בן משה: את הדיון הקודם ניהל ידידי, חה"כ הרב אייכלר, גם את הדיון הזה לצערי, או בעצם לשמחתי ימשיך לנהל הרב אייכלר, כי לצערי אני אצטרך לצאת להצבעות בוועדת כספים על מענקי האומיקרון לבעלי עסקים.

יעל רון בן משה: חשוב לי כן להגיד בפתח הדיון, לאחר הדיון הקודם שהתנהל פה בצורה מקצועית ביותר ועניינית ביותר, התפרסמו בחלק מאמצעי התקשורת השמצות כלפיי וכלפי הוועדה, כאילו הדיון והעיסוק בנושא הזה הוא עיסוק פוליטי, בחלק מהמקומות גם זכיתי לתיאורים שזה דיון עם ניחוח גזעני, ושהפקרתי את הזירה לכבוד הרב אייכלר.

יעל רון בן משה: אני כמובן כופרת בכך מכל וכל, הוועדה הזו עוסקת רק בנושאים ענייניים, כך אני כיו"ר וכך כל מי שמנהל כאן את הדיונים.

יעל רון בן משה: נכון שלעיתים הנושאים הם רגישים ומורכבים, זה עדיין לא אומר שהם לא ענייניים.

יעל רון בן משה: כך אנחנו נוהגים בכל הדיונים בוועדה הזו, וכך גם בדיון היום.

יעל רון בן משה: לגופו של ענין, אנחנו מקבלים פניות, בעיקר הלשכה של חה"כ הרב אייכלר אבל גם הוועדה, על מצוקות של אזרחים בנושאים רבים ובפרט בנושא התחבורה הציבורית מנוף הגליל לירושלים ולאשדוד, ובעיקר בסופי שבוע.

יעל רון בן משה: יש קשר הדוק בין אחת השכונות או הקהילות החיות בנוף הגליל לירושלים ולאשדוד, האזרחים שגרים שם אלו אזרחים שעבורם התחבורה הציבורית היא הרכב, ואנחנו רוצים לעודד את זה שהם ימשיכו לנסוע בתחבורה ציבורית.

יעל רון בן משה: אין לנו שום ענין שאותן אוכלוסיות ירכשו רכבים פרטיים, או שרכבים פרטיים נוספים יעלו על הכביש, ואני מניחה שלמשרד התחבורה יש גם את הנתונים הכמותיים – מאז שאנחנו כולנו נוסעים עם רב-קו, וכבר זה לא תשלום ישירות לנהג – מי נוסע מתי, איך ובאיזה קווים, מתי שעות הביקוש, מתי העומסים, ולכן אפשר באמת לקיים דיון כזה בצורה מאד עניינית.

יעל רון בן משה: חס וחלילה אין כוונתה של הוועדה, לא שלי ולא של הרב אייכלר, לפגוע באוכלוסייה אחת, או להיטיב עם אוכלוסייה אחת על חשבון אוכלוסייה אחרת, בוודאי שזו אינה הכוונה, וצר לי אם יש מי שבוחר להציג את הדברים באופן הזה.

יעל רון בן משה: כאמור, כל הנתונים נמצאים במשרד התחבורה, ויכולים להציג את זה גם פה בוועדה וגם לציבור בכלל.

יעל רון בן משה: מהנתונים שקיימים אצלנו, הקווים היוצאים מנוף הגליל לכיוון ירושלים בימי חמישי, בעיקר משעות הצהריים ועד שעות הלילה, בימי ששי, ובמוצאי שבת בכיוון ההפוך בנוסף, מצביעים על כך שהקווים האלה עמוסים מאד.

יעל רון בן משה: אותם קווים לא נוסעים במסלול הקצר ביותר מנקודה לנקודה, אלא עושים עיקוף דרך כביש 65 וואדי ערה, כששוב, לפי הנתונים שקיימים אצלנו, נוסעים מעטים עולים במסלול הזה, כשיש מסלול קצר יותר, דרך כביש 6, שיכול להביא את הנוסעים, ולהפחית גם עומסים בצירים.

יעל רון בן משה: למה האוטובוס צריך לנסוע במסלול ארוך יותר אם אין נוסעים?

יעל רון בן משה: זאת ועוד, גם מי שכן עולה בדרך, עולה לאוטובוס עמוס.

יעל רון בן משה: האם לא מגיע גם לאותו נוסע שעולה בדרך לעלות לאוטובוס שיביא אותו בזמן הקצר ביותר כשהוא יכול לשבת, בצורה נוחה, לנסיעה ארוכה, גם מאזור כביש 65, ואדי ערה לירושלים?

יעל רון בן משה: אלה השאלות שעומדות בבסיס הדיון הזה.

יעל רון בן משה: כל ניסיון להציג את זה כנושא אחר הוא לא מעניין הוועדה הזו.

יעל רון בן משה: לתוך זה אנחנו נוסיף שאנחנו שומעים מהציבור שנוסע בקווים האלה שלעתים לא מעטות, תחנת היעד היא בכלל אשדוד.

יעל רון בן משה: משום אותו קשר בין הקהילות, ואין קו אוטובוס ישיר שמחבר בין שתי הנקודות האלה, ולכן אותה אוכלוסייה שפעמים רבות היא עם ילדים צעירים מאד, נשים בהריון, אזרחים ותיקים, נאלצים לנסוע בין שתי נקודות שגם בזמן העומס מרחק הנסיעה ביניהן הוא שלוש או שלוש וחצי שעות, שזה הרבה גם כך.

יעל רון בן משה: מיטלטלים חמש שעות ולמעלה מכך, תוך צורך להחלפת אוטובוסים, צעידה ברגל, ועד שתופסים מקום, אם מצליחים לתפוס, דרך תל אביב.

יעל רון בן משה: אין לוועדה שום עניין לקדם נושא שאין בו צורך.

יעל רון בן משה: ואם משרד התחבורה יציג שאין צורך, הקווים נוסעים ריקים, אז זה יהיה סיכום הדיון.

יעל רון בן משה: אבל כל עוד הנתונים הקיימים בידינו הם שיש צורך, גם בקו הישיר מנוף הגליל לירושלים, וגם מנוף הגליל לאשדוד, בפרט במועדים שציינתי – ימי חמישי משעות הצהריים והלאה, ימי שישי, ובמוצאי שבת – זה יהיה הבסיס לדיון, ואני מבקשת שאנחנו נישאר ענייניים סביב הנושא הזה.

יעל רון בן משה: רגע לפני שנפתח הדיון, עוד כשלא היינו בשידור שאלתי את נציג התחבורה לגבי פניות שמגיעות אליי בימים האחרונים מתושבי עכו על איזשהו שינוי שהולך להתבצע כבר לקראת סוף השבוע הקרוב, הפחתה של הרבה מאד קווים של תחבורה ציבורית של אוטובוס, מעכו ליישובים אחרים בגליל, כשהטענות שמגיעות אליי הן שמה שפורסם לתושבים זה שהמטרופולין התחבורתי שלהם יהיה כרמיאל, כל מי שגר באזור מבין שבחלק גדול מהמקרים אין שום הגיון לנסוע מעכו לכרמיאל ורק משם להמשיך בנסיעה למקום אחר בגליל, ואם אנחנו נמשיך בקו הזה של לעשות שינויים ורפורמות ללא קשר עם ראשי הערים, ללא קשר עם התושבים, ללא שיתוף ציבור, הרי רק עכשיו הסקר באוויר, למה כל כך מהר לעשות כבר עכשיו את השינוי?

יעל רון בן משה: בואו ניתן לסקר הגדול של משרד התחבורה לסיים את תקופתו, התושבים יתייחסו, בעלי עניין נוספים כמו ראשי ערים יתייחסו, ורק אחר כך אפשר יהיה לקבל החלטות.

יעל רון בן משה: אז אני אשמח גם על זה לקבל נתונים, אם לא במהלך הדיון הזה אז בהמשך.

יעל רון בן משה: וגם בוועדה הזו, וגם בכלל בבית הזה אנחנו נעקוב מעקב צמוד אחרי הנושא של התחבורה הציבורית בכלל, ובפריפריה ועבור אוכלוסיות שלהן זו דרך התחבורה היחידה, בפרט.

יעל רון בן משה: בבקשה הרב אייכלר, אני מתנצלת, אני הולכת להצבעות בוועדות כספים, תנהל את הדיון.

יעל רון בן משה: תודה לכם.

יעל רון בן משה: (היו"ר ישראל אייכלר)

ישראל אייכלר: כבוד חה"כ אופיר כץ, כבוד המשתתפים, מה שאמרה יו"ר הוועדה הוא אמת ויציב, הוועדה הזו, המנהלת אתי תעיד, וכולם יעידו, שעוסקת תמיד בפניות ציבור ולא בשום דבר שיש לו איזשהו הקשר פוליטי וציבורי, וצריך להיות איזה גאון בטירוף למצוא בדיון על הבאת תחבורה ציבורית לאזרחים, דרך להגיד שרוצים לקחת מן האוכלוסייה הערבית של ואדי ערה קווים.

ישראל אייכלר: זאת עלילה, לא עלילת דמים אלא עלילת גלגלים.

ישראל אייכלר: אני לא יכול אפילו להבין את מי שהיה מעונין בזה, אבל אני יודע שחבריי הערבים בכנסת שפנו אליי, כולם באו באמת בתום לב, הם לא האמינו שיכול לקרות דבר כזה, ובאמת הבהרתי חד משמעית: לא רק שאיננו דורשים למנוע מהערבים בוואדי ערה או בכל מקום אחר תחבורה ציבורית, אלא ההפך: השבוע ישבתי עם ח"כ בכיר מאד במגזר הערבי שסיפר לי שיש כל כך מעט אנשים אצלם באוכלוסייה שמשתמשים בתחבורה הציבורית, כי אין תחבורה ציבורית.

ישראל אייכלר: מבחינתם יש בעיה שאין להם תחבורה ציבורית, והם ישמחו מאד על פיתוח כל תחבורה הציבורית, ואנחנו נשמח מאד לדון גם אם יהיו פניות שלהם בעניין הזה.

ישראל אייכלר: אנחנו כן דורשים שבלי קשר, ובלי לפגוע באף אחד, אוכלוסיות כמו של נוף הגליל למשל, שזו אוכלוסייה, בפרט האוכלוסייה החדשה, שקשורה בטבורה מבחינה סוציולוגית-כלכלית לאשדוד בכלל, או לירושלים ובית שמש, שלא יצטרכו להעמיס על הקווים הקיימים בוואדי ערה, ולא בעפולה, אחת הפניות שיש לנו היא שאדם מנוף הגליל נאלץ לרדת לעפולה, כשזה בכלל אוטובוס שמגיע לצפת, או מצפת דרך עפולה לירושלים, והוא כבר מלא בצפת, ומתמלא עוד יותר בעפולה, והוא צריך להסתפח אליהם גם.

ישראל אייכלר: זה ממש עוול גם לצפתים, גם לעפולאים וגם לנוף הגליל.

ישראל אייכלר: זאת בשעה שהממשלה משקיעה מיליארדי מיליארדים לעידוד התחבורה הציבורית, ומדברים כל הזמן שרוצים להנגיש את התחבורה הציבורית.

ישראל אייכלר: יש לנו פה פניות, חוץ מעצומות, ממאות אנשים, שאני חושב לעצמי כאבא וכאיש ציבור, עוול לשלוח לשם אנשים, אם אין תחבורה ציבורית.

ישראל אייכלר: מדובר באנשים שאין להם כלי רכב, עם ילדים, עם נשים, ממש דברים מזעזעים.

ישראל אייכלר: יש לי פה פנייה של אדם, ואני מביא את זה כדוגמה, שהיתה לו חתונה באשדוד, משני הצדדים, הוא ואשתו אשדודים וההורים מאשדוד.

ישראל אייכלר: והם נאלצו לנסוע דרך עפולה, ומשם תל אביב, ומתל אביב לאשדוד, ובאשדוד לרובע שלהם.

ישראל אייכלר: ואשתו במצב מסוים, שהיא הגיעה למצב שכשהגיעו לחתונה, במקום ללכת לחתונה היא עלתה למיטה אצל אמא שלה ושכבה לנוח, כל החתונה היא לא יכלה לקום למחרת בבוקר לחזור לנוף הגליל, בחתונה היא לא הייתה.

ישראל אייכלר: רק בגלל טרחת הנסיעה.

ישראל אייכלר: באותו אופן יש המון פניות של אנשים, שלא יאומן שבימינו, ב-2022, אנשים עוד נוסעים שבע שעות בגלל המעברים וחוסר התיאום בין קווים.

ישראל אייכלר: העקרון שאנחנו דורשים וזו הדרישה הכי בסיסית, קווים ישירים במקום שזה מצדיק כלכלית.

ישראל אייכלר: ישירים לירושלים, ישירים לאשדוד, ישירים לחיפה ולבית שמש כמובן, אני מדבר מנוף הגליל.

ישראל אייכלר: כל הדברים האלה זה כל כך בסיסי, שאחרי שניתקנו את הנושא הזה של למנוע מהאוכלוסייה הערבית קווים, אלא ההפך, שאנחנו רוצים להוסיף, אנחנו דורשים חד-משמעית שמשרד התחבורה יאשר קווים ישירים ולא רק פעם בשבוע.

ישראל אייכלר: אתן לך דוגמא, אתה הנציג של משרד התחבורה פה, האוטובוס לבני ברק שגם היא עיר מאד מאסיבית, אז רק האוטובוס שבא לשם, חוזר לשם.

