ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 159, 2022-06-06 09:00

משה טור פז: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

משה טור פז: היום ז' בסיון התשפ"ב, 6 ביוני 2022.

משה טור פז: על סדר היום: ועדות אפיון בחינוך המיוחד והמשלב.

משה טור פז: חברת הכנסת שרן השכל, יושבת ראש הוועדה תהיה איתנו מאוחר יותר.

משה טור פז: אני משה טור פז, אני פותח את הוועדה.

משה טור פז: הנושא של וועדות אפיון וזכאות בחינוך המיוחד הוא נושא מאוד משמעותי ורגיש במערכת.

משה טור פז: הוא פוגש אותנו אנשי החינוך וכמובן את ההורים אולי באחד המקומות הרגישים ביותר, ונא בין הצורך האישי ומה שהילד ובעקבותיו ההורים נמצאים בו, לבין המקום שבו המערכת או המדינה אמורה לספק.

משה טור פז: באמירה מאוד כללית, אני חושב שיש בישראל מערכת חינוך מיוחד ושירותי חינוך מיוחד ברמה מאוד גבוהה, ויש בהם אתגרים.

משה טור פז: אחד האתגרים המשמעותיים ביותר הוא זה שמובא לפנינו היום.

משה טור פז: אנחנו נדון היום בנושא הוועדות.

משה טור פז: כאמור, חברת הכנסת השכל תהיה איתנו בהמשך.

משה טור פז: אני מבקש להתמקד גם בטכניקה והמנגנון שקורה וגם בתקופה המאוד קריטית הזו של חודשים יוני, יולי ואוגוסט, כאשר לכאורה וועדות ההשמה היו אמורות להסתיים אבל בפועל אנחנו יודעים שהן עוד לא הסתיימו, לפחות מתקיימות חריגות גם בחודשים האלה.

משה טור פז: ועדות האפיון נמצאות בעיצומן ושיבוץ הילדים במערכות נמצא בעיצומו.

משה טור פז: את כל זה נרצה לשמוע היום ולהבין היכן המשרד עומד.

משה טור פז: נרצה להבין משמעויות ספציפיות לקראת שנת הלימודים תשפ"ג.

משה טור פז: אציין שברקע מרחפת כל הזמן הרפורמה בחינוך המיוחד שמלאו לה כארבע שנים ויש לה הרבה מאוד השלכות על ההתנהלות השוטפת והאסטרטגית של המשרד.

משה טור פז: אנחנו נפתח במשרד החינוך.

משה טור פז: אינה, את מציגה?

אינה זלצמן: אני אתחיל ויצטרפו אליי.

משה טור פז: מצוין.

משה טור פז: אינה, בבקשה.

אינה זלצמן: אני רוצה להצטרף לדברים שלך שהחינוך המיוחד במדינת ישראל הוא חינוך טוב שנותן את המענים לתלמידים, חשיבה על כל תלמיד ותלמידה עם מערך של הכשרה מאוד ראויה ותהליכים שאנחנו עושים כדי שהילדים הללו יקבלו את מה שמגיע להם.

אינה זלצמן: גם בנושא הרפורמה בחינוך המיוחד אנחנו עושים מהלכים לבחון את הרפורמה, כמו שאמרה השרה.

אינה זלצמן: לצורך זה היה לנו שיתוף ציבור, מפגש עם הורים והאקדמיה.

אינה זלצמן: אנחנו בבחינה של המהלך הזה כדי לדייק ולטייב טוב יותר את הנדרש.

אינה זלצמן: לגבי הנושא של ועדות זכאות ואפיון, אנחנו עומדים כרגע במצב טוב של 93% של וועדות שהתקיימו.

אינה זלצמן: זה באמת מתוך מהלכים שאנחנו נקטנו בהם כדי שאחר כך בשטח אפשר יהיה לשבץ את התלמידים, לתת להם את המענים מההתחלה ושהמנהלים וההורים יידעו מראש היכן התלמידים של החינוך המיוחד משובצים.

משה טור פז: 93% מתוך מה?

משה טור פז: מתוך אלה שעברו כבר ועדות השמה?

משה טור פז: ממה הנתון הזה נגזר?

אינה זלצמן: אתה יודע, כל שנה אנחנו צופים את פני העתיד.

אינה זלצמן: מתוך הצפי שלנו אנחנו עומדים על 93% של ועדות שהתקיימו.

משה טור פז: אוקי.

משה טור פז: סליחה, תמשיכי.

אינה זלצמן: בוא תשאל אותנו דברים ספציפיים כי מבחינתנו אנחנו עומדים ביעדים שהצבנו לנו מבחינת ועדות זכאות ואפיון.

אינה זלצמן: אולי אני אתן ליואל להוסיף עוד משפט או שניים.

יואל לוין: הנקודה המרכזית זה שלאחר כשלוש-ארבע שנים של יישום בפועל, בעצם למדנו הרבה דברים על המנגנון והיישום עצמו, מה עובד ומה פחות עובד.

יואל לוין: ישבנו עם כל הארגונים והסקטורים, גם יחד וגם בנפרד, כדי לנסות להבין.

יואל לוין: אנחנו פועלים לקראת ניסיון לראות איך אנחנו עומדים לשנות את הדברים שעלו בפורומים השונים.

יואל לוין: אני חושב שהרפורמה ביסודה הייתה טובה ונגעה בדברים מאוד מרכזיים שאנחנו רוצים לעשות בהם שינוי.

יואל לוין: הדיוקים שנעשה יחד כשתהיה איזושהי תמימות דעים מסביב לשולחן, אני מניח שבסופו של דבר ישרתו את כולנו.

משה טור פז: יואל, אני מבין מתוך דבריך שיש כבר כמה מסקנות שהסקתם מארבע שנים של תהליך.

משה טור פז: אתה יכול לתת לנו את עיקרי הסיכומים?

יואל לוין: יש לנו כעשרה נושאים שונים שבהם אנחנו רוצים לעשות שינויים.

יואל לוין: הנושאים האלה יבואו לידי ביטוי בשינוי עצמו, אם זה נושא של אוכלוסיות התלמידים שמגיעות לוועדה, אם זה נושא חברי הצוות שמשתתפים בוועדה, אם זה ניהול הוועדה, יושב ראש הוועדה וכדומה.

יואל לוין: הנושאים האלה הם נושאים מרכזיים שאנחנו צריכים עוד ללטש אותם בשולחנות העגולים.

יואל לוין: אני מניח שאנחנו נצא עם מסקנות שיובאו למקבלי ההחלטות כדי להחליט על תיקון נוסף לחוק החינוך המיוחד.

משה טור פז: אינה, ציינתם ש-93% מהוועדות התקיימו.

משה טור פז: כמה מההורים כבר קיבלו שיבוץ?

משה טור פז: יש לכם נתון?

יואל לוין: לגבי השיבוצים, רוב התלמידים שבגינם אנחנו מנהלים את הוועדות הם תלמידים שכבר לומדים ומבצעים - - -

משה טור פז: ועדות המשך.

יואל לוין: כן, ועדות המשך.

יואל לוין: לכן רוב השיבוצים כבר קיימים.

משה טור פז: מה לגבי החדשים?

יואל לוין: לגבי החדשים, אנחנו ממתינים לקבלת גידול טבעי מהאוצר של כיתות לחינוך מיוחד כדי שנוכל להשלים את תהליך השיבוץ.

יואל לוין: בדרך כלל במהלך יוני-יולי אנחנו - - -

משה טור פז: יואל, בוא נעמיק עוד רגע בתהליך.

משה טור פז: בין שליש לשישית זה תלמידים יוצאים ותלמידים נכנסים, נכון?

משה טור פז: גם כאן אתה צריך ועדות השמה ואת התוצאות שלהן.

משה טור פז: אם בוגרי י"ב או ו' עזבו את המוסד, או אפילו בוגרי גיל 21, יש לך מכסה שאתה לא צריך בשבילה הרחבה של האוצר, אתה צריך להכניס את מה שהוצאת.

יואל לוין: כעיקרון כל תלמיד שמתקיימת בגינו וועדה, כעבור 14 ימים מקבל כבר את אישור הוועדה על זכאות.

יואל לוין: בהמשך הוא גם משובץ.

יואל לוין: רוב התלמידים ככולם משובצים ישר בתהליך, כיוון שאנחנו פותחים כיתות וסוגרים כיתות.

יואל לוין: יש לנו גם כיתות בגידול טבעי שאנחנו עדיין עובדים כדי שייפתחו כסדרן.

משה טור פז: כלומר אתגר ההרחבה שקיים כל שנה והוצג פה בוועדת החינוך גם בשנה שעברה, עוד לא קיבלתם אישור מהאוצר.

אינה זלצמן: אני מניחה שברגע שנסיים את כל הוועדות נקיים שיח.

אינה זלצמן: אני רוצה להגיד שאנחנו עובדים באופן מאוד הדוק עם המחוזות כדי להציג בפניכם תמונה כזאת של ועדות זכאות ואפיון.

אינה זלצמן: המנגנון שפיתחנו של עבודה משותפת, בכל מחוז יש לנו רפרנט ואנחנו עובדים עם הרשויות, הוא מנגנון שבעצם מאפשר לנו לבחון כל תלמיד ותלמיד ולוודא שהתלמידים מקבלים את המענים.

אינה זלצמן: לכן זה מהלך שאנחנו לא עושים רק לקראת התאריך הזה, אלא זה מהלך סדור שמתחיל מתחילת השנה אחרי תהליך של מיצוי אפשרויות.

אינה זלצמן: פה המקום להגיד תודה גדולה לאנשים ולמורים בשטח שעושים את המהלך הזה שמביא אותנו בסופו של דבר למקום בו אנחנו נמצאים.

משה טור פז: אינה, עוד שאלה אחת.

משה טור פז: אני יודע מניסיוני במערכת עירונית ואני רואה שזה גם עולה פה, מקומם של ההורים בתהליך.

משה טור פז: איפה היום נמצאים ההורים בוועדות השונות מבחינתכם?

אינה זלצמן: ברור שההורים הם פרטנר משמעותי שלנו, הם מכירים הכי טוב את התלמידים.

משה טור פז: איך זה בא לידי ביטוי בוועדות?

אינה זלצמן: איך הוועדה מתקיימת?

אינה זלצמן: תכף יואל יסביר.

אינה זלצמן: ההורים מוזמנים.

יואל לוין: אני חושב שאחד המרכיבים המשמעותיים לדעתי לשביעות רצון כל ההורים זה שלהורים סוף סוף יש אפשרות לבחור במסגרת הוועדה את סוג המסגרת שבו יילמד התלמיד.

יואל לוין: עד לפני זה היה בסמכות הוועדה לקבוע השמה לתלמיד מבלי שההורים ייקחו חלק בתהליך.

משה טור פז: יואל, האם מישהו מנגיש להורים את המידע?

משה טור פז: מישהו נותן להם את מה שהם צריכים כדי לדעת מה האפשרויות העומדות בפניהם, מה קיים ומה לא קיים?

יואל לוין: בוודאי.

יואל לוין: הצוותים מקבלים הנחיות על מנת - - -

משה טור פז: מה זה הצוותים?

משה טור פז: צוותי בית הספר?

יואל לוין: גם של בית הספר וגם במסגרת הוועדות מקבלים הנחיות כדי שיוכלו לתת את מירב המידע להורים.

יואל לוין: יש לנו גם פורטל של הורים שנותן את המידע בתוך המערכת.

יואל לוין: אנחנו הולכים ומשכללים את זה לאורך הזמן, אנחנו מפתחים את המערכות הממוחשבות ככה שהם יוכלו לקבל את מירב המידע גם בפרק זמן סביר.

יואל לוין: כמובן שתמיד יהיה לאן להשתפר בתחום הזה.

משה טור פז: אוקי.

משה טור פז: עוד משהו?

משה טור פז: תודה.

משה טור פז: יש מנהלת אגף לאגף לחינוך המיוחד?

אינה זלצמן: כרגע לא.

משה טור פז: מי ממלא מקום?

אינה זלצמן: אני.

משה טור פז: את ממלאת מקום?

אינה זלצמן: גם.

משה טור פז: יש תהליך?

אינה זלצמן: נכון.

משה טור פז: דוקטור הדר ירדני ממשרד הבריאות, בבקשה.

הדר ירדני: בוקר טוב.

הדר ירדני: אני דוקטור הדר ירדני, מנהלת המחלקה להתפתחות הילד ושיקומו במשרד הבריאות.

הדר ירדני: יש פה עוד שתי נציגות מהמשרד שידברו בהמשך.

הדר ירדני: בגדול אני רוצה לציין שאנחנו בהחלט מאוד משתדלים לעבוד בשיתוף פעולה עם משרד החינוך.

הדר ירדני: לאורך השנים האחרונות אנחנו מקיימים פגישות סקטוריאליות בתחום ה-קלינאות תקשורת שכוללות נציגים ממשרד החינוך, משרד הבריאות והקופות.

הדר ירדני: אנחנו יוזמים את זה - - -

משה טור פז: תסבירי רגע על התפקיד של משרד הבריאות בתהליך הזה.

משה טור פז: איפה אתם ומשרד החינוך נפגשים?

הדר ירדני: בעצם כל הילדים שמגיעים לוועדות אפיון מגיעים עם מסמכים שמקורם במשרד הבריאות, הקופות, אנשי מקצועות הבריאות, פסיכולוגים ועובדים סוציאליים.

הדר ירדני: זו בעצם הניירת שעל פיה מקבלים את האפיונים בוועדת האפיון והזכאות.

משה טור פז: אבל אם אדם הלך לאבחון פרטי?

הדר ירדני: אני תכף אדבר על זה, אני רוצה לדבר מסודר כי יש לי את זה בראש.

הדר ירדני: כמו שאמרתי, אנחנו מאוד משתדלים לעבוד בשיתוף פעולה.

הדר ירדני: קיימנו מספר דיונים והיו אפילו מסמכים שהעברנו פה בוועדת החינוך, כמו למשל המסמך של העברת המידע.

הדר ירדני: אני חושבת שישנו רצון לשתף פעולה.

הדר ירדני: יחד עם זאת, אנחנו עדיין נתקלים לא אחת במצבים שמשרד החינוך קובע נהלים ומחליט על חוזרים ללא שיתוף שלנו.

הדר ירדני: למשל, אף אחד מאתנו לא שמע על השולחנות העגולים.

הדר ירדני: זו רק דוגמה.

הדר ירדני: יש את המסמך הזה של הגורם שאבחנתו קבילה.

הדר ירדני: דיברת גם על אבחונים פרטיים, אז אני רוצה לתת מספר דוגמאות היכן זה מתנגש איתנו.

הדר ירדני: כשאנחנו מדברים למשל על אבחון הפרעת קשב וריכוז, משנת 2013 המשרד הכשיר 700 רופאים לאבחן הפרעת קשב ולהתחיל טיפול ראשוני.

הדר ירדני: כולם מקבלים אישור ממנכ"ל משרד הבריאות.

הדר ירדני: לצערי הרב, למרות פניות חוזרות ונשנות למשרד החינוך, הם עדיין לא הוכנסו כגורמים שאבחנתם קבילה.

הדר ירדני: כל אותם 700 רופאים שיכולים מאוד להקל על תורי המתנה ועל ההורים, אפשר להגיע לאבחון בתור קצר יחסית, הם עדיין נדרשים ללכת לנוירולוג או פסיכיאטר ילדים שכתובים כגורמים היחידים שאבחנתם קבילה.

משה טור פז: כלומר יש הבדל בין נהלי ההגשה לוועדת ההשמה ביניכם לבין משרד החינוך?

הדר ירדני: נכון.

משה טור פז: כשאתם נותנים כשירות לרופא, הכוונה לרופא משפחה?

הדר ירדני: רופא ילדים בעיקר.

משה טור פז: והם דורשים נוירולוג?

הדר ירדני: כן, הם לא שינו את זה למרות פניות חוזרות של הגורמים הכי מוסמכים במשרד הבריאות בבקשה לשנות את זה.

משה טור פז: אני יודע שיש פה הרבה אנשים שמחכים, אבל אני בכל זאת רוצה לשאול את אינה מה אתם אומרים על הפער הזה?

אינה זלצמן: הפער הזה הוא - - אני בוררת את מילותיי.

משה טור פז: אינה, התקיים שיח ביניכם?

אינה זלצמן: כן, התקיים שיח גם ברמת מנכ"לים.

אינה זלצמן: זה שיש פערי תפיסה, אני לא רוצה לפתוח אותם כאן כי אני לא חושבת שזה המקום.

קריאה: זה ויכוח מקצועי?

אינה זלצמן: כן.

משה טור פז: כלומר יש ויכוח מקצועי בין משרד הבריאות לבין משרד החינוך בשאלה מי הדרג המקצועי, איזה דרג מקצוע בסמכותו להגיש לוועדה.

אינה זלצמן: ומה האחריות של כל משרד, נעלה את זה מדרגה.

משה טור פז: זה כבר לא ויכוח מקצועי, זה כבר ויכוח בירוקרטי.

אינה זלצמן: לא, זה ברמה מקצועית.

משה טור פז: חבר הכנסת מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: גברתי, אני חושב שגם מי שקבע בזמנו שמשרד החינוך אימץ את התפיסה שנוירולוג הוא שייתן אבחון, אני רוצה להאמין שבעל תפקיד במשרד החינוך קבע.

יעקב מרגי: אני רוצה להאמין שזה בעל מקצוע בתחום הבריאות.