ישראל אייכלר: אז יוצא שביום ששי של ערב שבת הם מגיעים כבר להדלקת נרות, ובמוצאי שבת של קיץ הם מגיעים לפנות בוקר.

ישראל אייכלר: והאוטובוסים שמגיעים לירושלים מגיעים באמצע הלילה, ואין כבר אוטובוסים מהתחנה המרכזית לקחת אותם, עם ילדים ועם עגלות, ואנחנו ביקשנו שיעשו תחנה נוספת בהר חוצבים, שעכשיו הרבה תחבורה מופנית לשם, ואין מענה.

ישראל אייכלר: כל המענים של משרד התחבורה הם בין התעלמות לבין היתממות, אנחנו לא יכולים לשתוק על דבר כזה.

ישראל אייכלר: שמעתי שיש נהגים שעושים עכשיו הפגנות נגד משרד התחבורה, אנחנו לא רוצים להגיע למצב שנקרא לאנשים לצאת לרחובות ולחסום כבישים, אנחנו נגד זה, בשביל זה אנחנו נבחרים לכנסת, כדי למנוע את הדברים האלה, כדי להסדיר את הדברים באופן חוקי, או משפטי, ומסודר, שאנשים יקבלו את הדבר הבסיסי שנקרא תחבורה ציבורית.

ישראל אייכלר: ובגלל שזו ועדה לפניות הציבור, בוועדה אחרת הייתי אומר עוד כמה דברים על המניעים הפוליטיים נגד אוכלוסיות מסוימות.

ישראל אייכלר: פה אנחנו ממש עוסקים בפניות ציבור.

ישראל אייכלר: אני שמח שיש פה את חה"כ אופיר כץ מעפולה, שעפולה היתה בירת העמק, ועכשיו היא כבר בירת הגליל כולו, הפכתם לתחנת ריכוז מצפת וכו', אז אני רוצה שתכבד אותנו בתובנות שלך בעניין.

אופיר כץ: תודה רבה אדוני היו"ר, אז כן, אני מעפולה ואני תמיד ער ומשתדל להגיע לדיונים שקשורים לתושבי הפריפריה, והבנתי שזה דיון נוסף לדיון שהיה כבר בנובמבר, ואם אנחנו במדיניות של כל הזמן לחזק ולהקים והסברה לאזרחים כן להשתמש בתחב"צ, ואנחנו שם, אז למה כשיש מצב שאנחנו רואים שיש צורך ממש גדול, שאתה רואה שהוא גם לא נעלם, הנה היינו פה לפני מספר חודשים ועדיין הצורך הזה קיים, ועדיין חה"כ אייכלר ממשיך לקבל פניות.

אופיר כץ: אם זו גם המטרה של המדינה, לעודד את התחבורה הציבורית, ויש את הביקוש, אז מה מונע בעצם להוסיף להם את הקווים הנדרשים, בשביל שלא יהיו אנשים דחוסים, שיוכלו לנסוע בצורה נורמלית.

אופיר כץ: נראה לי שזה לא הגיוני שהם צריכים את הטרטור הזה של מנוף הגליל ליותר מארבע שעות.

אופיר כץ: יש לנו מספר אפשרויות שכן אפשר לצמצם את הסבל הזה ולהיות בכביש, אני כמי שנוסע ברכב פרטי מעפולה לכנסת משהו כמו שלוש שעות, זה סיוט.

אופיר כץ: אז להיות עם ילדים ועגלות ומשפחות בתוך אוטובוס עם כל כך הרבה אנשים, למה לעשות להם את זה?

אופיר כץ: למה לא לרווח, למה לא לשים יותר קווים, יותר אפשרויות, שייסעו בצורה נורמלית, כמו שבני אדם צריכים לנסוע בתוך אוטובוס בנסיעה כל כך ארוכה.

אופיר כץ: אז גם להוסיף קווים, גם לשנות את המסלולים שלא יהיה כל כך ארוך.

אופיר כץ: ומלבד הנושא הכלכלי, אני זוכר שישראל כץ, כשהוא היה שר התחבורה, היה לו את החזון שהוא הגשים על תחנות הרכבת בדרום.

אופיר כץ: ואז קמו אנשי האוצר, "מה פתאום?

אופיר כץ: זה לא כלכלי, לא ייצא מזה שום דבר".

אופיר כץ: והנה הוכח שזה גם כלכלי, וזה גם שינה, לטובה כמובן, את חייהם של תושבי הדרום.

אופיר כץ: היום כשיש להם את הרכבות האלה מהדרום לתל אביב, שמע זה שינה להם את החיים.

אופיר כץ: גם מבחינת אם צריך בדיקה רפואית, אם הם עובדים, אם הם לומדים.

אופיר כץ: היום הם עושים את זה בצורה סבירה, כמו שאמור להיות.

אופיר כץ: לנו לצערנו בצפון אין את הרכבת הישירה לתל אביב, צריך לנסוע דרך חיפה, אבל זה רק מוכיח שאנחנו כן צריכים לשמוע, ואיפה שיש את הבעיות האלה להעלות אותן, ומשרד התחבורה צריך כן לאפשר, זו המדיניות שלכם.

אופיר כץ: הנסיעות האלה שלהם הן פשוט סבל, יש מקום מסוים שיש אוכלוסייה מסוימת שנוסעת לאותם יעדים, ואם אני מבין נכון בעיקר בסוף שבוע, למה לא לתגבר?

אופיר כץ: למה לא להקל על האזרחים?

ישראל אייכלר: אני חושב, בדרך כלל אנחנו נותנים לפונים לדבר ראשונים, אבל היות וזה כבר דיון שני אני רוצה לאפשר ליובל רזין, אתה מנהל תחום המערכים התחבורתיים הבינעירוניים, אולי אתה תביא איזו תובנה או בשורה.

יובל רזין: תודה רבה.

יובל רזין: אני אתייחס בעצם לנושא הבוער, שזה קו 955, קו נוף הגליל לירושלים, שבעצם ככל שאני מבין יש שתי בקשות לגביו.

יובל רזין: הבקשה הראשונה זה בעצם הסטת המסלול שלו, שיהיה ישיר יותר, שלא יעבור דרך ואדי ערה ויעבור דרך כביש 6 החדש, בזה אני מצטרף כמובן לקריאה שלך ושל היו"ר, אין פה שום עניין גזעני ואנחנו לא מעוניינים לפגוע, מבחינתנו כל אדם הוא אדם.

יובל רזין: בחודש ספטמבר הקרוב אמור להיפתח המקטע החדש של הכביש, שנמצא בעבודות קשות מאד בשנים האחרונות, בין יקנעם לעין תות, למחלף של כביש 6, וברגע שהמקטע הזה ייפתח אנחנו נעשה בחינה של זמני הנסיעה, השרה מעורבת בזה באופן אישי, וככל ואנחנו נראה שזמני הנסיעה קצרים יותר ושאנחנו נצליח לאתר תקציב בשביל לתת לתושבי ואדי ערה נסיעות לירושלים בקו מקביל, אנחנו נבחן בחיוב את ההסטה הזאת.

אופיר כץ: מה קרה מנובמבר בעצם?

אופיר כץ: כשהיה הדיון הראשון.

יובל רזין: גם בנובמבר, אחרי נובמבר, השרה נתנה את התשובה הזאת.

יובל רזין: כשייפתח מקטע הכביש, אנחנו נבחן את זה.

ישראל אייכלר: אני רוצה להדגיש שאני לא רוצה שיורידו אפילו אוטובוס אחד לתושבי ואדי ערה, רק להוסיף.

ישראל אייכלר: להוסיף קווים, להוסיף תחבורה.

יובל רזין: ודאי.

יובל רזין: אנחנו חיברנו את הקו מעפולה, בסוף תושב ואדי ערה לא מעניין אותו מאיפה האוטובוס הגיע, מעניין אותו לאן האוטובוס הולך, והוא ממשיך לירושלים.

יובל רזין: ככל ואנחנו נאתר תקציב, ונמצא שזמני הנסיעה - - -

ישראל אייכלר: מבחינה תקציבית אני חושב שזה חסכון גדול מאד של שעות אוטובוס.

ישראל אייכלר: המסלול הישיר חוסך, לפי החבר'ה שבדקו את זה, כמה זמן זה חוסך?

יעקב ליצמן: בערך 10 קילומטר.

ישראל אייכלר: הקילומטרים, אבל בשעות על הכביש?

ישראל אייכלר: כמעט שעה על הכביש.

ישראל אייכלר: האוטובוס על הכביש עולה כסף, זה דלק, זה נהג, זה המון כסף.

ישראל אייכלר: זה חסכון, זו אפילו לא תוספת.

ישראל אייכלר: אתם בעד הדבר הזה?

יובל רזין: בעד זה, צריך לעבור את ה- - -

ישראל אייכלר: ספטמבר ייגמרו העבודות שם באליקים.

אופיר כץ: למה, היום אין כבישים?

אופיר כץ: אין חלופות לוואדי ערה לנסוע, שצריך לחכות לזה?

יובל רזין: החלופה הזו של יקנעם-עין תות שהיא בעבודות, מי שנוסע שם יודע, אלה עבודות שנמשכות הרבה שנים, זה אמור להיפתח בספטמבר הקרוב.

ישראל אייכלר: אז אולי אפשר לגבי ימי ששי ומוצאי שבת, שזה פחות עמוס, אני מכיר את הכביש הזה כי ביום חמישי אחה"צ או כל יום אחה"צ, עד עין תות באמת מאד עמוס.

ישראל אייכלר: אגב אני מעדיף לנסוע דרך ואדי ערה בשעות האלה, כשאני נוסע ברכב פרטי לצפון.

אופיר כץ: תלוי לאן בצפון.

אופיר כץ: אם זה בעפולה, אז עדיף בדרך.

ישראל אייכלר: אצלנו צפון זה מירון.

ישראל אייכלר: אז אני מעדיף ככה.

ישראל אייכלר: אבל ביום ששי ומוצאי שבת, אין כל כך הרבה עבודות בכביש, אין עבודות בכביש.

יובל רזין: הכביש עצמו הוא בהסדרי תנועה זמניים ומצומצמים.

יובל רזין: יש פקקים נוראיים בשישי.

ישראל אייכלר: אתם יכולים כבר להתחיל פיילוט.

יובל רזין: אנחנו בהחלט חיוביים לבחון את זה, עם פתיחת הכביש החדש.

ישראל אייכלר: בספטמבר אתה מתכוון.

יובל רזין: לא, בספטמבר הוא נפתח.

ישראל אייכלר: מתי החגים?

יובל רזין: ערב ראש השנה, ה-25 לספטמבר.

ישראל אייכלר: אני מתכוון לשאול האם זה לפני החגים, כי בחגים זה קטסטרופה.

יובל רזין: זה לא יהיה לפני החגים.

ישראל אייכלר: למה לא?

יובל רזין: שוב, זה צריך להיפתח, אנחנו צריכים לראות זמני נסיעה של קווים מקבילים שכן עושים את המסלול.

ישראל אייכלר: יש היום קווים מקבילים.

אופיר כץ: אבל זה אתם יכולים לעשות היום, למה אתה צריך לחכות שזה ייפתח?

אופיר כץ: כשזה נפתח, האוטובוס צריך להיות כבר על הכביש.

יובל רזין: אבל זמני הנסיעה יהיו קצרים יותר, ואנחנו צריכים להוכיח שזמני הנסיעה של קו 955 - - -

אופיר כץ: בלי לבדוק, אני מניח שזה יהיה הרבה יותר קצר מהנסיעה שהם עושים היום.

אופיר כץ: אתה לא חושב ככה?

אופיר כץ: אתה צריך לבדוק את זה?

אופיר כץ: זה ייתן לך על השנייה, אבל - - -

יובל רזין: צריך לבדוק את זה, כי היום יש שם פקק נוראי בגלל העבודות.

ישראל אייכלר: כן.

ישראל אייכלר: אחה"צ בימות השבוע, בעיקר ביום חמישי, זה נורא ואיום.

אופיר כץ: למה, בוואדי ערה גם יש לך את אותו פקק במוצאי שבת.

אופיר כץ: יש לך פקק מצומת הסרגל ועד העלייה לעירון.

ישראל אייכלר: בדיוק.

ישראל אייכלר: וחוץ מזה, כביש ואדי ערה תמיד עמוס.

יובל רזין: שוב, אני לא אעשה הסטה אם זה - - -

ישראל אייכלר: לא, מה שמבקש חה"כ אופיר כץ, שברגע שזה ייפתח בספטמבר, כבר יוכלו לנסוע על הכביש, לא רק אז לבחון.

יובל רזין: אנחנו נוכל לבחון.

ישראל אייכלר: למה?

אופיר כץ: זה עוד חצי שנה עכשיו אתה מדבר.

יובל רזין: לא לא, שבוע-שבועיים.

יובל רזין: לבחון את זמני הנסיעה הממוצעים של קווים מקבילים שעושים את המקטע הזה, אם נצליח להוכיח שזה מקדים, ונצליח את מה שאמרתי, לתת נסיעות חלופיות לתושבי ואדי ערה, אנחנו נבחן את זה בחיוב.

ישראל אייכלר: עכשיו לגבי הקו הישיר לאשדוד.

ישראל אייכלר: זה ממש קריטי, כי האוכלוסייה הסוציו-אקונומית שהולכת להר יונה, זו אוכלוסייה שבאה בעיקר מאשדוד, מבית שמש, מהפריפריה.

ישראל אייכלר: וההורים שלהם גרים באשדוד, והם נוסעים לאשדוד, ובאים מאשדוד, מה הסיבה שאתם לא יכולים לעשות קו ישיר לאשדוד?