יעקב מרגי: בא משרד הבריאות ואומר שהיום אנחנו מבינים ויודעים יותר, אנחנו יודעים להכשיר רופאי ילדים שיוכלו לזהות.

יעקב מרגי: תאמיני לי, אין לי שום השכלה פדגוגית או רפואית, ואני יכול להבחין למי יש היום - - -

משה טור פז: מדעי החיים.

יעקב מרגי: אז ככל שכן רופא ילדים.

יעקב מרגי: אם יש - - -

אינה זלצמן: זה מאושר על ידי מנכ"ל משרד הבריאות.

יעקב מרגי: הוא רופא במקרה.

יעקב מרגי: אם הוא היה בעל תפקיד הייתי מהסס.

יעקב מרגי: אני עדיין רוצה לקבוע ללכת בתלם הזה שאכן זו אבחנה רפואית שלמשרד הבריאות יש אמירה בנושא.

יעקב מרגי: לכן אם נוצרו פערים, אני חושב שזה היה צריך להיות כבר מוכרע בפגישות וישיבות.

יעקב מרגי: מישהו צריך להכריע.

משה טור פז: הדר, כמה זמן כבר מתקיים הדיון הזה?

הדר ירדני: מספר שנים.

משה טור פז: המחלוקת הזו בין נוירולוג לרופא ילדים.

הדר ירדני: יש מכתבים שיוצאים ממשרד הבריאות למשרד החינוך - - -

יעקב מרגי: זו הסיבה שהמשרד מאבד נקודות פעם אחר פעם בקטע של הנגשת שירות והפשטת השירות.

משה טור פז: הבנתי.

משה טור פז: הדר, תמשיכי.

הדר ירדני: כמו שאמרתי, אנחנו מאוד בעד שיתופי פעולה ויזמנו מספר פגישות שכללו את דני שאני לא רואה פה, את נציגי הקופות, נציגים נוספים ממשרד החינוך ונציגי החברה הישראלית להפרעות קשב בשביל לכתוב איזשהו מסמך או להגיע לאיזושהי הבנה שאנחנו יודעים לטפל ולעזור למשפחות ולילדים עם הפרעות קשב.

הדר ירדני: לצערי הרב, לאחרונה יצא איזשהו מסמך במשרד החינוך שאני לא הכרתי אותו וגם לא החברה להפרעת קשב, שנותן הקלות נוספות לילדים.

הדר ירדני: זה מצוין, אבל אנחנו לא שותפנו.

הדר ירדני: אני לא מבינה מה הדרישה מהרופאים בשטח עכשיו, האם עם יידרשו לכתוב שהילד צריך שימוש באטמי אוזניים או טיוטה במחברת?

הדר ירדני: אני לא יודעת.

הדר ירדני: אנחנו לא עודכנו על החוזר הזה למרות פגישות שנערכות עם דני, נציגי החברה ונציגי הקופות.

הדר ירדני: את המסמך הזה קיבלתי מהשטח והייתי מאוד מופתעת.

הדר ירדני: זו דוגמה אחת.

הדר ירדני: דוגמה נוספת זה הנושא של קלינאות תקשורת.

הדר ירדני: אורלי, את רוצה להרחיב?

אורלי הרצברג: דוקטור אורלי הרצברג, קלינאית תקשורת ארצית במשרד הבריאות.

אורלי הרצברג: אני רוצה להפנות את תשומת הלב לתוספת הראשונה בחוק שבה נכתב שקלינאית תקשורת שחוות דעתה היא קבילה לוועדה בתחום של ילדים הסובלים מהפרעות שפה, היא קלינאית תקשורת בהתפתחות הילד.

אורלי הרצברג: הדבר הזה מאוד מגביל, יש לנו רק 43 מכונים להתפתחות הילד.

אורלי הרצברג: מן הסתם, יש גם מעט מאוד קלינאי תקשורת שיהיו לפי נוסח התקנה הזאת זכאים לתת את אותה חוות דעת.

אורלי הרצברג: הדבר הזה מכביד ביותר על הורים שגם כאשר הם מטופלים על ידי קלינאית תקשורת שלכאורה הייתה יכולה ויש לה את המיומנויות המקצועיות להמליץ או לתת את אותה חוות דעת, הם צריכים לחפש קלינאית תקשורת שעובדת בהתפתחות הילד או במכון מוכר.

אורלי הרצברג: הדבר גורם לסרבול, דחייה ו - - -

יעקב מרגי: מי שיש לו כסף הולך למכונים פרטיים, מי שאין לו ייתקע.

קריאה: מכונים פרטיים לא.

יעקב מרגי: אבל הם יעסיקו כאלה שעובדות במכון.

משה טור פז: אינה, מישהו מהצוות שלך רוצה להתייחס?

אינה זלצמן: כן, אני אתייחס.

אינה זלצמן: קודם כל, יעשה טוב משרד הבריאות אם הוא יכשיר עוד קלינאיות תקשורת.

אינה זלצמן: יחד עם זאת - - -

יעקב מרגי: למה משרד הבריאות?

יעקב מרגי: המל"ג זה משרד החינוך.

יעקב מרגי: אל תזרקו אחד על השני.

אינה זלצמן: בואו נפסיק עם זה, אפשר?

אינה זלצמן: אני ממש לא הלכתי לכיוון הזה.

משה טור פז: כל משרד ישמיע את עמדתו.

אינה זלצמן: ממש הופתעתי מההתנהלות הזאת ואני מבקשת להפסיק אותה.

אינה זלצמן: אני כן רוצה להגיד שיש צוות שיושב על כל נושא המוגבלויות והמסמכים הקבילים במנהל הפדגוגי.

אינה זלצמן: זו בדיוק העבודה שאנחנו עושים מתוך ההבנה שיש צורך לדייק את הדברים.

משה טור פז: אוקי.

משה טור פז: עוד מישהו מהצוות?

משה טור פז: אורלי, אני חוזר אלייך.

אורלי הרצברג: דבר נוסף, העברנו פה בוועדת החינוך בתחילת שנת 2018 מסמך העברת מידע שבו נכתב שתיקים ייפתחו עד ה-30 באפריל וועדות חריגים יתקיימו עד ה-15 באוגוסט.

אורלי הרצברג: זה מסמך שנחתם פה בכנסת בזכות חבר הכנסת שכיבד אותנו בנוכחותו.

יעקב מרגי: השאלה הראשונה שרשמתי לי היא האם התהליך הזה של העברת המידע מתקיים.

אורלי הרצברג: ב-23 לחודש קיבלתי טלפון מזיוה כרמי שהייתה אז אחראית, והיא אמרה לי שהם החליטו לסגור את האפשרות הזאת ב-31 במרץ, וועדת חריגים תהיה רק עד אמצע יולי.

אורלי הרצברג: שאלתי אותה איך אני אמורה להעביר את המידע הזה לשטח ומה קורה עם הילדים שמחכים עד ה-10 באפריל, שיש להם עדיין זכאות לפתוח תיקים.

אורלי הרצברג: היא אמרה לי אנחנו לא מסתדרים, אני מצטערת.

אורלי הרצברג: אני חושב שזו לא דרך לנהל שיתוף פעולה.

אורלי הרצברג: אם היינו יודעים את זה בזמן יכולנו להתארגן יותר טוב.

משה טור פז: כשההורים רבים מול הילדים זה יותר - - הוועדה מבקשת ממשרד הבריאות ומשרד החינוך שיתנהל דיון נוסף בדרגים מקצועיים.

משה טור פז: אני מבין שיש פה הבדלים, אבל אני אומר משהו כמי שגם ישב בצד שלהם פעם.

משה טור פז: יש למשרד החינוך אתגר לא קטן בהתנהלות, עוד רגע נשמע אותו מהשטח, במובן של המרחק בין הסדר המקצועי לבין המענה בשטח.

משה טור פז: בסוף את ה-1 בספטמבר אי אפשר לדחות.

משה טור פז: המציאות של ה-10 באוגוסט היא בלתי אפשרית.

יעקב מרגי: בחינוך המיוחד זה עניין שגרתי שאין להם 1 בספטמבר.

משה טור פז: נכון.

משה טור פז: צריך לומר בכנות, העובדה שהמערכת פתוחה כל כך מאוחר משמעה שאין מענים ב-1 בספטמבר.

משה טור פז: חבר הכנסת מרגי, אני יודע שדנת בזה בוועדת החינוך.

משה טור פז: אני אומר שוב, לא בונים כיתות ב-20 ימים וגם לא מוצאים הורים ומייצרים בתי ספר.

משה טור פז: לכן יש פה פער בין הנגשת הוועדות והצרכים לבין היכולת לאתר.

משה טור פז: אף רשות מדינתית כולל סיירת מטכ"ל לא עובדת ב-20 ימים.

הדר ירדני: אני מסכימה בהחלט, אני רק אומרת שצריך לנהל על זה דיון ולשתף אותנו בתאריך שנוכל - - -

משה טור פז: אני מציע שהדיון הזה ימשיך להתקיים מחוץ לדלתיים האלה או מחוץ למסגרת הזו.

משה טור פז: אנחנו נשמע לפי סדר הבקשות מספר גורמים מהשטח.

משה טור פז: אני מאוד מבקש, עלו פה שתי תובנות מקצועיות ואני שנייה מסכם אותן.

משה טור פז: למרות שהראשונה נשאלה כשאלה, אני יודע שהיא תחזור בהמשך.

משה טור פז: יואל הציג את זה כתהליך ואני מקבל את העניין הזה.

משה טור פז: תהליך מקומם של ההורים בתוך התהליך המקצועי צריך כל הזמן להשתכלל ולהתגבר.

משה טור פז: עוד מעט נשמע כמה טענות בעניין.

משה טור פז: שנית, שיח משרד הבריאות ומשרד החינוך בנושא של מי קביל לתת את האבחון המקצועי, לאיזה דרג והאם קלינאית מסוג כזה או רופא מסוג אחר זה שיח שחייב להמשיך להתקיים בין המשרדים.

משה טור פז: לא להזניח אותו כי אנחנו מבינים שהוא מתקיים כבר מספר שנים.

משה טור פז: לפני שאני פותח, בבקשה מהממ"מ.

אתי וייסבלאי: תודה רבה.

אתי וייסבלאי: אני רק אגיד כמה נתונים על החינוך המיוחד, ועדות זכאות ואפיון שקיבלנו ממשרד החינוך לקראת הדיון.

אתי וייסבלאי: בסך הכל יש לנו 287,000 תלמידי חינוך מיוחד השנה, מתוכם כ-60% משולבים בחינוך הרגיל.

אתי וייסבלאי: זה נתון שנותר קבוע בשנים האחרונות.

אתי וייסבלאי: לקראת השנה הזו, תשפ"ב, כלומר במחצית השנייה של שנת הלימודים הקודמת, היו כ-72,000 דיונים בוועדות זכאות ואפיון ו-44,000 דיונים נוספים בצוותים רב מקצועיים בבתי הספר.

אתי וייסבלאי: על פי הנתונים שקיבלנו, שיעור גבוה מאוד מבין התלמידים שעניינם נדון בוועדות הזכאות והאפיון נמצאו זכאים לשירותי חינוך מיוחד.

אתי וייסבלאי: בשנת תשפ"ב ב-96% מהדיונים התלמידים נמצאו זכאים לשירותי חינוך מיוחדים באמצעות כיתות חינוך מיוחד או סל אישי.

אתי וייסבלאי: כמו שכולם יודעים, התלמידים האלה זכאים לבחור את סוג המסגרת שבה הם ילמדו בשנת הלימודים העוקבת.

אתי וייסבלאי: 37% מתוכם בחרו ללמוד בחינוך הרגיל והיתר בחרו ללמוד במסגרות חינוך מיוחד.

אתי וייסבלאי: תקציב משרד החינוך לוועדות הזכאות והאפיון עמד על כ-59,000,000 שקלים בשנה, רובו הגדול, 55,000,000 שקלים מיועד להעסקת 171 יושבי ראש הוועדות שהם עובדים של משרד החינוך.

סימון דוידסון: יש חלוקה לגילאים מתי ניגשים לוועדות?

אתי וייסבלאי: ניגשים לוועדות במעברים בין שלבי חינוך שונים או אחת לשלוש שנים.

אתי וייסבלאי: למשרד החינוך בוודאי יש נתונים יותר מפורטים.

משה טור פז: אני עוצר שניה כאן.

משה טור פז: תראו, יש לא מעט נתונים.

משה טור פז: יש לפנינו מסמך של בזכות ושל גופים נוספים.

משה טור פז: אני כן חושב שכבר עמדנו פה על שתי הנקודות העיקריות שמבחינתי הדיון הזה צריך להתקיים בשבילן.

משה טור פז: הראשונה זה התיאום המקצועי והסמכויות והשני זה מקומם של ההורים.

משה טור פז: אני פותח כאן למספר אנשים שביקשו לדבר.

משה טור פז: נתחיל עם אביבית ברקאי מארגון בזכות.

משה טור פז: בוקר טוב אביבית.

אביבית ברקאי אהרונוף: בוקר טוב, תודה רבה אדוני היושב ראש.

משה טור פז: היות ויש פה הרבה דוברים אני מבקש למקד ובקצרה.

אביבית ברקאי אהרונוף: המסמך שהועבר הוא גם של ארגון קשר.

אביבית ברקאי אהרונוף: אני מאוד מודה על הקדמת הדיון.

אביבית ברקאי אהרונוף: כפי שנאמר כאן, בסוף אוגוסט כשמתקיימת כאן וועדה אנחנו מגלים כמה ילדים נותרים ללא שיבוצים ושירותים.

אביבית ברקאי אהרונוף: אם יש אפשרות כבר עכשיו לטפל בזה ולהקדים את הדברים זה יהיה מצוין.

אביבית ברקאי אהרונוף: אני רוצה לומר שתיקון מספר 11 זה תיקון שעסק במנגנון, לא במהות.

אביבית ברקאי אהרונוף: הוא קבע מי ואיך יקבעו זכאות לשירותי חינוך מיוחדים.

אביבית ברקאי אהרונוף: הוא לא קבע מה יהיו השירותים ומי ידאג להבטיח שיהיו שירותים בפועל.

אביבית ברקאי אהרונוף: המנגנון כפי שהוא מוכר כאן לכולם, מי שעומד בראש זה נציג משרד החינוך ולצידו יושבים מרבית נציגי משרד החינוך, נציג שלטון מקומי ונציג הורים.

אביבית ברקאי אהרונוף: הם קובעים את הזכאות לשירותי חינוך מיוחדים, את האפיון של הילד, את רמת התפקוד ואת היקף סל השירותים.

אביבית ברקאי אהרונוף: זה מה שהם אמורים לכאורה לקבוע.

אביבית ברקאי אהרונוף: אני רוצה לחלק את הדברים שלי לשניים.

אביבית ברקאי אהרונוף: קודם כל הבעייתיות בחוק והבעייתיות ביישום החוק.

אביבית ברקאי אהרונוף: הבעייתיות בחוק, יושב כאן חבר הכנסת מרגי, שיתפנו את זה הרבה בעשרים דיוני הוועדה.

אביבית ברקאי אהרונוף: החוק עצמו הבחין בין סוגי וכמות השירותים שיקבלו תלמידים בשילוב ובמסגרות נפרדות של חינוך מיוחד.

אביבית ברקאי אהרונוף: לכן אמרנו שמה שיקרה זה שבסופו של דבר הורים יבחרו במסגרות הנפרדות, ולכן הבחירה היא לא אמיתית.

אביבית ברקאי אהרונוף: בסופו של דבר הורים שיש להם או שאין להם אבל הם רוצים שהילד שלהם ישולב, יצטרכו להשקיע הרבה מאוד משאבים של זמן וכסף.

אביבית ברקאי אהרונוף: אנחנו רואים את זה כאן בנתונים.

משה טור פז: אביבית, אני עוצר שנייה.

משה טור פז: אינה, אני יודע שאת ראשת האגף ולעשות שני תפקידים במשרד החינוך זה בלתי אפשרי, אבל אני בכל זאת שואל אותך.

משה טור פז: האם בראיית

משה טור פז: כם יש תיעדוף לשילוב במסגרות רגילות, כלומר שילד מהחינוך המיוחד ישולב בחינוך הרגיל?

יעקב מרגי: החוק אומר שברירת המחדל זה של ההורים.

משה טור פז: מבחינה מקצועית, יש למשרד החינוך אמירה?

יעקב מרגי: השאלה מכשילה.

אינה זלצמן: אנחנו בהחלט פועלים לפי רוח החוק.

אינה זלצמן: הורה שרוצה שהילד שלו ילמד בחינוך הרגיל ילך לחינוך הרגיל והורה שרוצה שהילד שלו יישאר בחינוך המיוחד, ככה אנחנו עושים.

משה טור פז: אביבית, הטענה שלך היא שנוצר תיעדוף למסגרות נפרדות.

יעקב מרגי: בואו נתאמת עם הנתונים.

יעקב מרגי: מה ששמענו גם מהממ"מ ואני גם שומע מאז שחוקק החוק זה - - -

אביבית ברקאי אהרונוף: מרבית ההורים וגם הנתונים האחרונים שהוצגו על ידי משרד החינוך בעצמו, גם נתונים שהגיעו אליי במסגרת בקשה לקבלת מידע, מרבית ההורים בוחרים בחינוך מיוחד או מבקשים לעבור לחינוך המיוחד בגלל שאין למשרד החינוך שירותים לתת בשילוב.