ישראל אייכלר: למה אתם צריכים להעמיס על בני ברק, להעמיס על תל אביב, שממילא עמוסים?

יובל רזין: הנושא הזה של הקו לאשדוד עלה גם בישיבה הקודמת, בנובמבר, התייחס לזה עמיחי, מנהל אגף תחבורה ציבורית.

יובל רזין: כמובן, הרשת התחבורתית לא מסוגלת לתת מענה מכל מקום לכל מקום, בטח במרחקים אדירים כמו מנוף הגליל לאשדוד, וזו רשת שצריכה להיות מבוססת על מעברים.

יובל רזין: אחד המעברים שכן אנחנו חושבים שיהיה חזק יותר זה בני ברק, ששם יש היום קו, אמנם בנסיעה אחת ביום, כן יש לנו מאד רצון לתגבר את הקו הזה ליותר נסיעות ביום, אני לא יודע להגיד עדיין כמה.

ישראל אייכלר: למה אתה לא יודע?

ישראל אייכלר: אתה ידעת שיש דיון.

יובל רזין: ידעתי שיש דיון, אבל צריך לאתר לזה תקציב, צריך לתקצב את המפעיל לדבר הזה.

ישראל אייכלר: זה תקציב של רווח, אתם מרוויחים מזה, אנשים משלמים.

ישראל אייכלר: זה עמוס, זה לא קווים ריקים.

יובל רזין: זה עמוס, זה לא אומר שזה ברווח.

יובל רזין: עדיין צריך לאתר תקציב לסבסוד הקו.

יובל רזין: ובעצם כשאנחנו נתגבר את הקו לבני ברק, זה ישרת יותר טוב גם את תושבי אשדוד.

יובל רזין: אבל קו ישיר לאשדוד, כרגע לא מדברים על זה.

ישראל אייכלר: אני פשוט לא מבין.

ישראל אייכלר: כי אם רוב האנשים גרים שם, ויש פה עצומה של מאות אנשים, ממש מאות אנשים שהולכים לגור שם, גם השבוע, כמה, 60 משפחות חדשות?

קריאה: בערך.

ישראל אייכלר: אני חושב שאם זה מצדיק, וזה מצדיק כי יש הרבה אנשים שצריכים את זה, אז אי אפשר להגיד שאשדוד זה מדי רחוק.

ישראל אייכלר: שדרות יותר רחוק.

אופיר כץ: אדרבה, בגלל שזה רחוק.

יובל רזין: בגלל שהצרכים התחבורתיים מבחינתנו הם אדירים.

ישראל אייכלר: אתה יודע מה זה בני ברק.

ישראל אייכלר: להיכנס לבני ברק ולצאת מבני ברק, זה עומס על בני ברק ועומס על הנוסעים.

מופיד מרעי: אתה יכול להגיע לאשדוד בזמן הזה.

ישראל אייכלר: בדיוק.

ישראל אייכלר: רק בשביל להיכנס לבני ברק, אתה מגיע לאשדוד.

ישראל אייכלר: שוב, האוטובוס עולה, הנהג עולה, הדלק עולה.

אופיר כץ: זה באמת ככה.

יובל רזין: בגלל שהצרכים הם אדירים, ואנחנו מכירים אותם, ומכל הארץ הופעלו לחצים מכולם, בעצם יש רשת תחבורתית, שמגדירה לנו את מה נכון מבחינה תחבורתית.

אופיר כץ: מה אתם יודעים על הצורך של נוף הגליל לאשדוד?

יובל רזין: אנחנו מכירים את הצורך.

אופיר כץ: מה, מה ההיקפים, מה אתם מכירים?

אופיר כץ: איך אתם מודדים צורך?

אופיר כץ: לפי מה אתה קובע שהצורך שקיבלתם בין תל אביב לחולון הוא יותר מהצורך של תושבי נוף הגליל?

אופיר כץ: לפי מה אתה קובע את הצורך?

קריאה: הרי אין קו ישיר שאפשר למדוד לפיו.

יובל רזין: אז יש לנו אמצעים של סקרים למשל, סקרים סלולאריים.

ישראל אייכלר: אנחנו יכולים לקבל את הנתונים של הסקרים האלה?

אופיר כץ: זה קצת בעיה הסלולארי, עם אוכלוסייה שלא משתמשת.

קריאה: יש אוטובוסים לאשדוד, אוטובוסים פרטיים, זה אומר שצריך.

יעקב ליצמן: לילדים שלי אין פלאפון.

ישראל אייכלר: סליחה, אני רוצה לבקש דבר פשוט.

ישראל אייכלר: אם יש לכם מסמכים או נתונים, תעבירו אותם לוועדה, אנחנו נלמד אותם.

ישראל אייכלר: אם אין לכם, תעשו.

יובל רזין: אין בעיה להעביר את הנתונים, כמובן שהקונטקסט הוא הקונטקסט הרחב יותר.

יובל רזין: אי אפשר לבחון רק את אשדוד.

ישראל אייכלר: אני רוצה לבחון רק את אשדוד, איך אני אדע?

יובל רזין: נגיד שהביקוש אליו הוא 70, אני סתם זורק מספר, בלי להגיד את הקונטקסט של שאר הביקושים בכל שאר הארץ, בין תל אביב להרצליה, בין חיפה לתל אביב.

אופיר כץ: אין בעיה, אז תביא לנו את הביקושים.

יובל רזין: בסוף אנחנו בעולם של תעדוף, אנחנו צריכים לתעדף.

אופיר כץ: אנחנו מבינים שאתם פחות מתעדפים את הפריפריה, את זה אנחנו מבינים גם מהמדיניות של השרה, אבל תביא לנו גם את מה שביקשנו וגם את הקונטקסט במרכז, למה שם אתם מעדיפים לתגבר ובפריפריה לא?

ישראל אייכלר: אתה יודע מה, אני מוכן לקבל עם ההקשר.

ישראל אייכלר: אני אלמד משהו על תל אביב-הרצליה.

ישראל אייכלר: זה מאד חשוב לי.

ישראל אייכלר: כי אני לא רוצה שאנשי הרצליה יידחסו באוטובוסים.

יובל רזין: יש באינטרנט, אבל אנחנו גם נעביר.

ישראל אייכלר: תעבירו לנו אם אפשר.

אליעזר ישעיהו בק: שיבדקו את זה עכשיו, בוועדה הקודמת אמרו שיבדקו מה הצרכים של אשדוד, ונקבל תשובות.

יובל רזין: לגבי אשדוד?

יובל רזין: אני צפיתי בוועדה הקודמת, נאמר חד משמעית על ידי עמיחי לוי, מנהל אגף תחבורה ציבורית, שזה לא עומד על הפרק.

אליעזר ישעיהו בק: הוא אמר שיבדוק את הנתונים של אשדוד.

ישראל אייכלר: אז אנחנו עכשיו מבקשים לבדוק את זה, ואנחנו נרפה מהעניין של אשדוד, כי ההתפתחות של היישוב בנוף הגליל תלויה במציאות שאנשי אשדוד יוכלו ללכת לגור שם.

ישראל אייכלר: אשדוד מפוצצת, אשדוד יקרה, היא עיר בנויה, כבר אין שם מקום.

ישראל אייכלר: המקום של להתפתח זה נוף הגליל, ולכן יש צורך מאד חשוב.

ישראל אייכלר: זה עניין של מדיניות, זה לא רק עניין של תעדוף תקציבי.

ישראל אייכלר: קודם כל כיבד אותנו חה"כ מופיד מרעי, אני רוצה לכבד אותו בבקשה.

מופיד מרעי: תודה אדוני היו"ר.

מופיד מרעי: משהו לא מסתדר לי פה בהצגת הנתונים ובסדרי העדיפויות.

מופיד מרעי: אתה בא ואתה אומר, אנחנו מקבלים החלטה, מנחים אותנו מה לעשות, אין לנו בסיס נתונים, אין לנו מידע, אין לנו מודיעין.

מופיד מרעי: לנו במקרה בוועדה הזאת ובכלל בכל ועדה, אולי לא חשוב איך אתם אוספים את המידע.

מופיד מרעי: אם זה באמצעות GPS, אם זה באמצעות מערכת סלולארית, ואתם עוקבים אחרי אנשים, אגב, אני לא יודע אם יש לכם יכולת כזו.

אופיר כץ: באמת, איך אתם עוקבים אחרי מי שאין לו טלפון מדור מתקדם?

ישראל אייכלר: אולי עם פגסוס.

אופיר כץ: לא באמת, איך אתם יכולים לדעת?

מופיד מרעי: תנו לי בבקשה.

מופיד מרעי: אני לא יודע איך אתם יודעים לעשות את זה, אני גם לא יודע איך אתם יודעים לעשות את ההפרדה בין מגזר כזה או אחר, ולהתאים לו את חליפת הנסיעה וחליפת האוטובוסים שלו?

מופיד מרעי: אז על פניו, הבסיס שאתה בא ומציג כאן, הוא בכלל נתון לדיון אחר לגמרי בוועדת פניות הציבור.

מופיד מרעי: ובסופו של דבר אתם באמת צריכים לקבל החלטות, כשמדובר כאן באוכלוסייה מסוימת, עם ייעוד מסויים, עם צרכים מסוימים, ומדברים עכשיו על נסיעה, במקרה הזה, מנוף הגליל לאשדוד.

מופיד מרעי: אל תיקחו אותם עכשיו לכל מיני מקומות.

מופיד מרעי: אני זוכר כשהיינו ילדים קטנים, במה אנחנו אהבנו לנסוע?

מופיד מרעי: חיפשנו לנסוע באקספרס, במהיר.

מופיד מרעי: כל הזמן לחסוך לעצמנו את הזמן.

מופיד מרעי: אתם באים ואומרים לא, אנחנו נכניס אותם לפה, נוציא אותם לשם.

מופיד מרעי: השיקולים, לפחות אלה שהוצגו כאן, לנו הם לא ברורים.

מופיד מרעי: ומן הדין, כשאתם מוזמנים לוועדה כזו, בואו תציגו את כל הנתונים, כדי שיו"ר הוועדה יידע גם לקבל החלטות.

ישראל אייכלר: אני חושב באמת שאתה צודק, ואני הדגשתי לפני שבאת לפה שאני לא רוצה בשום פנים ואופן, בעיקרון, שיורידו ממישהו קו כדי לתת למישהו אחר.

ישראל אייכלר: כמה קווים שיש, שיהיו, אנחנו רוצים להוסיף.

ישראל אייכלר: והאבסורד הוא כל כך גדול, כי כל המדינה מדברת, לוקחים מאנשים כסף בשביל ניילונים, שאני מתנגד לזה מאד לכל הסיפור הזה, למה?

ישראל אייכלר: כדי למנוע את הזיהום העולמי, הגלובאלי, בטקסס, בברזיל, עם יערות האמזונס, שהם בסכנה.

ישראל אייכלר: פה, אין דבר יותר חסכוני, יותר טוב לסביבה ולדת הסביבה, מאשר להוריד אנשים מרכבים פרטיים, להעביר אותם לאוטובוסים, ולעשות קווים ישירים כדי שלא יהיה עומס בבני ברק או בתל אביב, או בעפולה, בכל תחנת ביניים.

מופיד מרעי: הם ידעו לעשות את זה אגב, אנחנו מהצפון, מהר מירון ידעו לעשות הסעות לכל מקום בזמן הנכון.

מופיד מרעי: גם פה אפשר לעשות את זה, לבנות את הפתרון האידיאלי.

מופיד מרעי: מהר מירון, כמה אוטובוסים יוצאים ומתפצלים לכיוון ירושלים?

מופיד מרעי: אנחנו משתמשים בהם.

מופיד מרעי: כלומר, האזרח הפשוט עולה על האוטובוס, מי שרוצה לנסוע מחורפיש לירושלים, עולה לצומת הר מירון, עולה לאוטובוס ומגיע ישר לירושלים.

ישראל אייכלר: כן, ולכן זה טוב לכולם.

ישראל אייכלר: טוב לתושבים וטוב לאחרים.

ישראל אייכלר: דיבר חה"כ מרעי על האופי של האנשים, האופי של התחבורה.

ישראל אייכלר: אדם שיש לו שני רכבים פרטיים במשפחה, כמה הוא צריך אוטובוס, או בשביל ילד שרוצה לנסוע, שאין לו עוד רכב, או במקרים נדירים.

ישראל אייכלר: פה מדובר על אנשים שהם תלויי תחבורה ציבורית, ראשית; ושנית יש להם הרבה ילדים קטנים, עם עגלות, וזה עומס אדיר.

ישראל אייכלר: ולהגיד קו ישיר בשביל משפחה כזאת, אי אפשר להגיד "תעברו ארבעה אוטובוסים".

ישראל אייכלר: זה לא איזה בחור צעיר, סטודנט, שעובר מרכבת לאוטובוס ומאוטובוס לרכבת.

ישראל אייכלר: אלו אוכלוסיות שמאד קשה להן לנסוע, ואין להן שום אפשרות.

ישראל אייכלר: אני רוצה לציין, אופיר, את ראש עיריית נוף הגליל, שהיה מנכ"ל הכנסת, רונן פלוט, שנדמה לי שהוא אחד מראשי הערים היחידים בארץ שאומרים בפירוש, אנחנו רוצים אוכלוסייה חרדית כמו כל אוכלוסייה אחרת, ואנחנו רוצים אותם שם.

ישראל אייכלר: לכן הסיבה שכולם הולכים לנוף הגליל, כי שם יש זמינות, וזה אשדודים וזה 'בית-שמשים', וכל הארץ.

ישראל אייכלר: עכשיו לגבי ירושלים, מגיעים לירושלים, ואתה יודע שמגיעים מאוחר, ואין אוטובוסים.

ישראל אייכלר: למה שלא תעשו את זה, תחנה אחת לפחות, בהר חוצבים?

ישראל אייכלר: שזה כבר עכשיו קולט את כל האוטובוסים שהורידו מרחוב בר אילן, אתה מכיר את זה, אז למה שהאוטובוסים מנוף הגליל לא יעצרו גם בהר חוצבים, תחנה אחת?

יובל רזין: גם הנושא הזה נידון במשרד, הקו כיום מסתיים בתחנה המרכזית בירושלים, להכניס אותו לציר בר-אילן זה בלתי אפשרי.

ישראל אייכלר: לא לא, לא צריך.

ישראל אייכלר: אפשר ישירות להר חוצבים.

יובל רזין: הציר הזה לא זז.

יעקב ליצמן: אני הייתי מציע פתרון הרבה יותר פשוט, כמו שעמיחי אמר בדיון הקודם, שהוא חייב לסיים בתחנה מרכזית, אבל שייכנס מהר חוצבים דרך הנת"צ החדש ישירות לתחנה מרכזית.

יובל רזין: זה בדיוק מה שאנחנו מנסים להימנע ממנו.

יעקב ליצמן: למה?

יובל רזין: כי הציר הזה מפוצץ.

יעקב ליצמן: אבל עכשיו אתם מסיטים לשם עשרות ומאות אוטובוסים.

יעקב ליצמן: ומבר אילן אליו.

יעקב ליצמן: זה מה שראיתי שפורסם היום.

ישראל אייכלר: לא, הוא מדבר על בר-אילן ואתה מדבר על הר חוצבים.

ישראל אייכלר: אני מדבר על הנת"צ שחוצה את רחובות אוהל יהושע, שמגר, ירמיהו, שפע חיים.

יובל רזין: אני אגיד לגבי הר חוצבים ששוב, מבחינתנו זה הסתיים בתחנה מרכזית ירושלים, או בהר חוצבים, יש שם בעיה של תשתית כרגע, להכניס לשם פיזית עוד קווים.

ישראל אייכלר: כמה קווים אתה נותן שם, שני אוטובוסים?

ישראל אייכלר: שניים במוצאי שבת, ואחד ביום.

ישראל אייכלר: זה צחוק.

יובל רזין: ארבע נסיעות.

ישראל אייכלר: ארבע נסיעות.

ישראל אייכלר: אני כתושב האזור, שעומד שמה שעות בהר חוצבים ובמה שהכניסו עכשיו בבר אילן, אומר לך שארבעה אוטובוסים זה אפילו לא טיפת מים.

ישראל אייכלר: ולכן אני מבקש שתרשום לך, תבקש ממשרד התחבורה, שמבחינה מקצועית, פשוט מאד, כדאי לכם יותר, בפרט בלילה, לסיים לפחות בהר חוצבים, אם אי אפשר להכניס לתוך השכונות.

יובל רזין: אנחנו נבחן את זה.

יובל רזין: צריך לזכור גם שהקו לא משרת רק אוכלוסיית חרדים, שהיעד שלה הוא האזור של הר חוצבים.

ישראל אייכלר: איפה?

ישראל אייכלר: מנוף הגליל?

יעקב ליצמן: בשעות הערב, בעיקר את הציבור הזה, ועל זה אנחנו מדברים.

יעקב ליצמן: בסופי שבוע.

ישראל אייכלר: בוא נאמר שאתה צודק, שיש אחד שצריך, ויש מאה שצריכים פה.

ישראל אייכלר: אז למה אתה נותן לאחד ולא למאה?

יובל רזין: לא, אני לא יודע להגיד את היחס.

ישראל אייכלר: אני כן יודע.

ישראל אייכלר: היחס הוא מאה אחוז אוכלוסייה שבאה לאזור הזה.

יובל רזין: הנקודה המרכזית להחלפת התחבורה הציבורית העירונית לירושלים בשעה הטובה ביותר, היא תחנה מרכזית בירושלים.

יעקב ליצמן: לא קיים אוטובוסים מתחנה מרכזית בערב שבת, כשאנחנו מגיעים ציבור עם ילדים ומזוודות.

יובל רזין: עכשיו במסגרת השינוי שאנחנו עושים שבו אנחנו מתגברים גם את - - -

יעקב ליצמן: אבל זה שינוי קוסמטי.

יובל רזין: אני מוכן לבחון אותו.

ישראל אייכלר: תבחן אותו, כי זה ממש קריטי בשביל המשפחות האלה.

יעקב ליצמן: אז מה עשיתם בחצי שנה האחרונה?

יעקב ליצמן: היינו בטוחים שאנחנו מגיעים לדיון עם נתונים כבר.

ישראל אייכלר: עכשיו אני אתן לאנשים לדבר, פה מדובר באנשים שחיים את זה על בשרם, יש פה איזה עוול מסוים.

ישראל אייכלר: אנחנו מדברים על אנשים שמתגלגלים באוטובוסים.

אופיר כץ: העוול זועק לשמיים.

אופיר כץ: זה באמת עצוב.

אופיר כץ: זו גם אוכלוסייה כמו שאמרת, ושאומר ראש העיר, לא רק אוכלוסייה חרדית, גם כל העלייה עכשיו של יהודי אוקראינה, אתה יודע שמשרדי הממשלה באו אליו ללמוד איך לעשות את כל תהליך הקבלה, הוא עשה שם עבודה יוצאת מן הכלל.

יעקב ליצמן: אוקראינה, ובני המנשה.

אופיר כץ: ובני מנשה שהוא הביא.

אופיר כץ: כן, הוא באמת פועל, שר העלייה המקומי שלנו.

אופיר כץ: ובאמת, אבל סליחה, זה לא רציני.

אופיר כץ: אם היה פה דיון לפני חצי שנה, אנחנו באים יושבים פה עוד פעם אחרי חצי שנה, והתשובה היא 'אני אבחן את זה בחיוב'.

אופיר כץ: זה לא רציני.

אופיר כץ: אני מרגיש שאני לא עושה את העבודה שלי כחבר כנסת כשאזרחים פונים עם מצוקה, אחרי חצי שנה מקבלים דיון שני, שאומרים להם – אני אבחן את זה, אני אביא לכם את הנתונים בהמשך.

יובל רזין: צריך להגיד שהדיון לפני חצי שנה, לא נאמר בו שהקו ייבחן לעבור להר חוצבים.

יובל רזין: זה לא נאמר.

אופיר כץ: הדיון שהיה זה שיש לנו מצוקה.

אופיר כץ: יש לנו בעיה, ועכשיו כולם אמרו את המצוקה גם מבחינת מאיפה הקו נוסע, גם מבחינת כמות האוטובוסים שיוצאים, לוחות הזמנים, ובאמת הסבל הזה, בשביל נסיעה, לבקר את המשפחה.

אופיר כץ: יודעים את האוכלוסייה, יודעים את השעות שלהם, מתי יש את העומס, למה לא לשרת את אזרחי המדינה?

אופיר כץ: למה אחרי חצי שנה עוד פעם "נבחן את זה".

אופיר כץ: זה לא רציני, באמת.

יובל רזין: אני חייב להגיד שלכל סוגיה היתה תשובה.

אופיר כץ: תשובה זה לא פתרון.

יובל רזין: חלק מהתשובות הן באמת אותן תשובות, כי מה לעשות שמנובמבר עד היום לא נפתחו מחלפים שיכולנו לבחון, לכן אמרנו גם שנבחן את זה, ואנחנו בוחנים את זה גם היום.

יעקב ליצמן: מה קשור הכביש באליקים לשכונות הצפוניות למשל?

יובל רזין: אני אמרתי.

יובל רזין: לגבי הר חוצבים - - -

יעקב ליצמן: הר חוצבים.

יעקב ליצמן: להיכנס לשכונות זה לא משנה.

ישראל אייכלר: כדי לסכם את הנושא הזה של הר חוצבים אני רוצה להיעזר באסף אברהמי, אני מבין שהוא בזום.

ישראל אייכלר: אסף אברהמי, תפקידו זה סמנכ"ל חטיבת תחבורה ציבורית, תכנית אב לתחבורה בירושלים, אני רוצה להתמקד בזה כרגע, ואחר כך נדבר גם על מקומות אחרים.

ישראל אייכלר: אסף אברהמי, אתה איתנו?

ישראל אייכלר: אנחנו מתמקדים עכשיו בתחנת ההורדה בירושלים, אחרי כל הסבל שאנשים עוברים, ובתקווה גדולה שבאמת מה שאמר פה יובל רזין, שבספטמבר אולי תוכלו כבר להתחיל עם הקו הזה שייסע דרך כביש 6, לפחות התוספות שתיתנו, להגיע לירושלים.

ישראל אייכלר: הבעיה בירושלים, בעיקר בלילות ובימי ששי, שמגיעים לתחנה המרכזית, ואני יודע שבהר חוצבים עכשיו יש המון תחנות של אוטובוסים, וארבעה אוטובוסים של נוף הגליל לא יוסיפו המון עומס, וזה יעזור המון המון למשפחה שבאה עם עגלות ועם נשים וילדים קטנים.

ישראל אייכלר: מה אתה אומר על הדבר הזה?

אסף אברהמי: קודם כל אני שמעתי את הדיון.

אסף אברהמי: אני חושב שחסרים לכם כמה פרטים, ואני אנסה לדייק.

אסף אברהמי: קודם כל, לגבי כל הנושא הזה של נוף הגליל, זה פחות קשור אליי לגבי התדירות או הדרך שתהיה יותר מהירה, דרך כביש 6 או דרך מעקף אחר, אין לנו שום בעיה עם זה, זה בסדר גמור, כמו שיובל ציין, הם יבחנו את זה.

אסף אברהמי: לגבי ירושלים, חשוב שתדעו.

אסף אברהמי: בירושלים קורה משהו מאד גדול, בונים רכבת קלה, באחד הצירים העמוסים ביותר בארץ, בטח של תחבורה ציבורית.

אסף אברהמי: אנחנו ביום רביעי הקרוב אמורים להעביר, לעשות משהו היסטורי, את כל קווי הציר החרדי, או חלקם, לא את כולם, למה שנקרא נת"צ שפע חיים.

אסף אברהמי: הרב אייכלר, אתה היית איתנו הרבה בלא מעט דיונים בנושא הזה, כי זה עובר קרוב גם לאזור מגוריך ואתה מכיר את זה באופן אישי, שפע חיים ושמגר.

אסף אברהמי: צריך להבין שהנת"צ הזה הוא נת"צ חלופי, הוא נת"צ ימני, הוא לא בנפרד, ויש לו קיבולת מסוימת.

ישראל אייכלר: מותר לי בסוגריים להודות לכם על הדבר הזה, שעשיתם נת"צ ימני ולא אמצעי?

ישראל אייכלר: כי בעיניי זה ענין של פיקוח נפש, דיברנו על זה הרבה.

אסף אברהמי: נכון, אז זה גם ענין של פיקוח נפש, וזה גם, עוד פעם אני אומר, לכם היה חלק מאד חשוב בהחלטות האלה, וכיוון שאנחנו בסך הכל רוצים לפתח את המרחב העירוני, אז מאד חשוב גם הדעה של הציבור ושל האוכלוסייה שגרה שם, אבל אתה רואה, הנת"צ נראה טוב, שדרגנו גם את הרחוב, יש מצלמות אכיפה.

אסף אברהמי: באמת משרד התחבורה ועיריית ירושלים השקיעו, לא חסכו פה בשום דבר.

אסף אברהמי: אבל יש לנת"צ קיבולת.

אסף אברהמי: הקיבולת שלו היא X נסיעות בשעה ואי אפשר להכניס יותר, ולכן קבענו איזשהו כלל.

אסף אברהמי: הכלל אומר שדווקא הקווים עם הזיקה יותר, עם התדירות הגבוהה ביותר, הם אלה שייסעו מהנת"צ, ולא במבואות, ואני רוצה להסביר גם למה, כי אם אותם קווים היו מורידים לי, קווים של 5 או 6 נסיעות בשעה, או בכלל בסופי שבוע מדובר על 30 נסיעות בשעה לקו, אם הם לא היו מורידים את כל זה לתחבורה העירונית, לא היינו יכולים להרחיב את כל הדבר הזה, ולפזר ציבור גדול.

אסף אברהמי: ונכון, אני אומר עם הרבה כבוד לכל הקווים, אבל הקווים הצפוניים, שבתוכם גם נכללים נוף הגליל וקווים נוספים מצפת, רוב הקווים האלה ייעצרו חלקם, מי שעד היום יצא בעתירות מדע ימשיך לעצור בעתירות מדע.

אסף אברהמי: צריך להבין, יובל נגע בזה, התשתית שלנו שם, הרב אייכלר, היא מאד מוגבלת, והיא בחוסר מאד גדול.

אסף אברהמי: לכן כשאתה אומר רק ארבע או חמש נסיעות בשעה בסופ"ש - - -

ישראל אייכלר: לא בשעה, בשבוע.

אסף אברהמי: בשבוע, אני אחדד את זה.

אסף אברהמי: זה אומר שהאוטובוס הזה, ברגע שהוא מגיע, הנהג הזה, האוטובוס, זה מגיע מרחוק, זמן השהייה שלו ברציף הוא הרבה זמן.