אביבית ברקאי אהרונוף: גם כמות השעות - - -

יעקב מרגי: בחקיקה החשש היה הפוך.

אביבית ברקאי אהרונוף: בחקיקה היה חשש שתהיה הסללה למסגרות נפרדות, וזה מה שקורה.

משה טור פז: את טוענת שזה מה שקורה, אבל לפי הנתונים שהוצגו פה רוב הילדים כן בוחרים להשתלב.

יעקב מרגי: לא היה שינוי דרסטי - - -

אביבית ברקאי אהרונוף: רוב ההורים בסופו של דבר בוחרים לעבור למסגרות נפרדות.

אביבית ברקאי אהרונוף: אני יכולה לפתוח כאן את הנתונים שנשלחו לי על ידי משרד החינוך ולהציג אותם.

אביבית ברקאי אהרונוף: אני רוצה להתמקד על היישום כי נאמר כאן שהמשרד פועל לפי רוח החוק.

אביבית ברקאי אהרונוף: אני אתן רק דוגמה אחת מפנייה שקיבלתי השבוע והיא הועברה למשרד החינוך.

אביבית ברקאי אהרונוף: תלמידה שההורים שלה בחרו לשלב אותה בכיתה רגילה, היא ביקשה סל אישי וקיבלה מספר שעות יפה של סל אישי.

אביבית ברקאי אהרונוף: היא פנתה וביקשה להשתלב במסגרת רגילה ואף אחד מהמסגרות לא רצתה לקבל אותה.

אביבית ברקאי אהרונוף: התשובה שהיא קיבלה היא מצטערים, אבל אנחנו חושבים שטוב לך יותר להיות בכיתה מקדמת.

אביבית ברקאי אהרונוף: זאת התשובה והיא כתובה.

אביבית ברקאי אהרונוף: אנחנו לא משלבים אותך, אנחנו חושבים שטוב לך יותר להיות בכיתה מקדמת.

אביבית ברקאי אהרונוף: זה לא עולה רק מהדוגמה הזאת.

אביבית ברקאי אהרונוף: גם בוועדות, בחלקן אני יושבת ומלווה הורים, אני שומעת שממליצים להורים: למה שלא תלכי למסגרת נפרדת?

אביבית ברקאי אהרונוף: ההמלצה הזאת להורים ניכרת גם בוועדות ולכן אולי הרוח לא מחלחלת מטה.

אביבית ברקאי אהרונוף: אני רוצה לומר עוד כמה מילים לגבי היישום.

אביבית ברקאי אהרונוף: לצערי הרבה מהוועדות - - אני חלילה לא רוצה להכליל, אבל הרבה מהוועדות לא מתנהלות לפי החוק ולא לפי חוזר מנכ"ל.

אביבית ברקאי אהרונוף: אני אתן דוגמאות.

אביבית ברקאי אהרונוף: הורים מקבלים זימונים מהיום למחר, לא לפי לוח הזמנים שנקבע בחוזר מנכ"ל.

אביבית ברקאי אהרונוף: הורים לא מקבלים החלטות ופרוטוקולים.

אביבית ברקאי אהרונוף: אני חושבת שהמסמך הזה יעלה גם בסקר שעורך הדין גולדין יציג כאן.

אביבית ברקאי אהרונוף: בסופו של דבר, בוועדות פילוח כאשר מקבלים 10.9, המחשב מעגל את זה כלפי מטה וילד מקבל שעה פחות, שלא נדבר על השגות במחוז החרדי שלא מתקיימות לפי חוזר מנכ"ל במחוז הגאוגרפי, אלא ההורים צריכים לנסוע מצפת או אילת לירושלים יחד עם הילד כדי להגיע לוועדת השגה.

אביבית ברקאי אהרונוף: שוב, ההנחיות בחוזר מנכ"ל ברורות, אבל הן לא מיושמות בשטח.

משה טור פז: אביבית, האם ההערות האלה של ארגון בזכות הועברו למשרד החינוך?

אביבית ברקאי אהרונוף: ההערות הועברו לא פעם אחת למשרד החינוך.

אביבית ברקאי אהרונוף: הייתה לי גם ישיבה עם מנהלת האגף שעזבה בעניין הזה.

אביבית ברקאי אהרונוף: כל ההערות הועברו למשרד החינוך.

אביבית ברקאי אהרונוף: אני רוצה לשים את הדגש על הנקודה המשמעותית ביותר מבחינתנו.

אביבית ברקאי אהרונוף: לצערי לוועדות ניתנה סמכות ושיקול דעת מאוד רחב בחוק לקבוע גם את רמת התפקוד של הילד וגם את היקף סל השירותים.

אביבית ברקאי אהרונוף: בפועל לוועדות אין שיקול דעת.

אביבית ברקאי אהרונוף: טענו את זה גם בעתירה לבג"ץ שהגשנו.

משה טור פז: למה?

אביבית ברקאי אהרונוף: לוועדות אין שיקול דעת וזה מהטעם שבסופו של דבר יש מחשב שלאחרונה גם הוכנס בו טווח שעות מאוד מצומצם, בין 7.8 ל-9.2, והוועדות פשוט מתבקשות לתת את סל השירותים לפי מה שפולט המחשב.

משה טור פז: אביבית, הבנתי.

משה טור פז: אני רוצה לשמוע עוד אנשים.

אביבית ברקאי אהרונוף: אני רק אתן נתון מאוד מעניין.

אביבית ברקאי אהרונוף: מנתונים שהגיעו אליי, הוועדות נותנות שעות לפי רף המינימום בחוק והן מבקשות אישור כדי לתת סל חריגים.

אביבית ברקאי אהרונוף: סל חריגים זה לא מונח שמופיע בחוק.

אביבית ברקאי אהרונוף: לוועדות יש שיקול דעת לתת לילד כמה שהוא צריך.

אביבית ברקאי אהרונוף: הם בעצם משתמשים במינוח של סל חריגים.

אביבית ברקאי אהרונוף: מנתונים שהגיעו אליי, 20% מהתלמידים שבסופו של דבר פנו לשילוב קיבלו שעות מסל חריגים.

אביבית ברקאי אהרונוף: זה אומר שכל היתר, 80%, קיבלו לפי רף המינימום בחוק.

אביבית ברקאי אהרונוף: אני חושבת שהנתון הזה משקף בדיוק את הבעיה.

אביבית ברקאי אהרונוף: ילדים מקבלים פחות מידי שעות ואז אי אפשר להשתלב.

משה טור פז: אוקי.

משה טור פז: משרד החינוך, יש לכם נתונים לגבי האם מאז הפעלת החוק יש עלייה או ירידה בהכלה בחינוך הרגיל?

סימון דוידסון: חשוב שהם יגיבו למה שאביבית אמרה, זה דברים חמורים.

אינה זלצמן: אני אגיב על מה שאמרה אביבית ואני חושבת שכדאי לשמוע גם נציגים של הרשויות שיושבים בוועדות האלה כי אני חושבת שיש פה פער גדול.

אינה זלצמן: יש 70,000 ועדות, אם יש איזושהי תקלה בוועדה כזאת או אחרת אנחנו נבדוק את זה נקודתית.

אינה זלצמן: בהחלט לא כפי שאנחנו יודעים.

אינה זלצמן: יושבים פה לצידי אנשים שאינם ממשרד החינוך ולדעתי יעידו אחרת.

יעקב מרגי: אמנם הפרוטוקול שמע אותך, אבל - - -

משה טור פז: סליחה, נעשה החלפה.

אינה זלצמן: זה לגבי 70,000.

אינה זלצמן: אני אחזור על הדברים.

אינה זלצמן: ניהול הוועדות בעיני הוא ניהול תקין, טוב ומקצועי.

אינה זלצמן: אני אשמח אם תתנו אחר כך גם לנציגי הרשויות להגיד את הדברים.

אינה זלצמן: אני בטוחה שהם יתמכו בדברים שלי.

אינה זלצמן: חשוב לי להגיד עוד דבר לפרוטוקול לגבי השיתוף של משרד הבריאות.

אינה זלצמן: משרד הבריאות היה שותף לדיונים שלנו, אני יכולה גם לנקוב בשמות, דוקטור יובל רווה ודוקטור טל אשכנזי.

אינה זלצמן: אני יכולה להוסיף עוד אנשים שישבו איתנו בתהליך.

אינה זלצמן: (היו"ר שרן מרים השכל)

שרן השכל: את מדברת על דיון שהתקיים לפני שבוע.

אינה זלצמן: לא רק.

אינה זלצמן: לגבי הנתונים, יואל, בבקשה.

יואל לוין: אני רק אחזק את מה שאינה אמרה.

יואל לוין: קרוב ל-70,000 ויותר וועדות מתקיימות בשנה.

יואל לוין: אנחנו מכירים ואנחנו מקבלים גם את הפידבק מהשטח לגבי דברים שאביבית אמרה קודם.

יואל לוין: אנחנו מטפלים בהם און ליין ומנסים לתת מענה נקודתי לכל אחת מהנקודות האלה.

יואל לוין: אני חושב שרובם ככולם מתנהלים באופן מקצועי שנותן מקום מיטיב לכלל המשתתפים בתוך הוועדה.

יואל לוין: כמו שאמרתי בתחילת הדיון, אנחנו עמלים לשפר את השירות ולראות איך אנחנו נותנים את המענה בצורה עוד יותר טובה ממה שנתנו.

יואל לוין: אנחנו קשובים לשטח ולטענות כדי להשתפר.

אביבית ברקאי אהרונוף: אם אפשר רק מילות סיכום לדברים שאמרתי בעניין הפתרונות.

אביבית ברקאי אהרונוף: זה גם עלה מאוד חזק בשולחן העגול הראשון שהיה של משרד החינוך.

אביבית ברקאי אהרונוף: צריך לוותר ולבטל את וועדות הזכאות והאפיון.

אביבית ברקאי אהרונוף: זה מנגנון מיותר שכפי ששמענו עולה הרבה מאוד כסף.

אביבית ברקאי אהרונוף: את הכסף הזה צריך להשקיע בשירותים שניתנים לילדים.

שרן השכל: למיטב הבנתי עניין ועדות האפיון קבוע בחוק החינוך המיוחד, כלומר זה לא בסמכות משרד החינוך אלא תיקון חקיקה שאנחנו חברי הכנסת צריכים לעשות.

אביבית ברקאי אהרונוף: לגמרי.

אביבית ברקאי אהרונוף: גם השרה הזכירה שצריכה להיות רפורמה בחינוך המיוחד ומשרד החינוך עמל על תיקון מספר 12 בחוק החינוך המיוחד, רק שאין לוחות זמנים ולא ברור מתי יהיה מה.

אביבית ברקאי אהרונוף: אנחנו מאוד נשמח שבשנה הבאה, לקראת שנת הלימודים תשפ"ד הוועדות או המנגנון למתן זכאות לשירותי חינוך מיוחדים יתנהלו בצורה אחרת.

אביבית ברקאי אהרונוף: אנחנו ממש נשמח שמשרד החינוך יקיים עוד שולחנות עגולים בשיתוף הארגונים וההורים, וגם שיהיו לוחות זמנים ברורים כדי להתכנס לכך שבשנה הבאה כבר לא יהיו וועדות זכאות ואפיון.

שרן השכל: תודה.

קריאה: אני יכולה להוסיף על השולחנות העגולים?

שרן השכל: רק שניה, תשמעי את דבריו של חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: אם אני לא טועה זה היה תיקון 11, מה שחוקקנו.

יעקב מרגי: זה נולד בגלל ההתפתחות של תחום החינוך המיוחד.

יעקב מרגי: אני לא אוהב לשמוע את המושג הזה.

יעקב מרגי: אין מה לעשות, יש צרכים.

יעקב מרגי: יכול להיות שנכנסים גם כאלה שלא זכאים לטיפול.

יעקב מרגי: חוקקנו זאת על מנת להביא יותר כסף ואכן הבאנו יותר כסף.

יעקב מרגי: הטענות של אביבית לא חדשות, אבל אני מתפלא על המשרד.

יעקב מרגי: הייתה שנת פיילוט.

יעקב מרגי: לבוא לדיון כזה בו מדברים על וועדות זכאות ואפיון, אני מסתמך רק על מסמך של הממ"מ.

יעקב מרגי: אני הייתי מצפה מהמשרד לבוא לכאן היום ולתת לי כלים.

יעקב מרגי: אני לא יודע אם להגן על התיקון שעשיתי.

יעקב מרגי: נאבקתי באביבית ובכל ההורים כי האמנתי בו ואני מאמין בו, אלא אם כן היישום הוא גרוע.

יעקב מרגי: הייתם צריכים לבוא לכאן עם מצגת שאומרת לי מה היה לפני תיקון החוק, מה היה בשנת הפיילוט, מה הדיונים שעשיתם, מה התוצאות של הפיילוט ומה הסקת המסקנות.

יעקב מרגי: צריך לבוא עם מצגת ונתונים.

יעקב מרגי: מה את רוצה, שאני אגבש על סמך מה?

יעקב מרגי: על סמך נתונים שאביבית אומרת ואני לא יכול לבסס אותם?

יעקב מרגי: על סמך הממ"מ שקיבלו חומרים גולמיים מהמשרד וגופים אחרים?

יעקב מרגי: הם לא אובייקטיביים.

יעקב מרגי: הייתי מצפה שתגיעו לדיון כזה עם מצגת, גרפים וטבלאות כדי שאנחנו נדע מה התמורות שהביא התיקון לחוק.

יעקב מרגי: אני מקבל פניות רבות מאז תיקון החוק.

יעקב מרגי: יכול להיות שאתם עושים עבודת קודש ועבודה מסורה, אבל אתם מאבדים נקודות בקטע הזה.

יעקב מרגי: יהיה קשה להתמודד עם מאות אלפי פניות כשיש לך טענה אחת שמביא הורה כזה.

יעקב מרגי: יכול להיות שטענה אחת לא משקפת, אבל אני לא יכול לדחות אותה ואני רוצה לדחות אותה.

יעקב מרגי: אם הייתם מציגים נתונים, טבלאות, כולל הסתה תקציבית, כמה השתפר המצב.

יעקב מרגי: עוד משפט אחד לקטע של התיאום הבין משרדי.

יעקב מרגי: השקענו בזה, דיברנו על זה.

יעקב מרגי: כמו שאת מצפה שמשרד החינוך - - אני מקווה שזה קורה.

יעקב מרגי: הייתה תופעה שמשרד החינוך לא היה יודע ב-1 לספטמבר כמה ילדים על הרצף עוברים למערכת החינוך מהגיל הרך.

יעקב מרגי: ווידאנו שיהיה מידע, אני מקווה שזה זורם.

יעקב מרגי: כל 1 לספטמבר משרד החינוך ואגף החינוך המיוחד מחכים שהטיל ייפול, אוספים את הרסיסים ומתחילים לחפש שיבוצים.

יעקב מרגי: עד דצמבר וינואר היינו לפעמים מתמודדים עם תלונות של הורים.

יעקב מרגי: אני שומע היום שלא קרה כלום, המשרדים עדיין לא יודעים לדבר אחד עם השני.

שרן השכל: ממה שאני הבנתי, פנו אליי מספר ראשי רשויות שלא הצליחו לשבץ ילדים בחינוך המיוחד אחרי שהם כבר עברו את וועדות האפיון.

שרן השכל: זה משום שראשי הרשויות לא מוכנים לקבל כי הם ממתינים לערעורים ולוועדות חריגים של אוגוסט, משום שהם אומרים שאחר כך לא נשאר להם מקום לילדים שלהם.

שרן השכל: לחילופין, ילדים שהיו רשומים במשך מספר חודשים, פתאום ההורים מקבלים הודעה שהילד שלהם לא רשום יותר בגן כי צריך את המקום הזה לילדים מהעיר.

שרן השכל: גם זו סוגייה מאוד קשה.

שרן השכל: איך אנחנו פותרים את זה יחד עם אותן ועדות אפיון?

שרן השכל: אני רוצה לחזק את דבריו של מרגי לעניין הנתונים.

שרן השכל: בואו תראו לנו את ההבדלים לפני חוק החינוך המיוחד ואחריו כדי שנבין מה הצליח ומה לא הצליח.

שרן השכל: ברור כרגע לכולם שצריך לעשות תיקון לחוק הזה, השאלה היא איך ומתי הוא יבוא.

יעקב מרגי: כל תיקון שייעשה ללא למידה מעמיקה יוביל לתיקון 13, 14 ו-15.

יעקב מרגי: למה?

שרן השכל: יש לנו יכולת ללמוד, אז אנחנו חייבים שתביאו לנו נתונים על הנושא הזה.

אינה זלצמן: ברשותך, את הנתונים שהתבקשנו העברנו לממ"מ.

אינה זלצמן: אם צריך עוד נתונים אנחנו - - לגבי הלמידה מהתיקון לחוק שנעשה, עשינו עבודה במשך שנה שלמה.

אינה זלצמן: ישבנו בשולחנות עגולים עם כל הנוגעים בדבר.

אינה זלצמן: יש הרבה מה ללמוד, לא פסחנו על אף אחד ואחת כדי לשמוע.

אינה זלצמן: כפי שאמרה השרה וגם פתחתי בזה בתחילת דבריי, אנחנו מגבשים בימים האלה את כל התובנות שעלו מכל הקבוצות שהיינו.