אסף אברהמי: ואתה חייב לספק גם לנהג, וגם לתת את כל התנאים מסביב, שאני אוכל לפחות לתת לו שתיים-שלוש חניות.

אסף אברהמי: גם אם זה נראה לך "רגע, אבל זה לא הרבה נסיעות", אז נכון, באמצע שבוע יכול להיות שזה לא הרבה נסיעות, אבל, אתה מסתכל על כל השבוע, זה אומר שאין לי תשתית, אני מוכן לעשות איתכם סיור שם במקום ולהראות לכם, בקושי יש לי תשתית להכיל את מה שיש היום.

אסף אברהמי: ולגבי תחנה מרכזית, אני חושב שתחנה מרכזית זה מקום ראוי.

אסף אברהמי: כל מי שיורד בתחנה המרכזית, יש לו את מגוון הקווים.

אסף אברהמי: אני רוצה לדבר על מה שאמרת על שעות הלילה.

אסף אברהמי: יש משהו שאולי אתם לא יודעים, אבל אנחנו בעקבות הפעימה הנוכחית, עשינו מהלך בעזרתו האדיבה של משרד התחבורה, ייאמר לזכותם שהם עזרו לנו לקדם את זה.

אסף אברהמי: אתה צודק, יהיו קווים, כמו שאתה אומר, שמגיעים אחרי שעת השירות שיש בירושלים.

אסף אברהמי: ביום ששי, אין דבר כזה.

אסף אברהמי: האוטובוס האחרון נכנס לירושלים, ויש גם אוטובוס עירוני שאמור לצאת ולהסתנכרן אליו.

אסף אברהמי: אין דבר כזה שהאוטובוס הבינעירוני מגיע לפני העירוני, הסיום של העירוני.

אסף אברהמי: בבינעירוני בכל השבוע זה קרה, אוטובוס שמגיע מצפת, או אוטובוסים שמגיעים ב- 1 בלילה, שיצאו מבני ברק מחתונות, אתה מגיע מירושלים, היינו צריכים לתת לזה מענה.

אסף אברהמי: ולכן הארכנו עד שתיים בלילה, יציאה של שתיים בלילה, שלושה קווים בירושלים: קו 68 שנותן את כל שרי ישראל ובר-אילן, קו 67 של כל אזור גבעת שאול, ונותן את תחנה מרכזית שרי ישראל, ונותן את הקשר לירמיהו, בר-אילן.

ישראל אייכלר: עכשיו סגרתם את בר אילן, לאיפה הוא יילך?

אסף אברהמי: זה קו עירוני.

ישראל אייכלר: אתה מדבר על שרי ישראל?

אסף אברהמי: כן.

ישראל אייכלר: מהתחנה המרכזית, לאן הוא מגיע?

אסף אברהמי: שרי ישראל, ירמיהו, בר אילן ופונה שמאלה.

ישראל אייכלר: אבל בר-אילן סגור.

אסף אברהמי: בר אילן כרגע לא סגור.

אסף אברהמי: כשבר אילן ייסגר יהיה לו מעקף.

אסף אברהמי: יש לנו עוד כמה - - -

ישראל אייכלר: אתה מוריד לשמגר שפע חיים את כל האוטובוסים מבר אילן.

אסף אברהמי: רגע הרב אייכלר, הקו הזה שהתכוונתי זה קו שמחבר את גבעת שאול ונותן שירות לכל האנשים שיורדים באזור הזה.

אסף אברהמי: בנוסף לכך קו 54 שאתה מכיר אותו שהוא די חדש גם אותו תגברנו, וזה קו שאתה מדבר עליו שעושה את המסלול מעתירות מדע-שפע חיים-שרי ישראל-תחנה מרכזית-כניסה לעיר-גבעת שאול, וזה יהיה בתדירות גבוהה.

ישראל אייכלר: כולל בלילות?

אסף אברהמי: כולל בלילות, ייצא ב-2 בלילה, ולכן תפרנו את הנקודה הזאת.

אסף אברהמי: אז כל האנשים שיגיעו הם יוכלו להתפזר בעזרת הקווים העירוניים שתגברנו אותם, ואם נראה שצריך לתגבר יותר או לתת עוד מענה – נעשה את זה.

אסף אברהמי: אנחנו שם ולא נפקיר.

אסף אברהמי: גם ערב שבת נתנו עד גמר שירות את האוטובוסים האלה.

ישראל אייכלר: תודה רבה לאסף אברהמי, אנחנו נהיה בקשר, נטרטר אותך עוד הרבה.

ישראל אייכלר: עכשיו אני רוצה לתת לאורחים שהגיעו מהר יונה לספר.

ישראל אייכלר: אז בואו נמשיך – לא לחזור על מה שהיה כבר פעם קודמת, אלא דברים חדשים.

אליעזר ישעיהו בק: אני אליעזר בק.

אליעזר ישעיהו בק: אני באמת קצת הולך לחזור - - -

ישראל אייכלר: איפה אתה גר?

אליעזר ישעיהו בק: אני גר בנוף הגליל, אני גר שם שלוש שנים.

ישראל אייכלר: מאיפה אתה במקור?

אליעזר ישעיהו בק: אני מאשדוד.

אליעזר ישעיהו בק: פעם קודמת הייתי פה בתור נציג קהילה היום אני פה בתור נפגע טראומה מהקווים של אשדוד.

אליעזר ישעיהו בק: ביקשתי אתמול מאשתי לשמוע מה היה, רשמתי, היא כמעט בכתה כשהיא סיפרה לי את זה.

אליעזר ישעיהו בק: בסביבות פורים, היא היתה צריכה לנסוע לאשדוד.

אליעזר ישעיהו בק: אציין גם שאשתי מינקת.

אליעזר ישעיהו בק: היא היתה צריכה לנסוע לאשדוד בשביל למדוד בגד לחתונה של אחותה, שם יש השכרת שמלות.

אליעזר ישעיהו בק: היא יצאה מהבית בשעה אחת וחצי, לקחה קו פנימי בתוך השכונה שלנו, עד שהגיעה לאוטובוס שלוקח אותה לתל אביב, זה היה באחת וחצי.

אליעזר ישעיהו בק: היא עלתה לאוטובוס בשתיים, הגיעה לתל אביב בשעה 15:15, ב-15:17 היא כבר עלתה על האוטובוס שלוקח אותה לאשדוד, זה אומר שאין שירותים, אין אוכל, אין כלום, כי יש אוטובוס שיוצא עוד שתי דקות, המשיכה, וכביש 4 הרי ידוע מה קורה שם בשעות הצהריים, היא הגיעה בשעה 18:15 לאשדוד.

אליעזר ישעיהו בק: אנחנו מדברים על כמעט חמש שעות שאשתי היתה בדרכים.

אליעזר ישעיהו בק: והדובר הנכבד כאן אמר קודם ש"סך הכל אנחנו מנסים לשלב נסיעות".

אליעזר ישעיהו בק: השילוב נסיעות הזה לא אמור להגיע לחמש שעות.

אליעזר ישעיהו בק: היא נסעה חמש שעות.

אליעזר ישעיהו בק: עכשיו כמובן שהתור היה בחמש וחצי והיא הגיעה בשש ורבע, דחפו אותה והיא הסתדרה.

אליעזר ישעיהו בק: והיא נכנסה, וכמובן, אחרי רבע שעה היא כבר היתה בדרך לתחנה, זה אומר שהיא הספיקה לשירותים.

אליעזר ישעיהו בק: וזהו.

ישראל אייכלר: כי זה האוטובוס האחרון חזרה?

אליעזר ישעיהו בק: לא, כי יש לה עוד ארבע שעות נסיעה, ואנחנו מדברים בשביל להגיע בשעה סבירה לנוף הגליל.

אליעזר ישעיהו בק: עכשיו, בדרך הלוך היא כבר התקשרה לאחותה, "תעשי טובה, תקני לי משהו בקיוסק, איזשהו בקבוק שתייה, אוכל, בגלל שנגמר לי שלי, ואני עצמי אין לי זמן".

אליעזר ישעיהו בק: זה מה שקרה.

אליעזר ישעיהו בק: היא הגיעה, היא קיבלה שקית, מדדה, רצה בחזרה לאוטובוס, כמובן הספיקה שירותים, ורצה בחזרה.

אליעזר ישעיהו בק: אני אומר לך, אתמול אשתי סיפרה לי את זה, היו לה שוב דמעות בעיניים מזה.

ישראל אייכלר: כמה זמן לקח לה לחזור?

אליעזר ישעיהו בק: רגע, הסיפור עוד לא נגמר.

ישראל אייכלר: בוא נתמצת את זה, כי יש לי פה עוד המון סיפורים כאלה, שזה ממש מזעזע.

אליעזר ישעיהו בק: אז בוא נתמצת את זה, ונספר שהיא הגיעה בסוף הביתה, בשעה 22:25 הייתה בבית.

אליעזר ישעיהו בק: היא הייתה בדרכים 08:45:00, שמונה שעות ו-45 דקות, 15 דקות שהייה בהשכרת שמלות.

אליעזר ישעיהו בק: בשביל רבע שעה, שמונה וחצי שעות נסיעה, בלי שירותים ובלי אפשרות לקניית אוכל, זה אשתי רשמה, ובאמת, אני עצמי עם רכב, וזה היה מאוד - - -

ישראל אייכלר: קיבלנו פה פנייה מבעל רכב שמספר לי שכל פעם מצלצלים אליו הביתה להר יונה - "יש לך רכב נכון?

ישראל אייכלר: באנו מעפולה, ובדרך, היינו צריכים לעבור מאוטובוס לאוטובוס, והאוטובוס כבר עמד לנסוע, אז השאירו דברים למטה, שיילך לאסוף את זה".

אליעזר ישעיהו בק: זה באמת מזעזע, והציעו פה פתרון להיכנס לתוך בני ברק, הרי פה אנחנו מדברים על הפסקה בתל אביב, איזה ברדק היה, אז להיכנס לבני ברק?

ישראל אייכלר: יובל, אתה יודע מה שקורה בבני ברק?

ישראל אייכלר: אתה יודע שראש עיריית בני ברק אמר לי פעם 'אני רוצה לגרש את כל הזרים', מי זה הזרים?

ישראל אייכלר: הוא אמר לי שרוב אוטובוסים שנכנסים לרחוב רבי עקיבא, זה לא מתושבי העיר.

אליעזר ישעיהו בק: כן אבל אנחנו מדברים פה על 8 וחצי שעות בלי להיכנס לבני ברק.

ישראל אייכלר: אז אני מסביר לך, להיכנס היום לבני ברק זו קטסטרופה תחבורתית.

אליעזר ישעיהו בק: זה מה שיש לי להגיד, ואני מאד אשמח אם באמת ייצא מזה משהו.

אליעזר ישעיהו בק: אני זוכר שפעם קודמת דיברו על אשדוד, והם ביקשו שישלחו פניות ציבור.

אליעזר ישעיהו בק: אז כמה שהציבור שלנו קצת פחות מחובר לכל הטכנולוגיה - - -

ישראל אייכלר: כן, אבל הגיעו אליי עצומות של מאות אנשים.

אליעזר ישעיהו בק: חוץ מזה שנמאס להם לשלוח פניות, בגלל שאין באמת תגובה.

אליעזר ישעיהו בק: ולשמוע עכשיו שפעם קודמת אמרו שזה לא רלוונטי, וכרגע גם יבדקו אם זה רלוונטי בספטמבר, אני כבר לא חתמתי.

אליעזר ישעיהו בק: זה מאד כואב.

אליעזר ישעיהו בק: סליחה שאני אומר, אנחנו עוד מעט יוצאים פה אותו דבר כמו שבאנו, כמו שנסענו הביתה פעם קודמת.

ישראל אייכלר: כן, זה מה שנקרא אובדן אמון הציבור.

ישראל אייכלר: וכמו שאני שומע מהרבה אנשים שאומרים לי "אם אני כבר אכתוב פנייה, אז מה ייצא מזה"?

ישראל אייכלר: בבקשה יעקב.

יעקב ליצמן: אני גם מצטרף לדברים שנאמרו, אני מאוד מאוכזב.

ישראל אייכלר: אתה הרי איש מעשי, בוא תציע הצעות.

יעקב ליצמן: אמרנו ואומר שוב: קו ישיר לאשדוד, אני הייתי אומר כל יום, בשעות הערב.

ישראל אייכלר: יש מספיק אנשים שצריכים את זה.

יעקב ליצמן: בוודאי, עכשיו גם מתחילה עונת החתונות, אנשים צריכים בשעות הערב, אם כבר אנחנו נוסעים בשעות הערב, אז אני הייתי מבקש שימשיך מאשדוד לאזור תעשיה עד הלום שזה גם הביקוש, שלא נצטרך אחר כך לעשות עוד דיון, שם ממוקמים אולמות השמחה שאנשים באים אליהם.

ישראל אייכלר: זה אלפי אנשים שמגיעים לשם.

יעקב ליצמן: והרי מדובר בסך הכל בעוד קילומטר שניים מאשדוד, לדרך שכבר אחרי 150 קילומטר ומשהו.

יעקב ליצמן: אבל מה שהתפלאתי לשמוע, שיש פה איזה סוג של תעדוף, וגם בפעם שעברה היה תירוץ, משהו שזה לא באותו מטרופולין, ועכשיו אמרו לנו שיש - - - אז בדקתי קצת את הנושא, ושמתי לב שיש קווים בסופי שבוע גם למשל מחצור לקרית גת, מטבריה לביתר, מעפולה לגבעת זאב, אז אני פשוט לא מבין מה קורה פה.

יעקב ליצמן: יש איזה רשת תחבורתית לפי מעברים ומחלפים, כאלה דברים, או שבעצם מה שאני באמת מרגיש ממש מאוכזב, נראה לי שסתם לחינם להגיע מנוף הגליל ולשמוע את התשובה.

ישראל אייכלר: לפחות יש לך רכב פרטי?

יעקב ליצמן: לא, אני הגעתי טרמפ עם הרב בק, ואם לא – לא יודע אם הייתי יכול להגיע בכלל, הייתי צריך לצאת לפחות בחמש לפנות בוקר.

ישראל אייכלר: אז השאלה שלך היא מה הקריטריון שקובע מתי עושים קו ומתי לא עושים קו.

ישראל אייכלר: האם יש קריטריונים כאלה והאם אפשר לקבל אותם?

יובל רזין: זה לא קריטריון, ואני ארחיב: בסוף כל הצרכים - - מבקשים מאתנו ממשרד התחבורה לתעדף את הצרכים, זה ברור שהצרכים הם מעבר לתקציב שאנחנו מסוגלים לתת, אז אנחנו מתעדפים רשת תחבורתית, מתעדפים חיבור למטרופולין, הזיקה החזקה שם היא צריכה להיות לחיפה.

יעקב ליצמן: למה?

יובל רזין: זה הדבר הנכון תחבורתית.

יעקב ליצמן: אבל אין לכם היום גם מהר יונה לחיפה.

ישראל אייכלר: וגם חיפאים פנו אלינו.

יובל רזין: יש מנוף הגליל.

יעקב ליצמן: עדיין זאת אומרת אני אקח קו פנימי מהר יונה ג' לנוף הגליל.

יעקב ליצמן: אבל אנחנו מדברים על תפוסה מלאה מהר יונה לבד, כשאנחנו יכולים אנחנו ממלאים אוטובוסים פרטיים כמעט כל שבוע.

ישראל אייכלר: יש גם מספיק חיפאים שיכולים למלא אוטובוס מנוף הגליל לחיפה.

ישראל אייכלר: (היו"ר יעל רון בן משה)

יעל רון בן משה: ברשותכם, תודה אדוני היושב בראש.

יעל רון בן משה: כפי שציינתי אני בהצבעות בוועדות כספים, ועוד אצטרך ללכת לשם שוב ולא אוכל להיות בכל המשך הדיון.

יעל רון בן משה: יובל, אם אני מבינה נכון, שוב נציגי משרד התחבורה – אתה ועוד אחרים אם ישנם – הגעתם בלי נתונים לדיון המשך: כמה אנשים נוסעים ביום, כמה אנשים נוסעים בשעות העומס, כמה בשעות אחרות בקו הר יונה-ירושלים או הר יונה תל-אביב, אשדוד, את הכול הרי אפשר היום לראות דרך הרב-קו.

יעל רון בן משה: אם אתה אומר לנו פה 'תקשיבו חבר'ה, זה לא רנטבילי, זה משרת רק 0.0001% מהאוכלוסייה, אלה קווים שיוצאים ריקים – אז אנחנו נעשה את החשיבה שלנו.

יעל רון בן משה: אבל אני חושבת שאנחנו נמצא תמונה אחרת, ואני לא יודעת איך אפשר להמשיך לקיים דיון על התחושות שלנו של אזרחים על הרעיונות של אנשי המקצוע.

יעל רון בן משה: גם אני גרה בגליל, גם לי מספרים שחיפה היא המטרופולין שלי.

יעל רון בן משה: אני רוצה לראות נתונים, האם חיפה היא המטרופולין שלי?

יעל רון בן משה: אז אתה לא צריך לייצג עכשיו את תפיסת המטרופולין הכללית, אבל את מה שכן בתחום אחריותך, הנתונים.

יעל רון בן משה: האם יש עומס או אין עומס?

יעל רון בן משה: האם הקו הזה צריך לעבור בוואדי ערה, או שהוא יכול לנסוע ישר על כביש 6?

יעל רון בן משה: האם באמת 50 איש עולים על ילדיהם, על זקני הקהילה, בהר יונה, יורדים בתל אביב, ואותם 50 ממשיכים באוטובוס לאשדוד?

יעל רון בן משה: לא כדאי למצוא לזה פתרון שישרת את כולם, כולל את עומסי התחבורה הכבדים שיש בכניסה לתל אביב ובכל מקום?

יעל רון בן משה: אני חושבת שא' זה הבסיס לדיון, וב' זו שיטת העבודה, אני לא מכירה שיטות אחרות.

יעל רון בן משה: רציתי להגיד עוד דברים.

יעל רון בן משה: אבל זה שאין נתונים, פעם אחר פעם מגיעים לכאן נציגי משרד התחבורה בלי נתונים, אני מתקשה להתמודד עם הדבר הזה.

יעל רון בן משה: אם אני אזכר מה עוד רציתי להגיד, אומר.

ישראל אייכלר: כן.

ישראל אייכלר: אני רוצה בהמשך לברך את שרת התחבורה, קיבלתי פה ידיעה עכשיו שהיא עושה עכשיו כנס באוכלוסיה הערבית, שהיא הולכת לעשות קפיצת מדרגה בשירות התחבורה הציבורית למגזר הערבי.

ישראל אייכלר: בנצרת, לא רחוק מנוף הגליל.

ישראל אייכלר: אני מברך על כך, כי אני רוצה שהאזרחים יקבלו.

ישראל אייכלר: אולי היא גם תקפוץ לנוף הגליל, לראות אולי יש גם שם צרכים, בהזדמנות הבאה לפחות.

יעקב ליצמן: אני הייתי מציע לנציגים מהמשרד אולי, שיגיעו פעם אחת לעזור לי עם המזוודות, עם הילדים, לראות מה זה לנסוע עם כל זה.

דוד נחמן: זה פקידי מרצדס, לא יודעים מה זה אוטובוס.

ישראל אייכלר: הפקידים אין להם מרצדס אפילו.

יעקב ליצמן: שפעם אחת ירגישו, יחוו על בשרם.

יעל רון בן משה: אני מבקשת לשמור על כבודם של אנשי המקצוע - - -

יעקב ליצמן: חס וחלילה, אני מסתייג אם הדברים שנאמרו לא הובנו כהלכה.

ישראל אייכלר: לא לא, שום דבר.

ישראל אייכלר: טוב שאמרת מרצדס, כי אף פקיד אין לו מרצדס.

ישראל אייכלר: כן, אתה רצית להגיד משהו?

ישראל אייכלר: משהו נוסף?

דוד נחמן: כן, יש לי דירה בנוף הגליל - - -

ישראל אייכלר: מה השם לפרוטוקול?

דוד נחמן: דוד נחמן, אני גר באשדוד, יש לי שלושה ילדים - - -

ישראל אייכלר: יליד אשדוד?

דוד נחמן: יליד אשדוד, תושב אשדוד.

ישראל אייכלר: ואתה הולך לגור בהר יונה?

דוד נחמן: זכיתי בדירה של מחיר למשתכן בהר יונה, כבר לפני ארבע שנים, כבר משלם שכירות ומשכנתא, שכירות על דירה של 25 מ"ר.

ישראל אייכלר: ארבע שנים לקח עד שקיבלת את הדירה?

דוד נחמן: דירה של מחיר למשתכן, כן.

דוד נחמן: זו דירה של 25 מ"ר, שתבינו למה אני חייב לעבור לנוף הגליל, 25 מ"ר, 3 ילדים, 3,500 ₪ כמעט שכ"ד חודשי.

דוד נחמן: יש לי דירה די גדולה בנוף הגליל, ואני רוצה לעבור לשם.

דוד נחמן: כבר שלושה חודשים שאני מתמהמה, כי פעם אחת עשיתי את הנסיעה לנוף הגליל, רציתי להגיע לשם לשבת.

דוד נחמן: יצאנו אני ואשתי, אז היו לי שני ילדים, השלישי היה בדרך, לפני כמה חודשים.

דוד נחמן: ונסענו דרך אשדוד לנוף הגליל לשבת, לא באמצע השבוע, אני לא מדבר, לא ניסיתי בכלל.

דוד נחמן: אם הייתי יודע במה זה יהיה כרוך, אז הייתי לוקח איתי מסרטה, רק כדי שתראו את זה: זה לנסוע לעפולה, אוטובוס מפוצץ, מה זה מפוצץ – מפוצץ באנשים שנוסעים לנוף הגליל, וכל אחד שעולה לעפולה, לחצור, להמשך עד צפת.

דוד נחמן: כל הצפון באוטובוס אחד, כל הצפון, כאילו שמדובר בלא יודע מה.

ישראל אייכלר: זאת אומרת כל האשדודים שנוסעים לצפון עולים על האוטובוס הזה.

דוד נחמן: האוטובוס הזה.

דוד נחמן: אז כולם עומדים, ילדים, בוכים, מזוודות, עגלות.

דוד נחמן: איך שאני מסתדר רק להכניס לתא מטען, אז כבר צעקות כל אחד.

דוד נחמן: למה גם זה וגם אתם, גם אתה נוסע לנוף הגליל?

דוד נחמן: אז למה אין עוד אוטובוס?

דוד נחמן: וזה מוסיף לי "כיף" לנסיעה, שכל אחד צועק למה אין עוד אוטובוס.

דוד נחמן: נסיעה ארוכה, עם תחנות בדרך כמובן.

דוד נחמן: עד שמגיעים לעפולה, ילדים ישנים באמצע הנסיעה, אתה יודע מה זה להעיר אותם?

דוד נחמן: ילדים באמצע השינה?

דוד נחמן: לחכות עכשיו חצי שעה בעפולה, חיכינו חצי שעה לאוטובוס הבא, כי הרי זה מעברים, זה לא שווה לעשות ישיר.

דוד נחמן: אז מה זה, צריך לחכות מעל חצי שעה, בתחנה, באמצע הרחוב, בחורף, בקור, לחכות לאוטובוס משם להר יונה.

דוד נחמן: וזה היה רק כמה שעות, לא זוכר כמה זמן זה היה כל הסיפור הזה.

דוד נחמן: זה היה רק הקדמה למוצאי שבת, שזה היה דרך בני ברק.

דוד נחמן: דרך בני ברק זה בכלל סיוט, להיכנס לתוך העיר.

דוד נחמן: עם כל האיסוף, עם כל הפיזור, סיפור של כמה שעות.

דוד נחמן: מאז אני כבר לא יכול לנסוע לנוף הגליל, ואשתי בוודאי לא.

דוד נחמן: זה מה שאני אומר, שאני חייב לעבור לשם, ואז זה אומר שאני חייב לעזוב את כל המשפחה, את כל הקהילה שלי בעבר, את איפה שהייתי, זה אומר להתנתק מהכל, להיכנס למושב.

דוד נחמן: כי אני מגיע מקהילה של כמעט 2,000 משפחות בעלז באשדוד, שכולם משלמים שם מחירי דיור, זה ממש מטורף.

דוד נחמן: אין שם דירות, אין שם כלום.

ישראל אייכלר: 3,500 שקלים שכירות לכמה מ"ר?

דוד נחמן: זה כולל חשמל, 25 מ"ר.

דוד נחמן: זה לא להאמין, שלושה ילדים.

דוד נחמן: ואני לא מדבר על משכנתאות.

דוד נחמן: היום קונים, חבר שלי קנה עכשיו 43 מ"ר באשדוד, 1.35 מיליון.

יעל רון בן משה: ברשות

יעל רון בן משה: כם משפט אחרון, בקשה אליכם.

יעל רון בן משה: קודם כל תודה שבאת ושיתפת.

יעל רון בן משה: סקר משרד התחבורה שנמצא באוויר, אני לא יודעת עד כמה הקהילה נגישה לאינטרנט.

דוד נחמן: לא כל כך.

יעל רון בן משה: אז צריך לעשות מאמץ.

יעל רון בן משה: אני גם לא יודעת משרד התחבורה איך אתם מנגישים, הייתי בישיבה בוועדת כלכלה על עניין הסקר, ונאמר שהוא מאד מונגש לכל מיני קהלים, צריך לראות איך הוא גם יהיה מונגש לקהילות החרדיות, יש קהילות עם אוריינות דיגיטלית נמוכה, אבל בקשה אליכם ולקהילות נוספות, תמלאו את הסקר.

יעל רון בן משה: כשאזרחים ימלאו את הסקר, ככל שאתם תהיו שם, אנחנו, משרד התחבורה, נקבל את הנתונים.

דוד נחמן: נקודה לגבי הסקר, אני כבר ארבע שנים אחרי שרכשתי את הדירה בנוף הגליל, כבר היו כמה סקרים בעבר.

יעל רון בן משה: לא, של תחבורה ציבורית אני לא חושב שהיה סקר פורמלי כלל-ארצי של משרד התחבורה.

דוד נחמן: אפשר לעשות את זה בקהילות, היום יש בכל בית כנסת את ה- - -

יעל רון בן משה: הרב אייכלר, חה"כ אייכלר, אם הקהילות שלכם לא יהיו נוכחות שם, אלה הנתונים שיהיו למשרד התחבורה.

ישראל אייכלר: אז זה יוזמה של אזרחים להצטרף לסקר, או שהמשרד מסקר?

יעל רון בן משה: המשרד פרסם סקר.

יעל רון בן משה: יש גם בשטח, אבל יש גם באינטרנט, ככל שיותר אזרחים ייכנסו וימלאו, כך התמונה תהיה מלאה יותר.

ישראל אייכלר: אז קחו בחשבון גם את בני גילי, שלא כל כך מודעים לסקרים שאתם עושים.