אינה זלצמן: אני באופן אישי ישבתי בשולחנות העגולים האלה מתוקף תפקידי כסמנכ"לית ולא כעושה עוד תפקיד, כדי לשמוע את האנשים, ההורים, האקדמיה, הארגונים והרשימה עוד ארוכה.

אינה זלצמן: ברגע שאנחנו נסיים לעבד את זה אנחנו גם נציג את זה בפניכם, ואז אתה תוכל לראות את העבודה הרבה שעשינו בהמשך לתהליך הזה.

יעקב מרגי: אם באים לדיון כזה בלי נתונים זה מחטיא את המטרה.

שרן השכל: יש חלק שכן הגיעו, וכמובן הממ"מ ביקש מהם נתונים לקראת הדיון הזה.

שרן השכל: יש פה נתונים שנמצאים גם בסימן שאלה.

שרן השכל: אני רוצה שיש תקציב למשרד החינוך לוועדות הזכאות והאפיון, והוא עומד על 59,000,000 שקלים.

שרן השכל: 55,000,000 שקלים מתוך התקציב הזה מיועדים להעסקת יושבי ראש הוועדות.

שרן השכל: השאלה היא אם יש קריטריונים ברורים למה מקבלים ומתי, ואם באמת לא זקוקים לאותן ועדות אפיון או שיש אדם מומחה אחד שיכול לעשות את זה, הרופאים, משרד הבריאות, אפשר לחסוך פה 55,000,000 שקלים ולשים אותם בסל של אותם ילדים.

שרן השכל: תסבירו לי את הצורך.

שרן השכל: אנחנו רואים שהוועדות האלה זה ערעורים על גבי ערעורים, לפעמים כן מצליחים ולפעמים לא מצליחים, מקבלים חוות דעת מומחה, לא מקבלים חוות דעת מומחה.

שרן השכל: אני מבינה שיש שם בלגן גדול.

שרן השכל: למה לא נקבעו קריטריונים ברורים מראש מי מקבל מה ובאיזה מצב?

שרן השכל: יש לנו רופאים.

שרן השכל: לא הייתי בתחילת הדיון אבל אני מבינה שמשרד הבריאות הכשיר עוד 700 רופאים.

הדר ירדני: זה בנושא הפרעות קשב, זה לא קשור לוועדות אפיון.

הדר ירדני: אנחנו לא יושבים בוועדות אפיון.

שרן השכל: אתם לא יושבים אבל הכשרתם רופאים שיודעים לאבחן.

הדר ירדני: נכון, והם לא מקובלים על ידי משרד החינוך.

שרן השכל: זו גם כן שאלה.

שרן השכל: השאלה בעניין וועדות האפיון היא האם הן באמת נדרשות, האם אפשר לקבוע קריטריונים.

שרן השכל: הדבר השני שהייתי רוצה לשמוע זה למה הרופאים לא מקובלים עליכם?

אינה זלצמן: לא אמרנו את זה.

שרן השכל: אז מה הסיפור?

הדר ירדני: אנחנו מדברים על הגורם שאבחנתו קבילה, יש פה איזהו בלבול.

שרן השכל: למה הם לא רשומים במאגר של משרד החינוך אם הם הוכשרו?

אינה זלצמן: אני לא כל כך יורדת לסוף דעתך.

אינה זלצמן: אנחנו מדברים עכשיו על וועדות זכאות ואפיון?

שרן השכל: לא.

שרן השכל: יש 700 רופאים שמשרד הבריאות הכשיר לעניין אבחנה של הפרעות קשב וריכוז.

שרן השכל: האם הם רשומים ומאושרים על ידי משרד החינוך ברגע שהם מגישים חוות דעת רפואית?

אינה זלצמן: דיברנו בהתחלה על זה שיש לנו חילוקי דעות מקצועיים עם משרד הבריאות ברמת מנכ"לים ואנחנו עוד בשיח על הדברים.

שרן השכל: אוקי, אני אטפל בזה אישית ואעקוב אחרי זה.

שרן השכל: את יכולה להתייחס לעניין ועדות האפיון כפי שנאמר?

אינה זלצמן: ועדות האפיון הן מתוקף חוק.

שרן השכל: השאלה היא אם אנחנו צריכים לתקן את החוק הזה.

אינה זלצמן: החוק יתוקן.

אינה זלצמן: שמענו גם התייחסויות לנושא של יושבי הראש של ועדות האפיון, גם על כך שמענו.

אינה זלצמן: חשוב להגיד, ואתה כבודו יודע שיש פה הרבה מאוד אינטרסים ולכל אחד יש את זווית הראייה שלו.

יעקב מרגי: לכן יכולת לתקוף את זה עם נתונים והייתי יכול לסייע בידך.

יעקב מרגי: היום אני לא יכול לסייע בידך.

אינה זלצמן: לפעם הבאה תסייע בידי.

שרן השכל: אינה, את אומרת שאתם רוצים לפתוח ולתקן את חוק החינוך המיוחד?

שרן השכל: האם אתם מעוניינים לבטל את וועדות האפיון?

אינה זלצמן: אנחנו בוחנים את כל הדברים.

אינה זלצמן: אמרנו בתחילת הוועדה שיש כמה דברים שעלו בתוך השולחנות העגולים, אחד מהם זה בחינה של הוועדות.

אינה זלצמן: אני לא רוצה להגיד עכשיו כלום כי אנחנו רוצים לתקף את הדברים ולדייק אותם.

אינה זלצמן: לא נכון לתת עכשיו דעה בנושא הזה כל עוד לא סיימנו את תהליך הלמידה.

שרן השכל: האם השנה הייתה עלייה נוספת מבחינת ההורים שבחרו בחינוך המיוחד על פני החינוך המשלב?

יעקב מרגי: זה לא חד משמעי.

יואל לוין: אני חושב שהעלייה שמוצגת בנתונים שאנחנו העברנו למשרד החינוך מתייחסת לכלל התלמידים שמגיעים לוועדה.

יואל לוין: חלק ניכר מהם הם מחדשי זכאות של תלמידים שכבר לומדים בתוך החינוך המיוחד.

יואל לוין: מטבע הדברים הם בוחרים הרבה פעמים להמשיך ללמוד במסגרות.

יואל לוין: אף אחד לא שולל את זה שהמסגרות נותנות שירות מעולה.

יואל לוין: אנחנו מנסים להרחיב את אפשרויות השילוב כדי שהורה שבאג'נדה שלו הילד שלו צריך ללמוד בחינוך הרגיל יתאפשר לו ללמוד בחינוך הרגיל.

יואל לוין: זה מה שאנחנו עושים יחד לאורך תקופה ארוכה.

יואל לוין: נמשיך לעשות את זה ונדייק את זה.

שרן השכל: האם חשבתם איך לשפר את מערך השילוב על מנת לעודד יותר תלמידים להגיע לחינוך המשלב ולא לחינוך המיוחד?

אינה זלצמן: בוודאי.

אינה זלצמן: המהלך הזה שאנחנו מדברים עליו, במשך שנה עשינו שני מהלכים.

אינה זלצמן: המהלך הראשון הוא שולחנות עגולים של החינוך המיוחד ושולחנות עגולים של הכלה והשתלבות.

אינה זלצמן: עכשיו אנחנו מייצרים, בגלל זה זה כל כך מורכב.

אינה זלצמן: נפגשנו עם מאות אנשים.

שרן השכל: מי?

אינה זלצמן: נציגי רשויות והשלטון המקומי, אנשי אקדמיה, עשינו שיתוף ציבור אינטרנטי, הנציבות, נציגי בריאות - - -

קריאה: נציגה בריאות לא ישבו.

אינה זלצמן: ישבו איתי באופן אישי.

קריאה: תגידי לנו מי.

הדר ירדני: משרד הבריאות באופן רשמי לא יודעים שהוזמנו.

אינה זלצמן: ישבנו עם סטודנטים - - -

יעקב מרגי: ישבתם עם הורים?

אינה זלצמן: בוודאי.

יעקב מרגי: לא ציינת.

אינה זלצמן: אמרתי בהתחלה, אלא אם לא הקראתי נכון מהדף.

אינה זלצמן: הרשימה מאוד ארוכה, כולל זה שעשינו יומיים מרוכזים בהם הפגשנו את כולם יחד.

אינה זלצמן: גם נפגשנו עם כל קבוצה בנפרד - - -

יעקב מרגי: הארגונים ישבו?

אינה זלצמן: בוודאי.

שרן השכל: מתי סיימתם את כל השולחנות העגולים?

אינה זלצמן: בסוף אפריל, משהו כזה.

שרן השכל: מתי אמורות להגיע המסקנות?

שרן השכל: כמה זמן ייקח לכם לעבד את הכל?

אינה זלצמן: עכשיו אנחנו מתחילים את העיבוד, נציג גם בפני - - -

שרן השכל: שבועיים?

אינה זלצמן: אני לא יודע, זה אירוע גדול.

אינה זלצמן: אני לא רוצה לדייק בתאריך כזה או אחר.

אינה זלצמן: אנחנו צריכים להציג בפני השרה והמנכ"לית את הדברים.

אינה זלצמן: חברת הכנסת שרן, אני חייבת להגיד שהשרה אמרה שבכוונתה לעשות שינוי ותיקון לחוק.

אינה זלצמן: זה חלק מהתהליך שהשרה מובילה.

שרן השכל: אוקי.

שרן השכל: נמצאת איתנו עדי פרילינג שביקשה זכות דיבור, ממונה על קידום מעמד הילד בהוד השרון.

עדי פרילינג: בוקר טוב יושבת הראש.

יעקב מרגי: כל הכבוד להוד השרון, הם תמיד מופיעים.

יעקב מרגי: כל הכבוד לעיריית הוד השרון.

שרן השכל: אנחנו מבקשים לפרוטוקול מהורים שרוצים לדבר לא לחשוף מידע רפואי או אישי של ילדיהם הקטינים, ככל שהם כן ייחשפו נבקש ששמם המלא לא יירשם בפרוטוקול.

עדי פרילינג: אני אימא לילד מהמם ונפלא בן שנתיים ושבעה חודשים.

עדי פרילינג: אני רוצה לדבר איתכם על כמה דברים שאני נתקלתי בהם בתור אימא, ולאו דווקא בתור חברת מועצה.

עדי פרילינג: מגיעות אלינו המון פניות על הרבה דברים שכבר ציינתם, ובעיקר מה שאביבית ומשרד הבריאות ציינו.

עדי פרילינג: לדוגמה, אנחנו עכשיו ניגשים לוועדת החריגים כי אף אחד לא מעדכן את הגנים הפרטיים ואת מעונות היום שההגשה לוועדת הזכאות נגמרת ב-30 למרץ.

עדי פרילינג: אנחנו הגשנו את הטפסים ב-1 לאפריל.

עדי פרילינג: מעבר לזה, הגננים והגננות שלנו לא ידעו לתת לי שום מידע על הוועדה, למי אני צריכה לגשת או מה אני צריכה לעשות.

עדי פרילינג: בתור חברת מועצת העיר הלכתי לגורמים אצלנו.

שרן השכל: והיא עוד חברת מועצה, היא אמורה לדעת.

עדי פרילינג: אני הייתי אמורה להבין מי אמור לטפל בגילאים הצעירים האלה שעולים עכשיו לגילאי 3, לטרום טרום.

עדי פרילינג: מה שקורה זה שכל שנה אני מקבלת עשרות פניות מהורים שהילד שלהם צריך גן תקשורת או גן שפתי, גילו לילד שלהם אוטיזם או כל מיני דברים כאלה.

עדי פרילינג: זה אבחנות שצריכות גן מיוחד או סייעת משלבת ודברים כאלה.

עדי פרילינג: לנו כרשות יש בעיה, כי בעצם יש לנו ילדים שבמשך שנה זקוקים לגן שפתי או גן תקשורת, אבל לנו אין את התקנים ואין אפשרות לפתוח עוד גן.

עדי פרילינג: הגנים מלאים כי לא קיבלנו את זה קודם, אף אחד לא איבחן את זה קודם.

עדי פרילינג: אני מבקשת בבקשה מכם להיכנס לתחום כמו שנכנסתם מבחינת הפיקוח וזה יש עוד כל מיני שינויים ושדרוגים, לקחת גם את הנושא של החינוך המיוחד ולהבהיר אותו לכל הצוותים והגננות.

עדי פרילינג: מה שקורה זה שהיום אנחנו מקבלים את הילדים ואין לנו שום יכולת לדעת מה המצב שלהם.

עדי פרילינג: מה שקורה זה שההורים סובלים, הגן סובל, הילדים באותו גן סובלים וזה מצב בלתי אפשרי.

עדי פרילינג: אי אפשר להמשיך ככה.

עדי פרילינג: עוד שני דברים קטנים בנושא של בעיות החוק.

עדי פרילינג: וועדת הזכאות והאפיון מקבלת רק קלינאית תקשורת שעובדת בהתפתחות הילד.

עדי פרילינג: אני יכולה להגיד לכם שאני עברתי 35 קלינאיות תקשורת עד שמצאתי אבחון לילד שלי.

עדי פרילינג: גם רופאים התפתחותיים שהם רק מנהלים של מכון להתפתחות הילד.

עדי פרילינג: אני לדוגמה הלכתי לאיזשהו - - השקעתי בזה כמעט 10,000 שקלים רק על אבחונים.

עדי פרילינג: למזלי הרב יש לי ביטוח פרטי, אבל למי שאין את זה צריך להוציא עשרות אלפי שקלים שהם יכולים להוציא רק על האבחונים.

עדי פרילינג: שולחים אותך לעוד אבחון כי לא היית אצל המאבחן הנכון.

עדי פרילינג: זה סיוט אטומי.

עדי פרילינג: בסוף אנחנו כהורים צריכים להגיע למערכת שמקבלת אותנו, שמסבירה לנו, טובת לב ונעימת פנים לאנשים האלה שיש להם גם ככה התמודדות וקושי.

עדי פרילינג: אנחנו לא מקבלים את זה כהורים.

עדי פרילינג: אני יכולה להגיד עוד משהו קטן שקורה.

עדי פרילינג: יו"ר הוועדה המחוזית שלנו נסעה לחודש וחצי לחו"ל ובחודש וחצי האחרונים לא מתקיימות וועדות.

עדי פרילינג: אנחנו נמצאים היום במצב שיש לי עשרות הורים שמחכים לוועדה אצלנו.

עדי פרילינג: אני לא יודעת מאיפה הביאו את הנתון ש-93% מהוועדות התקיימו, אני לא בטוחה שזה ככה לצערי הרב.

עדי פרילינג: אני בתור הורה ובתור חברת מועצת עיר שממונה על מעמד הילד והילדה אצלנו בהוד השרון יכולה להגיד שהדברים האלה לא קורים.

עדי פרילינג: עשרות פניות מגיעות אלינו ואנשים מחכים לוועדות ולשילוב.

עדי פרילינג: אנשים מחכים לעוד מסמך שהם היו צריכים להביא ושוב צריך לקיים וועדה.

עדי פרילינג: למה שלא נגיד לדוגמה, אם הוועדות מתקיימות והייתם צריכים להביא עוד מסמך, קחו את המסמך ותאשרו את הילד.

עדי פרילינג: לא צריך לקיים עוד וועדה, לא צריך עוד ערעורים.

עדי פרילינג: זה מנגנון מסורבל.

שרן השכל: תודה, משפט סיכום.

עדי פרילינג: אנחנו לא צריכים לקבל את הדבר הזה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: רציתי לשאול, כל פעם שוועדות האפיון מתכנסות, יושבי ראש וועדה מקבלים תשלום לפי ההתכנסות של הוועדה?

יעקב מרגי: לפי החוק הוא היה מועסק במשרה מלאה.

שרן השכל: כלומר זה לא משנה אם הוא מקיים ישיבה אחת או עשר, השכר הוא אותו שכר.

שרן השכל: יש לכם הבדלים בין ערים שונות או יישובים שונים, כמה וועדות אפיון מתקיימות בכל מקום?

אינה זלצמן: כן.

שרן השכל: איפה המספרים?

אינה זלצמן: יש לנו פילוח לפי מחוזות, אבל בסך הכל בכל המחוזות התמונה זהה.

יעקב מרגי: מחוזות לא אומר כלום.

יעקב מרגי: יש תמהיל של חזק וחלש ולא רואים תמונת מצב.

אינה זלצמן: יש לנו גם ברמה רשותית, לפה הבאנו ברמה מחוזית.

אינה זלצמן: כפי שאמרנו, אנחנו עומדים על 93% של קיום וועדות הזכאות והאפיון של הצפי, כך שהדברים מדברים בעד עצמם.

שרן השכל: עורך הדין מנחם גולדין, ארגון קשר, אתם רוצים להציג את הנתונים שלכם?

שרן השכל: סליחה, קודם נשמע את חברת הכנסת ויושבת ראש השדולה ללקויות למידה והפרעות קשב וריכוז, ענבר בזק.

ענבר בזק: תודה רבה.

ענבר בזק: קודם כל, אני רוצה להגיד משהו לגבי - - למרות שהגעתי מאוחר כי עמדתי ארבע שעות בדרכים, שמתי לב לאורך כל הדיון שמדברים הרבה גם בדוח של הממ"מ וגם בדיון על מספרים, כמה בחינוך המיוחד וכמה בשילוב.

ענבר בזק: חלק מהנתונים אמרו שיש יותר בשילוב והנתונים של הממ"מ מראים אחרת.

ענבר בזק: לי מאוד חסר נתון הרבה יותר מעניין, מה קורה בסוף בפועל לאותם ילדים שמגיעים לשילוב והאם הם מקבלים את המענה ואת התוצרים.