ישראל אייכלר: אבל אני אעביר את המסר הזה.

ישראל אייכלר: את רואה את העצומות שיש לי פה?

ישראל אייכלר: אני פשוט אבקש מכולם שייכנסו לסקר, וייסקרו.

יעקב ליצמן: הבעיה היא גם שאנשים אומרים לי, אני אומר להם, קחו, תנסו איפה שיש לכם גישה לאינטרנט, תשלחו.

יעקב ליצמן: הם אומרים לי, עזוב, כבר שלחתי פנייה לפני שנה או שנתיים, חיכיתי חודשיים-שלושה עד שקיבלתי תשובה, ובסוף התשובה בכלל היתה מנותקת מהמציאות.

יעקב ליצמן: אמרו לי שאני יכול לנסוע לאשדוד דרך זה וזה וזה, אבל התלונה היתה שאני נסחב עם ילדים וקשה לי וכו', אבל זו התשובה, שאתה יכול לנסוע דרך עפולה.

יעקב ליצמן: אז בסופו של דבר, הבן אדם אומר, למה שאני אמלא את הסקר?

יעקב ליצמן: הבן אדם שם בכלל לא מבין אותי, הוא אף פעם לא נסע איתי באוטובוס בשביל לדעת מה הסבל שעובר עליי.

יעקב ליצמן: ואחר כך אומרים לי מעברים, תיסע דרך בני ברק, כשכל ילד קטן מבין שלהיכנס בערב שבת לבני ברק זה סיפור.

ישראל אייכלר: זה עוד שעה.

יעקב ליצמן: לפחות, אם לא יותר.

קריאה: אני בכלל לא קיבלתי תגובה.

ישראל אייכלר: לא קיבלת ממשרד התחבורה?

ישראל אייכלר: תהיה רגוע.

ישראל אייכלר: לוועדה הזאת לוקח שישה חודשים, כדי לקבל תשובה ממשרד התחבורה, וזה במקרה הטוב, ובדרך כלל התשובה היא לקונית, ואותה תשובה, שנים רבות.

יעקב ליצמן: אני למשל ביקשתי לפני כחודש, שלחתי פנייה לוועדה שאני רוצה לקבל תשובות על מספר דברים שנידונו בישיבה הקודמת, והתקשרתי אחרי שבועיים-שלושה לשאול מה קורה, אומרים לי "זה בטיפול, כי שרונה קרצגי צריכה לענות על זה".

יעקב ליצמן: והיא עדיין לא ענתה.

יעקב ליצמן: אז הייתי בטוח שפה אני אקבל את התשובה, לצערי זה גם עדיין לא.

ישראל אייכלר: במשרד התחבורה זו בעיה של שנים, כי בוועדה לפניות הציבור אנחנו מכירים שלפעמים זה לוקח חודשים ארוכים, והתשובות הן הרבה פעמים מאכזבות, זה גורם לאנשים לא לפנות אליהם.

יעקב ליצמן: אז איך אנחנו יכולים לגרום לאנשים, לדעתך הרב אייכלר, להצטרף לסקר?

יעקב ליצמן: הסקר בסופו של דבר לא יהיה אמין גם אם נבקש מאנשים.

ישראל אייכלר: אין לנו דרך אחרת, כי אנחנו יודעים שיש אוכלוסיות חזקות שמשיגות דברים על ידי זה שהם כן פונים ולא מוותרים, ועוד פעם ועוד פעם ועוד פעם, והם משיגים.

ישראל אייכלר: היו פעם אוכלוסיות מוחלשות שלא קיבלו כלום פה בבניין הכנסת.

ישראל אייכלר: בשנים האחרונות, בגלל הלחצים של האנשים, בגלל ההפגנות ובגלל פניות ובגלל דיונים בוועדות, הם מתקדמים מאד יפה בחקיקה.

ישראל אייכלר: אף ח"כ לא מעז לא להצביע למענם, בגלל הלחץ.

ישראל אייכלר: זה פשוט עניין של לחץ ציבורי.

ישראל אייכלר: אם אתם תעשו לחץ ציבורי, זה יעזור.

ישראל אייכלר: בלי לחץ ציבורי, אתם צודקים.

ישראל אייכלר: אם אתם צודקים, המצב יימשך ככה.

יעקב ליצמן: רציתי רק איזו נקודה נוספת לגבי קו 955, מה שקרה בחגים לאחרונה, גם עכשיו בשבוע האחרון, חג שבועות.

יעקב ליצמן: למרות שעשו ארבעה או חמישה אוטובוסים פרטיים מהר יונה, והובטח תגבור על ידי משרד התחבורה, בסופו של דבר היו שני אוטובוסים, כמו בכל שבוע, ואנשים נשארו בתחנות.

יובל רזין: איזה קו?

יעקב ליצמן: 955, לירושלים.

יעקב ליצמן: האם ידוע לכם על כך?

יובל רזין: אני שמעתי על זה.

יעקב ליצמן: אני נסעתי בקו 955.

יעקב ליצמן: היה בכל אוטובוס ממוצע של 70 איש.

יעקב ליצמן: אנשים נשארו בתחנות.

יעקב ליצמן: בתחנה הראשונה התמלאו שני אוטובוסים, כולל תושבי נצרת שנשארו ללא מענה, תושבי ואדי ערה.

יעקב ליצמן: בפסח זה גם כבר היה ככה.

יוסף מאיר כהנא: הובטח שתבדקו את נושא התגבור של קו 828, תוספת תדירות.

יוסף מאיר כהנא: בוועדה הקודמת אמרתם שתבדקו את זה עד עכשיו.

יובל רזין: בהחלט עומד על הפרק.

יוסף מאיר כהנא: זה כבר עמד על הפרק בוועדה הקודמת.

ישראל אייכלר: בואו נשמע את התשובה של יובל.

יובל רזין: זה בהחלט עומד על הפרק, אנחנו מקווים בשבועות הקרובים למצוא לזה תקציב.

ישראל אייכלר: מתי זה יהיה לדעתך?

יובל רזין: מקווה מאוד שהקיץ הזה.

יעקב ליצמן: ולגבי נסיעות מירושלים להר יונה בשעות הבוקר, ומהר יונה לירושלים בשעות הצהריים, האם ניתן לעשות משהו?

ישראל אייכלר: תבדוק את זה.

יובל רזין: הכל ייבחן, גם הבקשה הזאת ידועה ומוכרת ותיבחן.

ישראל אייכלר: איך אנחנו ניצור את הקשר כדי שנדע את התשובות לבדיקות שלכם?

ישראל אייכלר: אולי תפנה אל המנהל ושישיב תשובות?

ישראל אייכלר: (היו"ר ישראל אייכלר)

ישראל אייכלר: כן, אני רוצה לשמוע אותך.

שי שמעון מלכה: אני יכול רק להמליץ פה או לייעץ בנושא הזה של עבודה מול המפעילים.

שי שמעון מלכה: מפעילים יודעים לעשות יחד עם הממונה של משרד התחבורה, שאמון על כל הנסיעות בתוך המרחב המטרופוליני ובכלל, לדבר גם עם המחוז המקביל שלו, ואפשר להשיג דברים.

שי שמעון מלכה: אנחנו לצורך העניין הקמנו קו 133 בחול המועד, בכל 'בין הזמנים', שמסייע למשפחות לקחת אותם מתוך העיר בני ברק לפארקים ולגנים, ונותנים סיוע בענין הזה.

שי שמעון מלכה: לגבי הנושא של העיר בני ברק, היא עמוסה, אין מה לעשות, היא עמוסה, התנועה בה היום היא תנועה שמגבילה אותנו, רק לסבר את האוזן – ביום ששי האחרון, כל האוטובוסים התעכבו מעל 57 דקות ומעלה בהגעה שלהן לקליטת נוסע בתוך רבי עקיבא.

שי שמעון מלכה: 57 דקות, ערב חג, כאשר נאלצנו לשים אוטובוסים בצד שני על מנת לא ליצור חילול שבת, זה אחד.

יעקב ליצמן: כשאתה אומר לפנות למפעילים, למה אתה מתכוון?

יעקב ליצמן: הרי אין היום מפעיל קו נוף הגליל-אשדוד.

ישראל אייכלר: אולי נחבר עכשיו את ארקיש, מפעיל עיריית נוף הגליל, אולי יש להם מה לחדש לנו.

שי שמעון מלכה: המפעיל שיושב שם, אם זה עפיפי או מישהו אחר, אני מדבר על ממונה מחוז, קודם כל ממונה מחוז משרד התחבורה, דברו איתו, הוא יודע לכוון את זה לאיזה מפעיל, ולהתחיל משם.

שי שמעון מלכה: אני חושב שאפשר לעשות דברים יפים.

שי שמעון מלכה: כמו שיובל אמר, בסוף זה גם תקציבים, אבל יודעים למנף את הדברים ולסדר אותם בסוף בהתאם לצרכים של הציבור.

שי שמעון מלכה: כי אם יש קו שהוא נוסע עם שלושה אנשים לצורך העניין בתוך איזה מושב, אז אולי לסדר שמה שיהיה מיניבוס שייסע רק פעם או פעמיים ביום.

שי שמעון מלכה: מה שיובל אמר אני בהחלט מבין את זה, כי בסוף זה באמת משאבים שצריך לאשר אותם.

ישראל אייכלר: תודה רבה על העצה, כי זו ההצעה הכי מעשית שאני שומע.

ישראל אייכלר: עמר דהאר היה אמור להיות פה, מטעם חברת התיירות והנסיעות נצרת, אבל סהל עפיפי נמצא נדמה לי בזום.

ישראל אייכלר: אז אנחנו נפנה אליו תכף, קודם אני רוצה את אלכסנדר דלקין, מ"מ ראש העיר.

ישראל אייכלר: אלכסנדר לא נמצא?

ישראל אייכלר: אז סהל איתנו.

ישראל אייכלר: שלום סהל.

סהל עפיפי: שלום רב.

ישראל אייכלר: שלום.

ישראל אייכלר: אני מקווה שקו התחבורה בין נצרת לירושלים יאפשר לך בפעם הבאה להיות איתנו, היינו מאד שמחים אם היית בא.

סהל עפיפי: אני אשמח בפעם הבאה להצטרף אליכם.

ישראל אייכלר: בבקשה.

ישראל אייכלר: אמר פה נציג "דן" שגם לחברת המפעילה יש איזשהו סיי, איזו אמירה, איזה שיתוף פעולה שיכול להביא למשרד התחבורה ולעירייה את הנתונים, אתם הרי בשטח, אתם מכירים את האנשים.

ישראל אייכלר: אתה יכול להגיד לנו משהו על הצרכים של נוף הגליל לגבי ירושלים, אשדוד?

ישראל אייכלר: אתה נוסע גם לאשדוד, נכון?

סהל עפיפי: לא, אנחנו לא נותנים שירות לאשדוד, רק לבני ברק.

ישראל אייכלר: רק לבני ברק?

ישראל אייכלר: מי נותן לירושלים?

קריאה: ירושלים זה אגד.

ישראל אייכלר: רגע, עפיפי, אבל לצפת אתם כן נותנים.

קריאה: צפת זה נתיב אקספרס.

יוסף מאיר כהנא: שיוסיפו תגבור, נדבר על התגבור לבני ברק, צריך תגבור.

סהל עפיפי: אנחנו בסופ"ש מתגברים עם שני אוטובוסים, אבל בימים רגילים רק אוטובוס אחד.

ישראל אייכלר: לבני ברק אוטובוס אחד ביום?

סהל עפיפי: כן, ובסופ"ש שני אוטובוסים.

ישראל אייכלר: כמה אנשים נוסעים איתכם ביום רגיל?

סהל עפיפי: בדרך כלל כמעט מלא.

ישראל אייכלר: מלא, כלומר אין בעיה של מעט אנשים.

ישראל אייכלר: לגבי סופי השבוע, כמה אוטובוסים יש לכם?

סהל עפיפי: שניים.

ישראל אייכלר: שניים.

ישראל אייכלר: אתם יכולים להיות בקשר עם משרד התחבורה ועם העירייה לתגבר את הקווים האלה?

סהל עפיפי: אנחנו תמיד בקשר עם משרד התחבורה והעירייה, ואנחנו גם תמיד שולחים למשרד התחבורה את כל הבקשות או התלונות שאנחנו מקבלים.

סהל עפיפי: אנחנו נשמח לשתף פעולה, זה תמיד אפשרי.

ישראל אייכלר: אחת הבקשות זה שלא יהיה קשר בין האוטובוס שבא לאוטובוס שחוזר.

ישראל אייכלר: כי לפעמים קורה שבגלל שאתה לא נותן שני אוטובוסים אחד לפה ואחד לפה, אז אנשים מחכים לאוטובוס חזרה כבר מאד מאוחר, גם ביום ששי שזה עלול להגיע להדלקת נרות, וגם במוצאי שבתות בקיץ.

ישראל אייכלר: אתה יודע על מה אני מדבר, שלא יהיה linkage שכל האנשים שצריכים לחזור חייבים לחכות לאוטובוס האחד והבודד שבא.

ישראל אייכלר: שיהיו אולי שני קווים, שאחד נוסע ואחד בא.

ישראל אייכלר: אז אני מאד אשמח.

סהל עפיפי: אנחנו נשמח לשבת עם משרד התחבורה, בנוף הגליל, ואם יש אפשרות להוסיף עוד אוטובוס לקו הזה אנחנו בדרך כלל משתפים פעולה.

ישראל אייכלר: אז אני מודה לך מאד מר עפיפי, תמסור דרישת שלום.

סהל עפיפי: תודה רבה.