ענבר בזק: אני יכולה להגיד מניסיון אישי, שני הילדים שלי היום בחינוך מיוחד ואני חוויתי חוויה הפוכה.

ענבר בזק: המערכת ניסתה להתעקש איתי להשאיר ילד בשילוב, והגענו למצב שהילד לא ידע קרוא וכתוב בכיתה ה'.

ענבר בזק: אני התעקשתי להחזיר אותו בכיתה ו' לכיתה קטנה ותוך חצי שנה הילד למד קרוא וכתוב ואנגלית.

ענבר בזק: כל עוד הילד היה בשילוב לא היו תוצאות.

ענבר בזק: קודם כל צריך לראות האם מערכת השילוב, האם מערכת החינוך יודעת לתת את המענה בשילוב.

ענבר בזק: אם בסוף אומרים להורים, ושוב, זו חוויה שאני מכירה גם באופן אישי וגם מהורים שפונים אליי.

ענבר בזק: וועדות האפיון משכנעות את ההורים להשאיר את הילד בכיתה רגילה ולקבל סל אישי.

ענבר בזק: בסוף הסל האישי הזה הוא שעתיים שלוש בקבוצה קטנה בתוך מערכת החינוך, זה לא מספיק.

ענבר בזק: לרגל השקת השדולה ללקויות למידה, הפרעות קשב וריכוז אני עשיתי מחקר עם חברת גיאוקרטוגרפיה שהשתתפו בו כ-500 הורים ששאלנו אותם מה מידת שביעות רצונם מהמענה שהם מקבלים במערכת החינוך.

ענבר בזק: 56% מההורים אמרו שהם לא מרוצים, הילד לא מקבל מענה ואנחנו מוסיפים כסף באופן אישי.

ענבר בזק: מעל 50% מההורים אומרים שהמערכת לא נותנת להם את המענה.

ענבר בזק: לפני שאנחנו מדברים על מספרים כמה יש בשילוב וכמה יש בחינוך המיוחד, אנחנו צריכים לוודא שהשילוב נותן את המענה.

ענבר בזק: אני הרמתי דגל אדום לפני שנה פה בוועדה שהקורונה והלמידה מרחוק החמירו את המצב.

ענבר בזק: ילדי השילוב היו במצב הכי קשה כי החינוך המיוחד עבד וילדי השילוב נאלצו ללמוד מהבית.

ענבר בזק: זה היה קשה לכל התלמידים, אבל בטח ובטח לילדים שיש להם קושי.

ענבר בזק: לא הייתה תוספת תקציבית.

ענבר בזק: אני מבקשת מיו"ר הוועדה לקראת הדיונים על תקציב השנה הקרובה כן לוודא שיש איזשהו מענה של שעות שילוב נוספות כי יש פה פער שילך ויגבר אם לא נדביק אותו.

ענבר בזק: נושא נוסף שאני רוצה להעלות ועוד לא נאמר כאן זו בעיה של מספר כיתות החינוך המיוחד בפריפריה ובמועצות האזוריות.

ענבר בזק: יש מעט מידי כיתות.

ענבר בזק: אני יכולה להגיד לכם שבמועצה בה אני חברה, משגב, כיתות החינוך המיוחד הן תלת שנתיות.

ענבר בזק: כלומר לומדים שם יחד ילדים בכיתה ג', ד' ו-ה' או ד', ה' ו-ו'.

ענבר בזק: זה לא סביר ולא אפשרי.

ענבר בזק: גם בתוך התלת שנתי יש מנעד רחב של בעיות, זה לא כיתות הטרוגניות של ילדים רק עם לקות למידה והפרעות קשב.

ענבר בזק: לפעמים שמים יחד ילדים - - יש עכשיו כיתה שיש בה ילדים עם בעיות רגשיות, בעיות תקשורת ובעיות קשב.

ענבר בזק: משיחות שהיו לי עם המורות האלה הן פשוט לא מסוגלות לספק את המענים לילדים, הן נמצאות באיזושהי הישרדות.

ענבר בזק: גם לזה צריך לשים לב.

ענבר בזק: הוועדות לא רק אומרות יש לי מספר כיתות ומספר ילדים בכיתה, אלא באמת להבטיח שהכיתות האלה יוכלו להתנהל.

ענבר בזק: כיתה הטרוגנית שיש בה ילדים עם מנעד רחב של בעיות זה לא משהו שהוא אפשרי.

שרן השכל: אני חייבת לומר שאחרי מספר דיונים עם מספר הורים ואחרי מצב שציירו לי שלפעמים יש בכיתה אחת ילד עם הפרעת קשב, ילד עם אלרגיה, ילד כזה - - -

ענבר בזק: ילד עם בעיית התנהגות שמשתולל.

שרן השכל: יושבות 4-5 סייעות בכיתה אחת עם הטלפונים וככה נמצאות בשיעור, באיזושהי השגחה מרוחקת.

שרן השכל: ההורים לא יכולים לדבר איתן, אסור להם ליצור איתן קשר ישיר כדי לבדוק מה המצב של הילד בתוך יום הלימודים.

שרן השכל: איזה תקציב מבוזבז.

שרן השכל: אני עובדת על חקיקה בעניין הזה, למה אי אפשר להביא מחנכת נוספת שעברה הכשרה לחינוך מיוחד, להפרעות קשב וריכוז והפרעות שונות, ומחנכת שעובדת יחד עם אותה מחנכת במקום ארבע סייעות, ויודעת לתת לילד - - אם ההוא עם אלרגיה, היא משגיחה, היא נמצאת עם המחנכת והכיתה כל היום.

שרן השכל: אם פתאום יש איזושהי בעיה היא יודעת להוציא ילד אחד, לטפל בו רגשית, לעשות אתו סיבוב ולהחזיר אותו חזרה לכיתה.

שרן השכל: אם יש קושי בלמידה היא יכולה לעבור בין שני תלמידים ולעזור להם.

שרן השכל: לעשות איזשהו סוג של ניהול משאבים נכון.

שרן השכל: תחשבו מה זה שתי מחנכות בכיתה שאחת מהן מומחית לחינוך המיוחד ויודעת לתת לאותם ארבעה ילדים את אותו טיפול פרטני בצורה יותר כללית לאותו הילד.

ענבר בזק: אני רוצה להגיד לך שזה מעבר לתקציב.

ענבר בזק: כשאת שמה ילד עם הפרעות קשב קשות ולידו ילד עם בעיות התנהגות, זה משתולל וזז וזה צריך את השקט כדי ללמוד, גם עוד סייעת או עוד מחנכת לא יעזרו.

ענבר בזק: צריך להבחין בין בעיות שונות ולעשות כיתות - - אני כל הזמן נותנת את הדימוי הזה ואני מצטערת אם הוא לא נעים, אבל זה הדימוי היחיד שיש לי.

ענבר בזק: זה כמו שאנחנו עושים פח מחזור לזכוכית, פלסטיק ונייר ואז בסוף מחברים את כולם יחד, אז בשביל מה עשיתם את האבחונים?

ענבר בזק: בשביל מה זיהיתם את הבעיות אם בסוף אתם שמים אותם יחד?

יעקב מרגי: אבל זה סותר את מה שאמרת בדוגמה האישית שבכיתה קטנה זה כן הצליח.

ענבר בזק: לא, זה לא הצליח.

ענבר בזק: לא נתתי את כל הפירוט אבל זה תלוי בכיתה.

ענבר בזק: כשהוא היה בכיתה של ילדים עם לקויות למידה זה הצליח.

ענבר בזק: כשהוא היה בכיתה הטרוגנית שבה היה כל מיני בעיות - - למה אמרו לי להוציא אותו?

ענבר בזק: הוא נכנס לכיתה קטנה ואז אמרו לי להוציא אותו כי הכיתה הייתה כל כך הטרוגנית שהוא לא הצליח.

ענבר בזק: הוא יצא לחינוך הרגיל וגם - - בקיצור, זה עניין של מזל.

ענבר בזק: אני לא רוצה להיכנס שוב לבעיות אישיות.

ענבר בזק: עצם זה שאני שומעת ממורה לחינוך מיוחד שיושבת בכיתה תלת שנתית ואומרת לי שיש לה ילדים בכיתה ג' עם לקויות למידה שעוד לא למדו קרוא וכתוב וילדים בכיתה ה' שאני כבר צריכה להכין אותם לעבור לחטיבה והפערים הם נורא גדולים.

ענבר בזק: דיברו פה קודם על נושא האבחונים.

ענבר בזק: יש היום את הבעיה שהמערכת לא מכירה.

ענבר בזק: הורים באים עם אבחונים ביסודי והרבה פעמים המערכת לא מכירה בזה כי היום יש אינפלציה באבחונים.

ענבר בזק: אני רק רוצה לציין שאחד הדברים שאני עובדת עליהם כרגע יחד עם ארגונים זה הצעת חוק של מיהו מאבחן מוכר.

ענבר בזק: נגדיר יחד מי יכול לאבחן, אבל זה חייב להיות בשיתוף מערכת החינוך שגם יכירו באבחונים האלה.

ענבר בזק: היום הורים מוציאים הרבה מאוד כסף על אבחונים והמערכת אומרת שהיא רואה בזה המלצה ולא חייבת לקבל את האבחון כי רק מכיתה ט' ומעלה מקבלים אבחונים.

ענבר בזק: יש פה הרבה מאוד נושאים, אני רוצה לזקק אותם.

ענבר בזק: קודם כל לוודא שאנחנו רואים שהשילוב הוא אמיתי ולא שעתיים בשבוע לעשות משהו על הדרך, אלא להגדיל משמעותית את שעות השילוב, לוודא שבתקציב הבא - - יו"ר הוועדה, אני ממש אשמח אם את תתגייסי לטפל בזה שבתקציב הקרוב נוודא שסל השילוב גדל משמעותית ולהבטיח שהכיתות הן כיתות אמיתיות והומוגניות, ולא כל כך מגוונות.

ענבר בזק: תודה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אתה רוצה להעיר איזושהי הערה קטנה?

יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו מפספסים.

יעקב מרגי: האתגר של משרד החינוך זה שהשילוב יצליח.

יעקב מרגי: ברגע שלהורים לא יהיה אמון בשילוב, אז חבל שחוקקנו את כל הרפורמה הזאת והשקענו בה כספים.

יעקב מרגי: לרפורמה היו ארבע רגליים אם אני זוכר נכון.

יעקב מרגי: זה מרחבי הכלה בתוך המוסדות המשלבים, הכשרה של כלל עובדי ההוראה בחינוך המיוחד, אני לא יודע אם זה נעשה.

יעקב מרגי: כל עוד מורה לא יודעת מה זו בעיית קשב וריכוז או הפרעת התנהגות ולא מזהה, היא לא יכולה לשלב ולא תצליח בשילוב.

יעקב מרגי: הייתה התחייבות ברפורמה שכלל עובדי ההוראה יעברו השתלמות בחינוך המיוחד.

יעקב מרגי: כדי שלא תהיה מניפולציה של תקציב נתנו את זכות הבחירה להורים.

ענבר בזק: זה צריך להיות אותו תקציב.

ענבר בזק: אם ילד בחינוך המיוחד מתוקצב ב-8,000 שקלים ובשילוב הוא מקבל שעתיים בשבוע זה לא אותו תקציב.

יעקב מרגי: ואם אני אשים לו 10,000 שקלים וזה יתאדה בתוך מוסד חינוכי?

ענבר בזק: אני מסכימה איתך.

יעקב מרגי: אז אני רוצה - - הסל האישי הזה, בין אם הוא מעט או רע, שיהיה גורם שיודע לומר לי שהוא מנוצל לטובת הילד.

יעקב מרגי: אתם יודעים, מדעי המוח פעם היה ערפל בתחום הבריאות והיום הוא מדע מדויק.

יעקב מרגי: לא יתכן שאנחנו יושבים פה ודנים בסוגיות באותן נקודות של העשור הקודם.

יעקב מרגי: יכול להיות שהרפורמה הצליחה וזה מתקדם, אני לא יודע לגבש.

יעקב מרגי: זו הבעיה העיקרית של הדיון הזה, משרד החינוך לא מגיע עם נתונים.

יעקב מרגי: יש לו את אותן טענות מסורתיות של הארגונים שאני לא מזלזל בהם.

שרן השכל: מתי עבר החוק?

שרן השכל: לפני ארבע שנים?

קריאה: 2018.

שרן השכל: כמה חדרי הכלה נבנו בבתי ספר בארבע השנים האחרונות?

יעקב מרגי: אין נתונים, הם באו בלי נתונים לדיון.

אינה זלצמן: אני אבדוק ואני אחזור על זה.

שרן השכל: עורך דין מנחם גולדין מארגון קשר, בבקשה.

מנחם גולדין: מנחם גולדין, ארגון קשר, הבית של המשפחות המיוחדות.

מנחם גולדין: האמת היא שהתאגדנו כמה ארגונים לעשות סקר - - -

שרן השכל: אני רק רוצה להגיב.

שרן השכל: יש פה מספר הורים שאמרו לי שנאסר עליהם קשר ישיר עם הסייעת שמטפלת בכיתה.

שרן השכל: עורכת הדין רויטל שהייתה במשרד המשפטים כותבת לי שהאיסור על קשר עם הסייעת הוא לחלוטין לא חוקי וגם מנוגד למסמך שמשרד החינוך בעצמו הוציא.

שרן השכל: זה נכון?

אינה זלצמן: לא ברור לי על מה מדובר.

אינה זלצמן: אם יש משהו פרטני - - -

שרן השכל: היום מותר להורה לפנות לסייעת או שאסור לו לפנות אליה ולשוחח איתה?

אינה זלצמן: בהחלט מותר, אבל אני בוודאי חושבת שכולנו נסכים שלא במהלך שיעור.

שרן השכל: אחר הצהריים כדי לראות מה שלום הילד ואיך עבר עליו היום.

אינה זלצמן: תראו, יש שיקולים שהם שיקולים פדגוגיים.

אינה זלצמן: היה ומורה רוצה לנהל את הקשר ורוצה לנהל את הכל, יכול להיות שמתוך זה מניע פרטני.

אינה זלצמן: אנחנו לא הוצאנו משהו - - -

אביבית ברקאי אהרונוף: המסמך מונח לפניי.

אביבית ברקאי אהרונוף: יש מסמך שיצא מגברת רחל אברמזון ב-26 באוקטובר 2016.

אביבית ברקאי אהרונוף: במסמך כתוב: יחד עם זאת, אבקש להבהיר כי מבחינת המשרד והאגף לחינוך מיוחד אין איסור לקיום קשר בין הסייעת וההורים.

אביבית ברקאי אהרונוף: אני רואה חשיבות רבה - - -

אינה זלצמן: לא הוצאנו הנחיה אחרת.

אביבית ברקאי אהרונוף: בפועל בשטח נאסר על סייעות ועל הורים לשוחח.

אביבית ברקאי אהרונוף: אני אפנה את המקום לעורך הדין גולדין.

מנחם גולדין: הסייעות הפכו להיות חזות הכל.

שרן השכל: הערה לעניין הזה?

עמוס תמם: שמי עמוס, אני מייצג את השלטון המקומי.

יעקב מרגי: בעברו מנהל מחלקת חינוך מיוחד בפתח תקווה.

עמוס תמם: עניין הסייעת שתדבר או לא תדבר עם הורים עלה לדיון והמסקנה הייתה שמנהלת הכיתה - - כמו שיש מנהל בית ספר שמנחה מורים איך מתנהלים, מחנכת הכיתה מנחה איך ומי מדבר עם מי.

עמוס תמם: בעיניי צריך לתת אפשרות למנהלת הכיתה לנהל את הכיתה.

שרן השכל: מנהלת הכיתה שמנהלת את החינוך המשלב עברה קורס הכנה בחינוך מיוחד?

עמוס תמם: לא.

שרן השכל: אם היא לא קיבלה הכשרה - - -

עמוס תמם: אם זה רק הסייעת לא צריך את המורים.

עמוס תמם: יש את הדרכה למורות שהילדים משולבים אצלן בכיתות.

עמוס תמם: יש התערבות של החינוך המיוחד שנותן הנחיות בתוך הכיתות.

עמוס תמם: אנחנו מדברים על ניהול נכון של מערכת, וכשצריך אז מנחים את הסייעת מה להגיד ואיך להגיד.

עמוס תמם: אם האם רוצה לדעת אם הוא אכל או לא אכל - - -

שרן השכל: מי מנחה אותה?

שרן השכל: המורה מנחה את הסייעת מה לומר להורים?

עמוס תמם: כן.

עמוס תמם: לא לשכוח שיש דיון על כל ילד, הוא לא נמצא בכיתה ובזה - - -

קריאה: יש אנשי מקצוע מלווים.

שרן השכל: הן נמצאות בכיתה כל השעות האלה?

עמוס תמם: כמה שעות שהם מקבלים.

קריאה: 0.5 לילד שזכאי לסל אישי ו-0.3 לילד שזכאי לסל מוסדי.

שרן השכל: זה לא הגיוני.

קריאה: יש מורה שהיא מחנכת כיתה וזה התפקיד שלה.

שרן השכל: כן, אבל אתם צריכים להבין שהחינוך המשלב כפי שהוא היום לא עובד.

שרן השכל: אם הורים מעדיפים להשאיר את הילדים שלהם במסגרות החינוך המיוחד, אם הנתונים עדיין מראים שרוב הילדים שאפשר ליצור אצלם שילוב עדיין מעדיפים לבחור מסגרת חדשה של החינוך המיוחד על פני החינוך המשלב, יש פה בעיה בחינוך המשלב.

שרן השכל: הוא לא עובד כמו שצריך.

שרן השכל: אני שמחה שקיימתם את השולחנות העגולים, גם כתבתי לי לקראת המסקנות שנבקש שתבואו להציג אותם משום שאנחנו חייבים למצוא פתרון לחינוך המשלב.

שרן השכל: אתם צריכים להבין שהמצוקה הראשונה והסיבה שבגללה זה קורה זה חוסר אמון אל מול ההורים.

שרן השכל: ההורים מיואשים.

שרן השכל: אני פגשתי מנהלות ומחנכות מדהימות שעושות הכל כדי לסייע לילדים להשתלב, אבל זה לא הרוב.

שרן השכל: אני שומעת הרבה יותר הורים מתוסכלים מאשר את אותן מחנכות מדהימות שעושות הכל למען הילדים.

שרן השכל: לכן במצב שבו אתם מטילים באופן כולל את האחריות אך ורק על המורה, לפעמים המורים נכנסים לקרביים של ההורים ואומרים להם לקחת את הילדים, הם משעים את הילדים.

שרן השכל: אנחנו היינו פה בדיון הקודם, משעים את הילדים בכיתה א' לחודשים.

שרן השכל: אתם מצפים שאותו מורה שלא מוכן להתמודד עם הילד עם ההפרעות האלה בכיתה שלו ופשוט החליט להשעות את הילד לחודשיים עד שההורים יתחילו לתת לו כדורים פסיכיאטריים שאינם בהמלצת רופא אלא בהמלצת מחנך, לבוא ולדבר ישירות עם ההורה ולא הסייעת שנמצאת אתו?

שרן השכל: זה בלתי אפשרי.

שרן השכל: אתם חייבים למצוא מנגנון שבו כאשר יש חיכוך בין המחנך לבין ההורה, זה קורה, אי אפשר להתעלם מזה.

שרן השכל: זה קורה המון.

שרן השכל: אתם צריכים לאפשר לאותו הורה לשוחח עם הסייעת כדי להבין מה המצב של הילד.

שרן השכל: אגב, לרוב הסייעות ההורים משלמים מאחורה.

שרן השכל: אפשר לטמון את הראש בחול אבל זה מה שקורה.

שרן השכל: ההורים צריכים להוסיף תוספת תשלום לאותן סייעות רק כדי למצוא סייעת שתהיה עם הילד שלהן שם.

שרן השכל: עדיין המורה אוסרת עליהם לבוא ולדבר עם אותן סייעות.

עמוס תמם: יש מחנכת כיתה, יש צוות.

עמוס תמם: נכון, הם לקחו 0.3 או 0.5 אבל יש מדריכה שמלווה את הכיתה יותר או מעט.

עמוס תמם: כן נותנים לסייעת להגיד - - סייעת היא לא חזות הכל, היא לא יכולה לדבר מבחינה פדגוגית למה הילד לא הבין אבני יסוד בקריאה, למה הוא לא שבר עשרת.

שרן השכל: אתה חושב שזה מה שמעניין את אותו הורה?

שרן השכל: יש לך טעות.

שרן השכל: ההורה לא מתעניין אם הוא הצליח לפתור את התרגיל במתמטיקה, מעניין אותו אם לילד שלו היה התקף היום ואם כן איך הוא התחיל להתגבר עליו, מה קרה ומה הילדים מסביב אמרו, האם הוא צחק, האם הוא בכה, האם הוא הצליח להתגבר על זה.

שרן השכל: זה מה שמעניין את ההורה בסיטואציה כזו.

מנחם גולדין: אבל הסייעות הן לא חזות הכל.

מנחם גולדין: אני רוצה להציג בפני הוועדה מה קורה כשמבקשים מטפלת הוראה שזה גם חלק מהשילוב וצריך להגיד את זה.

מנחם גולדין: אנחנו עשינו סקר שמגיעים לוועדות פילוח בבית הספר, ואז אומרים להם, ל-43% - - סקרנו בערך 200-240.

מנחם גולדין: אמרו בשילוב שיש תמיכות שאי אפשר לקבל, מתוכן לכמעט 60% נאמר שלא ניתן לקבל טיפולים.

מנחם גולדין: אנחנו יכולים לדבר על שילוב - - -

שרן השכל: ל-60% מההורים - - -

מנחם גולדין: ל-60% מההורים אמרו שיש תמיכות מסוימות שהם לא יקבלו בשילוב, תשכחו מזה.

מנחם גולדין: זה הטיפולים.

שרן השכל: תציגו את המצגת בצורה מסודרת.

קריאה: יש 45,000 תלמידים שעושים להם פילוח תמיכות - - -

מנחם גולדין: אני אשמח להציג.

שרן השכל: עורך הדין מנחם גולדין נמצא בזכות דיבור.

מנחם גולדין: תיקון חוק זה תמיד דבר מבורך, יכול להיות שהוא יביא למתן פתרון ב-2025 לילדים.

מנחם גולדין: קשה יותר לתקן את הילדים ואת המשפחות שלהם בשנים 2022, 2023 ו-2024, ולכן אני מצטרף למה שאמרה חברת הכנסת.

מנחם גולדין: כמו שבקורונה ידעו לתת שעות קורונה ולייצר תהליכים אוטומטיים ומענים, רצוי שזה גם ייעשה פה לקראת שנה הבאה.

מנחם גולדין: היה פה שיח מאוד מרתק בין משרד הבריאות למשרד החינוך.

מנחם גולדין: אני כן מזכיר שממשלת ישראל קבעה איך יתומרצו בנושא הטיפולים לדוגמה ואיך אנחנו נפתח את ספטמבר עם יותר מטפלים.

מנחם גולדין: אני מקווה ששם השיח יהיה יותר פורה לאיך לתמרץ ולהגיע למצב בו יהיו מטפלים.

ענבר בזק: דרך אגב, אמרתי שלא נתנו מספיק שעות.

ענבר בזק: אתה אומר שאמרתי שנתנו, לא נתנו מספיק שעות בעקבות הקורונה.

מנחם גולדין: יכול להיות שאת לא קיבלת.

מנחם גולדין: יש בתי ספר עם 300 ילדים שקיבלו כמעט 100 שעות.

מנחם גולדין: אני חושב שאחד הדברים בקשר לרפורמה שנאמרו המון זה נושא בחירת ההורים, כפי שהציג חבר הכנסת מרגי.

מנחם גולדין: הפיקוח הכי גדול וחשוב על משרד החינוך בהיבט שביעות הרצון זה ההיבט של הורים כגורמים שמפלחים את הנושאים האלה ובאים למסגרת.

מנחם גולדין: בסקר שלנו אותו נוכל להציג הראנו שלמעשה בפועל הנושא של בחירת הורים לא קיים.

מנחם גולדין: אם אתה מגיע לשילוב ואומרים לך שאין מטפלים ולא בטוח שיש מורים, אז אין בכלל פילוח.

מנחם גולדין: יש בעיקר סייעת, אז תיקח סייעת ותפלח את הכל בסייעת.

מנחם גולדין: אף אחד לא אומר להורים שהם חלק מוועדת הפילוח או שאפשר לערער על וועדת הפילוח.

מנחם גולדין: המצב הוא לא טוב.

מנחם גולדין: אני מזכיר פה שוב את וועדת ההחלטה כי אני חושב שיש פה מקום לפסוע לקראת השנה וגם להכניס שעות.

מנחם גולדין: אין לי ילדים עם צרכים מיוחדים.

מנחם גולדין: משבט עד שבועות הכל נסגר ומתחילים לתפעל, זה מה שעוברות משפחות מיוחדות.

מנחם גולדין: מי שרוצה שיהיה לו בכיף, ככה נראה החינוך.

מנחם גולדין: צריך לפתור את העניין.

מנחם גולדין: השקף הבא הוא המסקנות העיקריות.

מנחם גולדין: דגמנו 245 אבל הדברים מדברים בעד עצמם.

מנחם גולדין: מבחינת הדרכה, שאלנו כמה משפחות בכלל קיבלו הדרכה.

מנחם גולדין: כמובן שזה סובייקטיבי, יכול להיות שהמורה דיבר 10 פעמים ולא הבינו, זה יכול להיות.

מנחם גולדין: בסופו של דבר אם יש 59 מהנשאלים שמגיעים לוועדה ואין להם מושג מה קורה שם ואיך זה קורה, השאלה נשאלת גם על ההדרכה אבל גם על הוועדה וכל המנגנון הזה.

מנחם גולדין: הדבר השני, נציגי הורים בוועדות, 21 ציינו שאין נציגי הורים בוועדות אבל זה נתונים שאפשר לבדוק.

מנחם גולדין: 45 הורים מדווחים שאין כל התייחסות בוועדה לצרכי התלמיד ואני אסביר.

מנחם גולדין: הוועדה ורוב ההורים מדברים על 1-4, יש ארבע רמות שהמחשב יודע לקלוט.

מנחם גולדין: לא לזה פילל המשורר בוועדה שבאה ותגיד האם הילד צריך סייעת, טיפולים ודברים אחרים.

מנחם גולדין: גם בתהליך הזה אנחנו - - -

יעקב מרגי: 1-4 זה לא ערטילאי, זה אומר משהו.

מנחם גולדין: נכון, אבל אנחנו שאלנו את ההורים - - -

יעקב מרגי: אי אפשר להציג פה - - -

מנחם גולדין: אני אסביר.

מנחם גולדין: שאלנו את ההורים כמה באמת מישהו שואל אם הוא צריך סייעת, טיפול או הוראה, בנושא הצרכים מה שאנחנו רואים בסקר זה - - סליחה על הביטוי, שוק הכרמל.

מנחם גולדין: 1-4 כמה אתם נותנים לי יותר כסף ואם זה לא מספיק אז נלך לחינוך המיוחד.

מנחם גולדין: שוב, אני משקף את הדברים.

מנחם גולדין: זה דברים שיכולים להיות נכונים יותר או פחות.

מנחם גולדין: 61 אמרו לנו שהם עוד לא קיבלו שיבוץ בחינוך המיוחד.

מנחם גולדין: לפחות אני שגר בירושלים, אני לא מכיר ילד בחינוך הרגיל ובירושלים יש עוד מעט מיליון משפחות שבחודש יוני לא יידעו להגיד לילדים שלהם איפה הם יהיו בשנה הבאה.

מנחם גולדין: דיברנו על נושא הטיפולים.

מנחם גולדין: 49 הורים לא ידעו שהם חלק מוועדת פילוח.

מנחם גולדין: אני אסכם בנקודה אחת קצרה.

מנחם גולדין: נקודת הייחוס שלי היא החינוך הרגיל, האנתרופוסופי, ייחודי, מוכשר, שאינו רשמי, גן יער עם יער, גם יער בלי יער, כל המערכת הזאת, חרדי, דתי, לאומי, כל הדברים האלה נכנסים בחודש שבט למערכת ובשבועות העסק כבר נסגר מבחינת מענה.

יעקב מרגי: חוץ מהחרדי, זה החצר האחורית של המשרד.

מנחם גולדין: יכול להיות שמהבחינה הזאת זה כמו החינוך המיוחד.

מנחם גולדין: לא יכול להיות, ואני מדבר על הוועדות, דיברו פה על 50,000,000 שקלים על וועדות מסורבלות.

מנחם גולדין: שאלו פה שאלה על איזה אבחון ילד צריך להביא ללקויות קשב וריכוז.

מנחם גולדין: הבן שלי וחמישים ילדים מהכיתה שלו עברו בדיקת שמיעה במשרד החינוך וחתומה עליו קלינאית תקשורת.

מנחם גולדין: איזה אבחון הוא הביא?

מנחם גולדין: הוא לא הביא אף אבחון.

מנחם גולדין: אם אנחנו מסתכלים על השנה הבאה, יש את כל הנתונים, אפשר לראות מה הילדים צריכים, אפשר להעלות לכם את הצרכים.

מנחם גולדין: אפשר בוועדת החלטה משותפת לראות איך משיגים מטפלים והוראה לשנה הבאה.

מנחם גולדין: אני יודע שקיצרתי אבל את הדוחות האלה אני אעביר גם למשרד החינוך ולמשרד הבריאות.

מנחם גולדין: דרך אגב, בחוק חינוך מיוחד כתוב במשרד הבריאות ייתן את הטיפולים ואת כל הנושאים בלי קשר למשרד החינוך, ומשרד החינוך ייתן את הדברים שלו בלי קשר למשרד ומקסימום יקבלו משני הדברים ויהיה מצוין.

מנחם גולדין: יותר מזה, אני אומר למשרד החינוך, לא כל דבר שמקבלים כטיפול במשרד החינוך הוא ההגדרה המלאה של טיפול רפואי.

מנחם גולדין: יכול להיות שיש פה פער מאוד גדול שצריך קצת להוריד את סף הכניסה.

מנחם גולדין: אם מדובר על כך שבקורונה נותנים על 100 ילדים 300 שעות, יכול להיות שאם יש ילד שבא עם קושי בקשב וריכוז לא צריך לשלוח אותו לאבחון של 2,000 שקלים.

מנחם גולדין: אפשר לתת פה שעה-שעתיים, אפשר להביא את המטפל.

מנחם גולדין: דרך אגב, זה יהיה אחלה אבחון.

מנחם גולדין: לפעמים אבחון במסגרת הכיתה הרבה יותר טוב מאשר שהוא יגיע באופן פרטי למטפל.

מנחם גולדין: מבחינת הנקודה אני חושב שטוב אם יהיה המשך לוועדה הזאת ברמת סטטוס איפה הילדים משובצים, אם תהיה פה חשיבה איך מבחינה תקציבית ויישומית - - שוב, תקציב של שעות, וועדת החלטה לראות מאיפה מביאים את ההורים בשביל לסגור את הפערים לשנה הבאה.

מנחם גולדין: יכול להיות שזה יהיה הלימוד הכי טוב מעבר לכל המסכת הגדולה שההורים עוברים וכולם עוברים.

מנחם גולדין: אם יש ילד שמגיע עם קשב וריכוז אומרים לו אין בעיה, קח שעתיים, קח קלינאית תקשורת, קח מורה, בוא נתחיל לעבוד.

מנחם גולדין: דגש חשוב ולקח מעשרים שנים, לא שאני כל כך עתיק בנושא, כוח הביקורת הכי חשוב ומאפיין זה ההורים.

מנחם גולדין: לא בכדי אנחנו יושבים פה.

מנחם גולדין: לכן בעידן שמשרד החינוך עובר אליו, יש הרבה גמישות ואוטונומיה למנהלים - - דיברת על נושא ההשעיות.

מנחם גולדין: חשוב מאוד שעדיין יהיה את המקום של ההורים ולחזק אותם ברמת הפילוח והבחירה.

מנחם גולדין: תודה רבה.

ענבר בזק: קיבלתי הבהרה ממישהי בזום שאחראית על שוויון הזדמנויות בנציבות.

ענבר בזק: מצד אחד נאמר פה שיש לחץ על ללכת לכיתות המיוחדות ומצד שני יש טענות הפוכות.

ענבר בזק: היא הבהירה לי שבהפרעות קשב וריכוז ולקויות למידה המערכת מנסה להסליל לשילוב, ובבעיות של אוטיזם ובעיות יותר מורכבות המערכת מסלילה לחינוך מיוחד.

ענבר בזק: זו איזוהי הבהרה שקיבלתי ממנה כי יש פה פערים בטענות.

מנחם גולדין: הערה קטנה בנושא הדוח של הממ"מ וזה גם חשוב לוועדה.

מנחם גולדין: כחלק ממספר התלמידים שמגדירים אותם בשילוב, מדברים על אותו תקציב שהוא תקציב סטטיסטי, כלומר זה לא תקציב שעובר דרך וועדות אלא סכום כסף שמקבלים המנהלים.

מנחם גולדין: עד היום לא היה ברור לי מבחינת הנתונים אם כשאומרים X או Y תלמידים שמשולבים במסגרת תקציב שקיבל המנהל, לא ברור לי בדיוק איך הדבר הזה נעשה.

מנחם גולדין: האם זה איזשהו חישוב סטטיסטי שהמשרד משלם כי הוא יודע שבאופק יש לו X תלמידים אז הוא נותן.

מנחם גולדין: אם אנחנו חלק מהנתונים של הממ"מ, אני אומר כי זה חשוב.

מנחם גולדין: אני חושב שיש של 100,000 תלמידים או משהו כזה.

מנחם גולדין: מדברים על אותו סל סטטיסטי.

מנחם גולדין: השאלה היא לא רק האם יש סל סטטיסטי שאנחנו צופים וכדומה.

מנחם גולדין: כל דבר כזה אמור לעבור פילוח במשרד החינוך והמנהל צריך לדעת בדיוק לאיזה תלמידים הוא נותן וכמה.

מנחם גולדין: אני חושב שאם נרצה באמת לצלוח את סוגיית השילוב זה לא רק הסל האישי והחינוך המיוחד, אלא נתון מאוד מרכזי שהוא מה נעשה, לכמה תלמידים ובאיזו רמה מבחינת הסל שמקבל המנהל.

מנחם גולדין: יכול להיות שזה נהדר ונפלא וכולם משולבים, ויכול להיות שבסופו של יום הדבר הזה נשאר בכל מיני מקומות.