קריאה: אמרו פה בעצם שאי אפשר להעמיס בירושלים על בר אילן, על כל המקומות האלה, ובעצם עכשיו מתברר שבתוך בני ברק כן, אין בעיה להעמיס, ושכולנו ניכנס לבני ברק ומשם נמשיך.

ישראל אייכלר: טוב, אז גם לשאלתך, אנחנו נפנה לארז לבחר, סגן מנהל התחב"צ באגד, ונמצא איתו גם רוני פלה, מנהל תנועה בינעירוני צפון.

ישראל אייכלר: ארז איתנו?

ישראל אייכלר: רוני פלה?

ישראל אייכלר: אז רוני פלה, מנהל תנועה בינעירוני צפון, כן.

ישראל אייכלר: אתה גר בצפון?

ישראל אייכלר: נמצא בצפון?

רוני פלה: צהריים טובים לכולם.

רוני פלה: כן, אני תושב קיבוץ הגושרים, ליד קרית שמונה.

רוני פלה: מזה כ-13-14 שנה מטפל בכל הנושא של קווי הצפון, מתל אביב צפונה, מירושלים צפונה.

ישראל אייכלר: כולל נוף הגליל?

רוני פלה: כולל נוף הגליל.

ישראל אייכלר: אז יש לך איזו בשורה שתוכל לעזור לנו כדי לעזור לאנשים שם להגביר קצת את התדירות?

רוני פלה: תראה, קודם כל אני לא יכול להתחייב בשם אף אחד, אבל אנחנו במשא ומתן עם משרד התחבורה על תוספת אוטובוסים כרגע בימים א'-ה', אני מאמין שזה יקרה בזמן הלא רחוק מהיום, כשהמטרה היא לפזר את האוטובוסים על כל שעות היממה, גם לתת אפשרות לציבור שנוסע לחתונות בירושלים שיהיה להם איך לחזור, וגם איך להגיע.

רוני פלה: לגבי סופי שבוע, כרגע יש לנו ארבעה אוטובוסים בימי ששי, כשהאחרון מביניהם בשעה 12:15 הוא כפול, היות וזיהינו שמתחילה שמה בעיה, ויום ששי האחרון, בערב חג, מה שקרה, אנחנו לא יודעים לצפות את העתיד, אנחנו עובדים על סמך נתונים משנים עברו.

רוני פלה: מבחינת ספירות נוסעים, ראינו ששניים יספיקו.

רוני פלה: היתה שם בעיה, נשלח אוטובוס תגבור מעפולה, בגלל הפקקים בנצרת לקח לו משהו כמו שעה להגיע.

רוני פלה: הוא הגיע אמנם מאוחר, רשמנו לפנינו, ובעזרת השם יתברך מהמועד הבא, ערבי חגים וכאלה, אנחנו נשתדל לתת שלושה ואפילו ארבעה אוטובוסים, כמובן מבחינת מה שאנחנו יכולים לבצע.

רוני פלה: מבחינת החזרה מירושלים במוצאי שבת יש לנו ארבעה אוטובוסים.

רוני פלה: אחד הוא קצת פחות רלוונטי לגביכם, זה ב-20:45, כי זה ממש צמוד לצאת השבת.

רוני פלה: יש ב-22:10, 22:55 ו-23:50, למועדים הבאים של מועדי ישראל אנחנו נשתדל לתגבר את הכמות הזאת, כי מה שקרה, בתקופת הקורונה הגיע ציבור מאד גדול לגור בנצרת ולא זיהינו את זה, עד שנגמרה תקופת הקורונה והכל נפתח.

יעקב ליצמן: וגם עכשיו, יש שבעה בניינים שקיבלו טופס 4 בשכונה לפני כחודש - - -

ישראל אייכלר: אז כדאי שיהיה איש קשר.

ישראל אייכלר: עם מי אתה בקשר בנוף הגליל?

רוני פלה: רשום לי במשרד, אין לי את זה פה.

ישראל אייכלר: אז כדאי מאד שתתעדכן, כי אני שמעתי שרק השבוע מתווספות עוד איזה 30 משפחות או יותר.

קריאה: יותר.

רוני פלה: אני רק מפנה את תשומת ליבך לזה שאם תרצו, במידה ותרצו תוספת אוטובוסים קבועה, הכתובת היא משרד התחבורה ופחות אנחנו.

רוני פלה: למרות שאני אומר, משרד התחבורה דיבר איתנו ואנחנו נתנו לו המלצה, ואני מקווה שממש בטווח הקרוב תהיה תוספת של שלושה אוטובוסים לכל כיוון.

ישראל אייכלר: אז אני ממש מודה לך ואנחנו נהיה בקשר.

ישראל אייכלר: חבר'ה, אתם צריכים להיות בקשר עם האנשים כמו שאמר נציג חברת דן.

יעקב ליצמן: אנחנו מנסים אבל אין לנו ממש עם מי לדבר באגד.

יעקב ליצמן: מתקשרים ל- *2800 זורקים אותנו מכל המדרגות.

רוני פלה: אתה צריך להבין, כבוד הרב, שהשיחה היא לא מעכשיו לעכשיו.

רוני פלה: הפנייה צריכה להיות שבועיים ושלוש ואפילו חודשיים לפני.

יעקב ליצמן: אני יודע שיש איזה נציג אצלנו בשם ישראל סטאריק, הוא דיבר עם הרב רוזנשטיין שאמר לו שיש תיאום עם אגד ויהיה בעזרת ה' תגבור משמעותי.

יעקב ליצמן: שני אוטובוסים כמו בכל שבוע זה לא תגבור משמעותי.

יעקב ליצמן: אותו דבר קרה גם בפסח, אותו דבר לדעתי יקרה גם בחגים.

רוני פלה: אמרתי, זיהינו את הבעיה, לקחנו לתשומת ליבנו, וכבר אני אתן לך בשורה משמחת ל'בין הזמנים': כבר בימי ששי יהיו שלושה אוטובוסים.

רוני פלה: כבר תיקנו את עצמנו.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: לגבי מוצאי שבת, מנוף הגליל לירושלים, האוטובוס הראשון יוצא עדיין לפני צאת השבת, בשמונה וחצי, כשעדיין שבת.

יעקב ליצמן: האוטובוס הבא רק ב- 23:15.

יעקב ליצמן: לתושבים שנמצאים בהר יונה שצריכים לחזור לירושלים זה לא ממש נוח.

יעקב ליצמן: האם ניתן לשנות משהו שם בלוחות זמנים?

ישראל אייכלר: אפשר לתכנן שבימי הקיץ זה שונה ממה שבימי החורף.

ישראל אייכלר: זה לא דבר מורכב מדי.

ישראל אייכלר: אבל אני חושב שצריך איש קשר בשביל אינפורמציה, שתדעו איזה חגים, איזה שעות וכו'.

רוני פלה: אם אני זוכר נכון יש אצלכם בחור בקהילה בשם יהושע.

יעקב ליצמן: לא מכיר.

יעקב ליצמן: אולי בבני ברק?

ישראל אייכלר: רוני, מנהלת הוועדה שלנו תהיה איתך בקשר, תיקח את הפרטים שלך, ואנחנו נעביר את זה לנציגי התושבים שיהיו איתך בקשר ישיר.

רוני פלה: מה שנוכל לעזור אנחנו נעשה.

ישראל אייכלר: אני מודה לך רוני, תודה שהיית איתנו.

ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם את הדיון.

ישראל אייכלר: אנחנו מסכמים את הבקשות.

ישראל אייכלר: בקשה ראשונה זה קו ישיר נוף הגליל-אשדוד, אנחנו עומדים על זה כהחלטת ועדה, בפרט לסופי שבוע, ואנחנו מבקשים ממשרד התחבורה ומשרת התחבורה לאשר את זה.

ישראל אייכלר: בפרט שהיא כבר היתה בנצרת, אז אולי היא תעלה לנוף הגליל בהזדמנות.

ישראל אייכלר: הדבר היותר בסיסי שציינה יו"ר הוועדה, שאנחנו רוצים את כל נתוני משרד התחבורה, נתוני הנסיעות לנוף הגליל מחיפה, מבית שמש, מאשדוד, ירושלים בני ברק ולשם, מכל המקומות ואליהם את כל הנתונים אם אפשר.

ישראל אייכלר: אם יש לכם את זה במחשבים אנחנו נקבל תוך שבוע, אם תחשבו שצריך עוד שבוע לא אכפת לי שזה יהיה עוד שבועיים, המנהלת תפנה אליכם כדי לקבל את כל הנתונים, כדי שבדיון הבא בעזרת ה' יהיו לנו כל הנתונים לגבי הצורך, אחר כך נדבר על התקציבים והדברים האלה.

ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים שיהיה קו אקספרס לירושלים, בנוסף על הקו הקיים, כדי לא לפגוע באף אחד אחר, דרך כביש 6, ורשמנו לפנינו את הודעת נציג משרד התחבורה, שבספטמבר יסתיימו העבודות ואז יוכלו לראות האם אפשר להעביר את הקו לשם, או חלק ממנו כמובן.

ישראל אייכלר: לחילופין, לפחות להתחיל בסופי שבוע או הקו האחרון בלילה, כשאפשר אולי כבר עכשיו בשעות שאין עומס בכבישים.

ישראל אייכלר: אנחנו מבקשים הוספת תחנות בשכונת צפון ירושלים, בקו נוף הגליל-ירושלים, ובפרט תחנת הורדה סופית בהר חוצבים.

ישראל אייכלר: תגבור קו נוף הגליל-בני ברק, 828, קיבלנו מיובל את הבשורה שהם הולכים לתגבר את זה, ואנחנו באמת רוצים שזה יהיה גם באמצע שבוע וגם בסוף השבוע, פשוט להוסיף נסיעות, וזה יפתור הרבה בעיות.

ישראל אייכלר: זה גם יפתור בעיות לנוסעים וגם למדינה, שאנשים יוכלו ללכת לגור שם, כמו שמספר פה תושב אשדוד שהוא לא יכול ללכת לגור במצב הקיים.

ישראל אייכלר: ביצוע נסיעות הלוך וחזור במקביל בשני אוטובוסים נפרדים בקו 828, מה שדיברנו גם עם עפיפי, שלא יכול להיות מצב שאנחנו נהיה תלויים באוטובוס שהגיע עם האוטובוס שיחזור.

ישראל אייכלר: אם יש לנו שני אוטובוסים אז יש כבר את הסימביוזה בין שניהם.

ישראל אייכלר: סעיף נוסף לגבי קו 828, אנחנו רוצים שיוכל לעבור דרך כביש 6, אם אפשר.

ישראל אייכלר: לגבי הנגשת הקו לחיפה, לא דיברנו על חיפה, אבל יש לנו הרבה פניות שם.

ישראל אייכלר: אנחנו רוצים שיוסיפו תחנה בנוף הגליל בצומת הר יונה ג', ממש בצומת, ממש בדרך, לקו 342 לעשות שם תחנה.

יעקב ליצמן: גם לקו 431 טבריה-מגדל העמק, זה ישפר את התעסוקה לתושבים לאזור תעשייה קדמת הגליל, טבריה ומגדל העמק.

ישראל אייכלר: אז נגיד את זה יותר ברור כדי שזה ייכלל ברור בסיכום הבקשות.

ישראל אייכלר: איך קראת לזה?

יעקב ליצמן: יש כביש שנקרא 6400 שנכנס לנוף הגליל, ועובר בו קו 431.

ישראל אייכלר: וזה נועד לתעסוקה.

ישראל אייכלר: וזה מאוד חשוב לנו שתהיה לאנשים תעסוקה ושיוכלו להגיע למקומות העבודה.

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: רק בשבוע האחרון עשרה אנשים התחילו לעבודה באזור תעשייה קדמת הגליל.

ישראל אייכלר: והאוטובוס איפה עובר?

יעקב ליצמן: בכביש 6400.

ישראל אייכלר: ואיפה רוצים את התחנה?

יעקב ליצמן: שהאוטובוס יעבור דרך מעלה יצחק ליד השכונה.

ישראל אייכלר: מעלה יצחק זה הכביש הראשי.

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: הכביש שעולה להר יונה ג'.

ישראל אייכלר: עולה לנוף הגליל מכיוון ריינה ומשהד.

ישראל אייכלר: ואז זה יהיה גם לתושבים שם עזרה.

ישראל אייכלר: סעיף 9, קו ישיר מנוף הגליל לבית שמש: תבדקו את זה, לפחות בסופי שבוע, מוצאי שבת וימי שישי, ויכול להיות שיש צורך גם באמצע שבוע, ממש לפי הצרכים ולא לפי משהו אחר, אנחנו לא רוצים שיהיו אוטובוסים ריקים, אבל אנחנו גם לא מוכנים שאוטובוסים שנצרכים לא יהיו.

ישראל אייכלר: אני רוצה להודות ליובל רזין שהגיע לכאן.

ישראל אייכלר: אני רוצה לבשר לכל הנוכחים ולכל אלה שהיו צריכים להיות בזום, שהקורונה בעזרת ה' נגמרה.

ישראל אייכלר: אנחנו כוועדה לא נסכים שאנשים יישבו במקוון, אלא אם כן מישהו חולה או מישהו לא יכול לבוא, אבל הדיונים צריכים להיות פה בוועדה.

ישראל אייכלר: אני אומר את זה כמ"מ יו"ר הוועדה, אבל אני חושב שעל דעתה, שאנשים צריכים להגיע, ולענות, ולהשיב, ולהביא נתונים.

ישראל אייכלר: תודה רבה לכם, הדיון הסתיים.