יעקב מרגי: השילוב זה לא תכלית הכל, הצלחת השילוב זה התכלית.

שרן השכל: ברגע שהוא יצליח אז גם יותר הורים יחליטו להעביר את זה.

קריאה: אפשר להגיד משפט?

שרן השכל: אם נרשמת, יש לי פה רשימה ואנחנו נעבור אחד אחד.

שרן השכל: אלונה, אם לילד בעל צרכים מיוחדים, בבקשה.

אלונה: תודה רבה.

אלונה: שלום לכולם, שמי אלונה ואני אמא לילד בן 6.5 המאובחן עם ODD שזו הפרעת התנהגות, ADHD, חרדות וויסות רגשי וחושי.

אלונה: אני לא אלאה אתכם בסיפור אישי ארוך וסבוך, סיפרתי אותו פה בפברואר בוועדת החינוך.

אלונה: בכל זאת היה לי חשוב לבוא היום ולהדליק זרקור על הבעיות הקשות בהן נתקלתי בעקבות החוויה האישית שלי ושל הורים רבים אחרים במצבי.

אלונה: את המושג וועדת אפיון שמעתי בפעם הראשונה רק ביוני שעבר, לקראת העלייה לכיתה א'.

אלונה: בגן של הבן שלי ידעו בדיוק את מצבו וניסו לטפל.

אלונה: הרבה גורמים היו מעורבים מהשירות הפסיכולוגי, הפיקוח וגורמי חינוך.

אלונה: במקביל אנחנו התחלנו תהליך אבחון פרטי בטיפולים מותאמים.

אלונה: דיברו פה על מחירים, אז רק כדי לסבר את האוזן, פסיכיאטרים וכל האבחונים זה בערך 4,800 שקלים רק לאבחון שאותו עברתי ארבע פעמים.

אלונה: לא קיבלתי שום תדרוך או הסבר לגבי מה שהיה יכול להיות אילו רק פעלתי בזמן או אם היו מפנים אותי לגשת לוועדה כזו.

אלונה: הגופים לא מעבירים מידע בצורה מוסדרת ויש מי שנופל בין הכיסאות.

אלונה: הפעם היה מדובר בילד שלי בן ה-5.5 ויש לא מעט כמוהו.

אלונה: ביוני כאמור כבר מסתיימות הוועדות, את זה גיליתי בדיעבד כאשר הגשתי בקשה לוועדה וקיבלתי סירוב.

אלונה: קיבלתי מכתב ריק מתוכן וללא שום פירוט אודות הסירוב.

אלונה: רק אחרי בירורים והתעקשות מציגי הבנתי שהקריטריונים בשלב הזה מוקשחים למה שנקרא וועדה חריגה, ואיחרתי את המועד.

אלונה: הוסבר לי שיכילו את הבן שלי למרות האבחון והוא יקבל את מלוא העזרה.

אלונה: בפועל עלינו לכיתה א' ללא תיווך נכון או סיוע והגענו למבוי סתום.

אלונה: בני בן כמעט שש הושעה כבר בתחילת השנה.

אלונה: לא וויתרתי, הפעלתי קשרים אישיים וקיבלתי אישור חריג ל-20 שעות סיוע במימון הרשות, ללא וועדה.

אלונה: זה כמובן לא כיסה את מלוא שעות בית הספר, ובטח לא מעבר לכך כמו הטיפולים המותאמים שאנחנו מדברים עליהם פה לשילוב מיטבי.

אלונה: אחרי מלחמות עיקשות ופנייה לכל גורם אפשרי קיבלנו מועד לוועדה חריגה שהחליטה כי הבן שלי זקוק לנקודות סיוע והכלה.

אלונה: אני שומעת שמדברים פה הרבה על קשב וריכוז ולקויות למידה, וכל האבחונים הם חשובים ונכונים.

אלונה: אני אדבר כרגע על האבחון שלי אישית של ה-ODD.

אלונה: צריך להבין, הבן שלי סווג כילד שיש לו חרדה לא מסווגת.

אלונה: בגלל זה קיבלתי זכאות לוועדה ונקודות זכות.

אלונה: מה קורה עם ילד שמאובחן עם ODD ולא מסווג עם חרדות?

אלונה: תלמידים המאובחנים עם ODD שזו הפרעת התנגדות, מקבלים מענים לפי אפיון של ADHD.

אלונה: מיותר לציין שילד עם הפרעת קשב לא דומה בצרכים שלו לילד עם הפרעת התנהגות.

אלונה: הצרכים של ילדי ה-ODD דומים יותר לצרכים של ילדים עם בעיות נפשיות.

אלונה: ילדי ה-ODD זקוקים לסייעת צמודה לאורך כל יום הלימודים, כולל הצהרון בגילאים הקטנים.

אלונה: בפועל לצערי הרב אף אחד לא מקבל מענה ומשאבים לפי הצרכים שלהם.

אלונה: התוצאה של זה ברורה.

אלונה: כשאין מענה נכון לצורך, אחרי תקופה הילדים האלה מגיעים לוועדת הילד המסוכן ומוסללים כמקשה אחת למסגרות החינוך המיוחד, שאינן מתאימות כלל וכלל, לא מטפלות בבעיה ואפילו מחמירות אותה.

אלונה: זה עוול גדול לילדים ולמשפחות.

אלונה: לא יתכן שאין להורים כל הסבר או הדרכה לקראת הוועדה, איך מתכוננים, מה צריך לדעת, איך יודעים על הוועדה ועל הזכאויות, מהיכן מתחילים, מה כוללות הנקודות, איך מחשבים אותן בוועדת פילוח.

אלונה: את כל זה לא ידעתי.

אלונה: המידע חסר, לא מונגש, לא בהיר.

אלונה: יש תחושה שמעוורים את ההורים והילדים הם הנפגעים הראשיים.

אלונה: אני אבקש להוסיף לתיקון ה-11 שורה מוקדשת ל-ODD, להפריד את זה מה-ADHD ולתת משאבים דומים למה שניתן באפיון הנפשי.

אלונה: תודה לכולם וכולי תקווה שנמצא פתרונות מהירים כדי לשלב בצורה מיטבית את הילדים.

אלונה: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: האם יש התייחסות ל-ODD מבחינת הסל והשירותים?

יואל לוין: אני רגע אתייחס בכלל לנושא של מוגבלויות.

יואל לוין: משרד הבריאות התייחסו לזה קודם.

יואל לוין: אנחנו כרגע מנהלים דיונים בצוות שמרכיב גורמים רבים שיושבים על הנושא של תיקון התוספת הראשונה לחוק, בכל הנושא של המוגבלויות והמסמכים הקבילים, מי יכול להיות חתום על מסמך קביל ואילו ילדים יכולים להיכלל תחת איזו קטגוריה.

יואל לוין: עושים מאמץ לשמוע ולהקשיב לכל הקולות האלה כדי שבסופו של דבר נוכל בתיקון החוק לסדר גם את ה - - -

שרן השכל: עם מי אתם יושבים על תיקון הסעיף הזה?

יואל לוין: יש וועדה שמתכנסת בראשות השירות הפסיכולוגי במשרד החינוך וכוללת נציגים של משרד הבריאות בנושאים מסוימים, תלוי בנושא שבה היא מתקיימת.

יואל לוין: יש לנו חברים רבים גם מהשטח וגם מהרשויות המקומיות וההורים ששותפים לתהליך הזה.

קריאה: יואל, יש נציגות הורים בוועדה?

יואל לוין: אני צריך לבדוק את זה.

קריאה: לא ידוע לי על דבר כזה.

יואל לוין: אני אבדוק.

הדר ירדני: התקיימה ישיבה ב-25 לחודש בה ישבה הסגנית שלי, דוקטור טל שחר אשכנזי והפסיכולוגית ההתפתחותית יעל קוצ'ינסקי מטעמי.

הדר ירדני: אני יודעת שהייתה פגישה אחת.

יואל לוין: הייתה פגישה אחת בנושא ספציפי לגבי כנראה זימנו אותן, אבל היו כבר כמה מפגשים.

יואל לוין: בסופו של דבר יהיו מונחות על השולחן המלצות שיצטרכו לעבור בכל הסקטורים כדי שמה שרוצים לעשות יבוא לידי ביטוי בתיקון הנוסף לחוק.

שרן השכל: אם אתם דנים בנושאים של בעיות רפואיות, אתם חייבים נציגות רפואית שם.

יואל לוין: הם נמצאים.

שרן השכל: באחת מתוך כמה?

יואל לוין: התקיימו כבר כמה מפגשים, אני לא נוכח בהם.

יואל לוין: בנושא של הפרעות נפשיות היה שותף דוקטור יובל רווה ובנושא של עיכוב התפתחותי הייתה שותפה דוקטור טל אשכנזי.

שרן השכל: שהם מטעם מי?

יואל לוין: משרד הבריאות.

הדר ירדני: דוקטור טל אשכנזי היא פיזיותרפיסטית, היא הסגנית שלי והיא הייתה בישיבה אחת כמו שציינתי יחד עם הפסיכולוגית ההתפתחותית.

יואל לוין: הדיונים האלה עדיין מתקיימים.

יואל לוין: בסופו של דבר כשיתגבש משהו מספיק טוב לשביעות רצונם של כל הגורמים - - -

שרן השכל: האם קיימתם חמישה מפגשים ומתוכם הם הגיעו למפגש אחד?

יואל לוין: אני לא יכול לציין מספר מפגשים, אבל מזמנים את השותפים - - -

יעקב מרגי: למה אתה לא יכול לציין?

יעקב מרגי: זה פרח מזיכרונך?

יעקב מרגי: אם היו חמישה זה קל לזכור.

יעקב מרגי: אם אתה מוביל מהלך של שינוי משמעותי, למה אתה לא יכול לציין את מספר המפגשים?

הדר ירדני: אני חושבת שרוב ההחלטות הן בריאותיות ולכן צריכה להיות נציגות מתאימה ממשרד הבריאות.

הדר ירדני: חייבת להגיע בקשה רשמית ממשרד הבריאות, לא במקרה בשיחה שלי עם זיוה כרמי.

אינה זלצמן: יש דברים שהם בסמכות משרד הבריאות וצריך לבדוק מה הסמכות של כל אחד ואחת.

יעקב מרגי: זה חייב להיות עם אנשי מקצוע.

קריאה: ילד שעובר לחינוך המיוחד, לשילוב, הבעיות הבריאותיות שלו לא נמחקות.

אינה זלצמן: מערכת החינוך כשמה היא מערכת חינוך, ודברים שהם בריאותיים צריך לבדוק מה משרד - - אנחנו חוזרים פה - - -

יעקב מרגי: מה את מציעה?

יעקב מרגי: שהכול יהיה חינוך מיוחד או כולם מאושפזים בבתי חולים?

קריאה: ההרגשה פה היא שזה הכל חינוך, אבל אם ילד צריך קלינאית תקשורת, למה הוא לא מקבל?

קריאה: אם הוא נמצא בחינוך אז התפקיד של החינוך לתת לו קלינאית, אני לא מבינה את השאלה.

יעקב מרגי: קודם כל שיבואו עוד 1,000 קלינאיות תקשורת כדי לכפות על המחדל העצום של המל"ג, מערכת הבריאות ומערכת החינוך בסוגייה הזו.

יעקב מרגי: אחר כך נריב מי נותן מה.

עמוס תמם: חבר הכנסת מרגי, היה דיון בו השתתפתי יחד עם ירדן אדר למשל לגבי העברת הנתונים שיגיעו אליהם בזמן.

עמוס תמם: זה לא נעשה.

עמוס תמם: התחושה שלי פה - - -

יעקב מרגי: מערכת החינוך לא באה במקום משרד הבריאות, היא גם לא צריכה לבוא במקום.

יעקב מרגי: רפואת המשפחה צריכה להמשיך להתקיים כפי שהיא.

עמוס תמם: היום רוב התלונות שהגיעו - - בגן של בני אין קלינאית תקשורת ואין מרפאה בעיסוק.

עמוס תמם: אתה מנסה לדבר עם ההורים.

עמוס תמם: אתה בגן ילדים, יש דברים שצריך לעשות בגן ילדים.

עמוס תמם: כל הדיון פה זה בעצם - - -

הדר ירדני: אני לא מבינה, אתה טוען שמשרד החינוך לא צריך לתת שירותי מקצועות הבריאות?

עמוס תמם: לא, אני חושב שזה צריך להיות בראש ובראשונה אצלכם.

הדר ירדני: אבל זה לא חוקי המדינה.

שרן השכל: את הדברים האלה צריך לפתור גם בחקיקה.

שרן השכל: עם כל הכבוד, יש דברים שונים שאפשר לעשות.

שרן השכל: אפשר שרשות מקומית תעסיק קלינאית תקשורת ותעביר אותה בין בתי הספר אם תסבסדו את זה או תעזרו במימון מסוים, כולל מרפאה בעיסוק.

שרן השכל: תראו כמה פעמים בשבוע היא מגיעה לכל גן ואז תעסיקו אותה במשרה מלאה בשכר נורמלי.

שרן השכל: יש פה עוד המון דוברים.

שרן השכל: אני רוצה לתת למרל ברנט את זכות הדיבור.

שרן השכל: בבקשה.

מרל ברנט: תודה רבה על זכות הדיבור.

מרל ברנט: אני מרל ברנט, מנכ"לית צח"י, צרכני חינוך ייחודיים.

מרל ברנט: אני גם הרכזת הארצית של נציגי ההורים בוועדות מתוקף חוק חינוך מיוחד.

מרל ברנט: אני יושבת כנציגת הורים בוועדות.

מרל ברנט: אני רוצה לומר כמה דברים - - -

שרן השכל: מרל, את נציגת ההורים?

מרל ברנט: אני יושבת גם כנציגת הורים בוועדות.

שרן השכל: אוקי.

מרל ברנט: אני רואה שיש היום עוד כמה וכמה נציגי הורים ואני אשמח אם גם הם ידברו בהמשך.

מרל ברנט: לגבי החוק ולגבי מה שעמוס תמם אומר, אני רוצה לומר שאת החוק אולי צריך לשנות, אבל כרגע יש את החוק הזה.

מרל ברנט: אנחנו צריכים לדבר על היישום שלו.

מרל ברנט: גם כשיש רמזור אדום ואין מכוניות בכביש, אנחנו עוצרים גם אם לדעתנו זה מיותר.

מרל ברנט: אם יש את החוק צריך לפעול על פי החוק ואם יהיה שינוי נשנה את ההתנהלות.

מרל ברנט: אני רוצה להתמקד בדבר אחד מתוך כל הדברים החשובים שעוד צריך לומר לגבי הוועדות והאופן שבו הן מתנהלות.

מרל ברנט: אני רוצה לדבר על ההורים.

מרל ברנט: כהורים לילדים עם צרכים מיוחדים אנחנו חיים כל הזמן עם הרבה מאוד כדורים באוויר.

מרל ברנט: אנחנו מקווים שייגמר כל יום בלי שכדור ייפול ויתרסק.

מרל ברנט: אנחנו מוצאים את עצמנו מול המערכת וצריכים להגיע לוועדות.

מרל ברנט: אנחנו מדברים עם הורים שילדם עומד לעלות לוועדה כמעט כל יום.

מרל ברנט: אני חושבת שיואל או אינה אמרו שהמערכת עובדת מצוין ויש את ההכנה, אז לא, אין הכנה טובה להורים.

מרל ברנט: גם אם אומרים להורים את הדברים, לא מדברים בגובה העיניים.

מרל ברנט: ההורים מגיעים לוועדות או אלינו לפני הוועדה כשהם במתח נוראי.

מרל ברנט: זה יכול להיות הורים עם המון ביטחון עצמי בכל מיני תחומים בחיים, אבל כשמדובר בסיטואציה שמגיעים לוועדה בה הם יושבים מול המערכת ומדברים על הילד שלהם, המצב שונה.

מרל ברנט: הם לא מגיעים עם הבנה של מה הולך להיות לפני הוועדה, בזמן הוועדה ואחריה.

מרל ברנט: אני חושבת שזה דבר משמעותי מאוד.

מרל ברנט: הרבה מאוד מהוועדות לא עובדות על פי חוק.

מרל ברנט: הדבר הכי בסיסי שכתוב שם זה שיש לדון בגודל סל מותאם לצרכי התלמיד, אם זה תלמיד שיש לו זכאות לשירותי חינוך מיוחדים.

מרל ברנט: זה לא קורה.

מרל ברנט: לא ספרתי בדיוק, אבל אני מרשה לעצמי לומר שבמעל 90% מהמקרים זה לא יקרה.

מרל ברנט: או שהתלמיד יקבל את המינימום שהוא פלט המערכת, או שיגידו שלא צריך לדון כי בכל מקרה זה ילד של החינוך המיוחד, ההורים בחרו מסגרת של חינוך מיוחד ולא דנים בגודל סל.

מרל ברנט: זו חובה.

מרל ברנט: לגבי מה שנאמר כאן, יש מושג מאוד תמוה בעיניי שנקרא מוגבלויות בשכיחות גבוהה.

מרל ברנט: כלומר יש הרבה מאוד ילדים שיש להם את הקשיים האלה.

מרל ברנט: זה ליקויי למידה, בעיות התנהגות ובעיות רגשיות.

מרל ברנט: אלה ילדים שהמערכת פולטת עם סל מינימלי מאוד קטן שלא ייתן להם את המענים.

מרל ברנט: במקום לדון בסל שמותאם לצרכים שלהם, ההורים הולכים לקבל מסמך קביל מפסיכיאטר ויראו שהבעיות המשמעותיות הן בעצם חרדות.

מרל ברנט: עכשיו עם אפיון נפשי הילד יקבל את המענים.

מרל ברנט: למה לשלוח את ההורים לחפש את האפיונים האלה כדי לנסות לאכוף את המערכת, להגיע מהצד השני כדי לקבל את המענים להם התלמיד זקוק גם ללא האפיון הספציפי.

מרל ברנט: התגיות האלה שאנחנו נאלצים לתת לילדים כדי לקוות שיקבלו את המענים.

מרל ברנט: הדבר הנוסף שאני רוצה לומר זה שאם התלמיד יקבל או לא יקבל את המענים נורא תלוי ביכולת השכנוע של ההורים בוועדה.

מרל ברנט: אם ההורים מאוד משכנעים שהילד שלהם מאוד מתקשה, הוועדה תשתכנע ואולי תיתן.

מרל ברנט: אם היא רוצה לתת יותר מהמינימום אז היא תוריד את רמת התפקוד והפלט יהיה גדול יותר.

מרל ברנט: זה לא תקין אבל זה קורה.

מרל ברנט: אם ההורה לא יודע לשכנע הוא לא יקבל.

מרל ברנט: ישבתי בשבוע שעבר בוועדה וישבה שם אימא שעשתה את כל המאמצים להסביר כמה הילד שלה באמת זקוק.

מרל ברנט: כשהיא יצאה מהחדר יושבת ראש הוועדה אמרה שהיא לא השתכנעה.

מרל ברנט: זה לא צריך לעבוד ככה, זה לא צריך להיות תלוי ביכולת השכנוע של ההורים.

מרל ברנט: צריכים להיות קריטריונים, צריך לדעת איך לבחון מה הצרכים של התלמיד ומה ניתן לתת.

מרל ברנט: אנחנו לא רואים את זה.

מרל ברנט: מה שאנחנו כן רואים זה את כמות ההשגות.

שרן השכל: מה שהיא מציעה זה קריטריונים ברורים.

יעקב מרגי: תקשיבו, זו אחת הדילמות של מחוקקים.

יעקב מרגי: כל קריטריון יכניס אוכלוסייה אחת ויפלוט אוכלוסייה אחרת.

יעקב מרגי: לכל קריטריון יהיו קטגורים ויהיו סנגורים.

יעקב מרגי: צריך להסתכל על משהו שהוא הכי מתכלל, הכי מאזן.

יעקב מרגי: אין מה לעשות, זה לא יהיה מושלם אף פעם כי מגבלה אחת לא דומה לאחרת, וילד אחד לא דומה לאחר.

יעקב מרגי: אני שוב אומר, האתגר של משרד החינוך זה שהשילוב יצליח.

יעקב מרגי: אם לא תתנו את הכלים לצוות החינוכי בכיתה, בנפש חפצה ורצון טוב, אם לא תסמכו, ילדים יישבו בכיתה כנתון סטטיסטי 6-8 שנים.

קריאה: הם יישבו בבית, לא בכיתה.

יעקב מרגי: יש גם מצבים שילד ישב בכיתה עד כיתה י' ולא הואילו לו.

יעקב מרגי: יש מצבים שגם מורחקים.

יעקב מרגי: לא כל ילד דומה והאתגר של משרד החינוך הוא להביא לנו מודל איך השילוב מצליח.

יעקב מרגי: כיתות החינוך המיוחד יודעת לעשות את העבודה שלהן פחות או יותר.

יעקב מרגי: ההורים צריכים להאמין בכך שהם שמים את ילדם המיוחד בכיתה רגילה לשילוב, ההורה צריך לדעת שהילד מקבל את תשומת הלב הראויה ואת הטיפול הנכון.

יעקב מרגי: לזה אנחנו לא מצליחים להגיע.

שרן השכל: תודה רבה חבר הכנסת מרגי.

שרן השכל: משפט סיכום בבקשה.

מרל ברנט: לגבי אותם קריטריונים של מסמכים קבילים, יש פסיכולוגים בוועדה שחלקם באמת מופלאים, אבל לא כולם.

מרל ברנט: כשפסיכולוג מחליט שהוא לא מקבל מסמך קביל, הוא לא השתכנע, זה דבר שלא ייעשה ולצערי זה קורה הרבה מאוד.

מרל ברנט: הורים מגיעים עם מסמך קביל עבור הילד שלהם והפסיכולוג מחליט שזה לא אבחון שהוא מוכן לקבל ולא ייתן את האפיון.

מרל ברנט: הדבר האחרון שרציתי לומר זה לגבי מספר ההשגות שאנחנו רואים.

מרל ברנט: אם הוועדות היו פועלות כמו שצריך, אם באמת היו מקשיבים להורים, שומעים את הקשיים ומאפשרים את מה שהתלמיד צריך לקבל, אני מאמינה שכמעט ולא היו מתקיימות השגות ולצערי יש הרבה מאוד השגות.

שרן השכל: אוקי, תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: נמצאת בזום סימונה עמר, מנהלת עמותת טוהר לב.

יעקב מרגי: כל עוד לא מקבלים מענים יהיו עמותות וארגונים.

שרן השכל: נכון.

שרן השכל: אגב, חלק מהעמותות אמונות על לתת סיוע.

שרן השכל: ההורים משתתפים בתשלום אבל הן נותנות סיוע.

שרן השכל: סימונה, בבקשה.

סימונה עמר: אני גם אימא לילדה שקיבלה זכאות וגם נציגת הורים.

סימונה עמר: השילוב לא עבד בגלל שברוב הוועדות במקום שהם יתנו את השעות שהילד צריך באמת, הם מורידים שעות.

סימונה עמר: הם אומרים להורים לא ללכת לסל אישי כי לא תקבלו את מה שצריך.

סימונה עמר: הם מחזירים לחינוך המיוחד או שהם אומרים להורים לחכות בחוץ.

סימונה עמר: אחרי דיון מכניסים את ההורים שוב, אומרים להם את ההחלטה ואז אומרים להם שאם הילד שלהם ילך לחינוך המיוחד הוא יקבל יותר מענים מהסל האישי.

סימונה עמר: ברור שההורה קצת נלחץ מכל המערכת ולוקח אותו לחינוך המיוחד, ואז אין את השילוב.

סימונה עמר: לפעמים הפסיכולוג אומר שאם יש אבחון של פסיכיאטר הוא לא מקבל את האבחון שלו מכל מיני סיבות.

סימונה עמר: הוא פוסל אבחונים אחרי שההורים הלכו להוציא אותם.

סימונה עמר: הורים מטורטרים כל הזמן.

סימונה עמר: כשאנחנו מבקשים להעלות סלים לילדים בשכיחות הנמוכה כדי שהם יקבלו את המענה הנכון בשילוב, אז הם לא מוכנים לתת את הסל האישי, שילכו לחינוך המיוחד שם הם יקבלו מענים יותר נכונים.

סימונה עמר: השילוב מתמוסס ומתפוגג.

סימונה עמר: משרד החינוך לא נותן את המענה הנכון להורים.

סימונה עמר: גם בזמן וועדות הם מקבלים מונחים לא נכונים, הם לא מבינים את המונחים עליהם מדברים איתם.

סימונה עמר: אנחנו כנציגי הורים כן מנחים אותם, אנחנו מדברים איתם אחר הצהריים ומנחים אותם מה זה כל דבר בעצם.

סימונה עמר: מבחינת המענה במהלך הוועדה, הם מחזירים אותם לחינוך המיוחד, במיוחד הורה שמבקש סל אישי.

שרן השכל: שמענו את זה כבר מספר פעמים, בעצם מנסים לשכנע הורים להעביר את הילדים.

סימונה עמר: זה לא משקף את הצרכים שלו באמת ואז הוא נופל.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לאיתי קפלינסקי, סגן ממלא מקום יו"ר הנהגת ההורים הארצית.

שרן השכל: בבקשה.

איתי קפלינסקי: תודה רבה.

איתי קפלינסקי: מעבר לתפקידי בהנהגת ההורים הארצית, אני גם משמש כנציג הורים בוועדות זכאות ואפיון וכנציג בוועדות השגה.

איתי קפלינסקי: השנה ישבתי בכמה מאות וועדות.

איתי קפלינסקי: אני יכול לתאר לכם דברים שקורים שם מהשטח.

איתי קפלינסקי: אפשר להגיד ש-80% ממי שמגיע לוועדה בהרבה מאוד דברים מרגיש מצוין ומנוהל בצורה מקצועית, מלמעלה ומלטה.

איתי קפלינסקי: בהרבה מאוד מקרים אתה רואה דיון מקצועי, תשומת לב ויחס הולם.

איתי קפלינסקי: אני רוצה לדבר על 20% האחרים שם יש בעיה.

איתי קפלינסקי: חלק מהדברים שאני אומר הועלו בצינור לפיקוח ולמטה ועדיין לא נפתרו.

איתי קפלינסקי: אני אתייחס לשני דברים.

איתי קפלינסקי: הדבר הראשון הוא חוסר הקורלציה בין מה שאומר החוק לבין היכולת ליישם אותו.

איתי קפלינסקי: הרבה פעמים בוועדות אנחנו נותנים צ'ק בלי כיסוי.

איתי קפלינסקי: לפעמים זה נאמר להורים, אתם מקבלים אבל לא יהיה לכם איך לרכוש, ולפעמים זה לא נאמר.

איתי קפלינסקי: הניסיון מלמד שהורים שיש להם יותר יכולת, יותר דעתניים, יותר בקיאים ויודעים, מסוגלים למצות את הפוטנציאל בתוך הוועדה וגם אחר כך מול בית הספר והרשות.

איתי קפלינסקי: מאחר והסל מוגבל בפועל, יש הרבה תלמידים שהפער גדל כי הם לא מקבלים.

איתי קפלינסקי: הורה שהילד שלו קיבל סל גדול יידע איך לדייק את זה עד הסוף כדי לקבל.

איתי קפלינסקי: תלמידים שיש להם סל מצומצם יותר לפעמים לא יקבלו כי אין.

איתי קפלינסקי: נתון אחד שחסר לנו פה ואני מחכה לשמוע אותו, זה הפער בין סל השעות שאנחנו נותנים בוועדות כשעות בשבוע לבין סל השעות הקיים, הפוטנציאל המקסימלי.

איתי קפלינסקי: אף אחד מהמטפלים או המורים לא יצא לחופשה.

איתי קפלינסקי: האם אנחנו נותנים יותר סלים מהשעות שיש בשטח?

איתי קפלינסקי: איפה הנתון הזה?

איתי קפלינסקי: אנחנו רוצים לדעת.

איתי קפלינסקי: אם פועלים עכשיו X מורים להוראה מותאמת, Y קלינאיות וכדומה, תנו את המספרים האלה.

יעקב מרגי: אתה מכיר את הביטוי שגר ושכח?

איתי קפלינסקי: אני לא שוכח שום דבר, יש לי זיכרון של פיל ויש לי גם סבלנות.

איתי קפלינסקי: בעניין הזה של הכיסוי אנחנו חייבים לברר כי צריך לדעת אם אנחנו נותנים את זה בלי.

איתי קפלינסקי: הנתונים האלה לא קיימים.

איתי קפלינסקי: אני רוצה לדבר על דברים שקורים היום בהם יש הפרות של החוק או החוזר על ידי חלק מהרשויות וחלק מיושבי הראש, דברים שקורים בוועדה.

איתי קפלינסקי: אני אתן את הדברים הקטנים אבל מעצבנים.

איתי קפלינסקי: יש רשויות ששולחות זימונים בסמס.

איתי קפלינסקי: רשויות גדולות, לא איזו רשות קטנה עם 200 תלמידים.

קריאה: גם בסמס.

איתי קפלינסקי: לא, רק בסמס.

איתי קפלינסקי: החוק אומר שצריך לשלוח דואר רשום.

איתי קפלינסקי: הורים מקבלים זימון בסמס, זה לא צריך לקרות, זה צריך להיות ווידוא.

איתי קפלינסקי: אם אתה כבר מוציא הודעה בסמס תעשה כמו קופות החולים, נא להקיש 1 לאישור.

איתי קפלינסקי: לפחות זה.

איתי קפלינסקי: זימונים בסמס זה חד צדדי.

איתי קפלינסקי: עוד דבר שקשה לי עם הרשויות זה שהם שולחים רק החלטה.

איתי קפלינסקי: ההורה צריך להתקשר ולדרוש בהרבה מאוד רשויות את הפרוטוקול.

איתי קפלינסקי: יש גם מקומות שמגדילים ועושים ולא מצרפים לפרוטוקול את הדיון הפנימי, קרי מערכת השיקולים שבה דנו הנציגים על ההנמקה.

איתי קפלינסקי: זה כלים שצריכים להיות ביד של ההורה במעמד התשובה, ואז הוא יחליט האם הוא רוצה להשיג או לא.

איתי קפלינסקי: זה הליך מנהלי ולא יכול להיות שחלק מהמידע מגיע, והוא מגיע רק אם אתה מבקש אותו.

איתי קפלינסקי: זה קורה בשטח ברשויות, ברור שיושב הראש לא יכול לשבת ולעשות.

איתי קפלינסקי: אני רוצה לדבר על ההשגות.

איתי קפלינסקי: אחד הדברים שגילינו עם פתיחת ההשגות זה שיש תקנים ליושבי ראש וועדות זכאות ואפיון, אבל אין תקנים ליושבי ראש וועדות השגות.

איתי קפלינסקי: לא רק שאין תקנים, ברור שאף מנהל מחוז לא יכול לשבת בהשגות.

איתי קפלינסקי: הנציג מטעמו זה בדרך כלל מפקחים כוללים, אנשים טובים ומסורים, אבל זאת לא ההכשרה שלהם לא בהיבט המשפטי ולא בהיבט ההתמחות.

איתי קפלינסקי: בהרבה מאוד וועדות בהן אני יושב, למרות שהם ותיקים ומנוסים, היו"ר הרבה פעמים נותן למפקח על החינוך המיוחד לתת את הטון, לטוב ולרע מבחינת הזווית של ההורה.

איתי קפלינסקי: מפקח שיותר קל עם חלוקת השעות זורם לכיוון הזה ומפקח שפחות זורם לכיוון - - -

קריאה: צריך לעדכן את נציגי הוועדה שיש כאן שני נציגי הורים.

איתי קפלינסקי: אם אתה רוצה לדבר על נציגים, בוא, אנחנו נמצאים במצב מאוד קשה.

איתי קפלינסקי: לא לחינם ידידי חמי הציג את הנתון שב-20% מהוועדות אין נציגי הורים.

איתי קפלינסקי: זה קורה לא מעט כי אין מספיק נציגי הורים, העבודה הזאת בהתנדבות אבל לא בשביל זה אני פה.

איתי קפלינסקי: זה שכר של מדריך בצהרון, זה לא שכר שאתה משלם למישהו שמגיע לשבת.

איתי קפלינסקי: אני רוצה להגיד עוד משהו לגבי השגות במחוז חרדי.

איתי קפלינסקי: יש הוראה ברורה לקיים את ההשגות במחוז הגאוגרפי.

איתי קפלינסקי: חרף פניות של למעלה משנה, לא מצליחים לארגן את זה.

איתי קפלינסקי: משום מה אומרים להורים שהילד שלהם גר בצפת להגיע לוועדה בירושלים.

איתי קפלינסקי: אגב, נאמר להם גם להביא את הילד.

איתי קפלינסקי: זכותו של הורה להחליט אם הוא מביא או לא מביא.

איתי קפלינסקי: כמה פעמים העלנו תלונות בנושא הזה.

קריאה: מה עם זום?

איתי קפלינסקי: אמן.

איתי קפלינסקי: יש רשויות בהן אין את האפשרות הזו ויש רשויות שחרף ההנחיות סרבו לקיים במשך תקופה ארוכה את הוועדות בזום.

איתי קפלינסקי: אני אקנח בשני הדברים הכי קשים.

איתי קפלינסקי: כשהרשויות המקומיות היו אחראיות על הוועדות, לא היה מצב שהפונקציה הבכירה של הרשות בתחום לא הייתה מנהלת את הוועדה ביד רמה, טובה ומקצועית, והיום היו מגיעים.

איתי קפלינסקי: היום, מרגע שהסמכות עברה לניהול על ידי משרד החינוך, מנהלי מחלקות ואגפים של החינוך המיוחד ברשויות המקומיות שולחים ממלאי מקום.

איתי קפלינסקי: במקרה הטוב מדובר בממלא מקום שעבד בדימוס ויש לו הרבה ידע וניסיון, ובהרבה מקומות אנשים שאין להם כל הכשרה.

איתי קפלינסקי: העברנו גם הרבה תלונות כאלה.

איתי קפלינסקי: עד עכשיו עדיין יושבים אנשים ללא הכשרה וללא ניסיון בחינוך המיוחד.

איתי קפלינסקי: הדבר האחרון אותו אני רוצה לסיים הוא המצוקות ההפוכות לעודף סל.

איתי קפלינסקי: עדיין יש גורמים בוועדות שאומרים דברים מפורשים בניגוד לחוק.

איתי קפלינסקי: אם הוא צריך ליווי צמוד למשך כל היום, אז שילך לחינוך המיוחד, אנחנו לא ניתן לו עוד שעות.

איתי קפלינסקי: זה נאמר בוועדה לפני שבועיים, אני יכול לתת את התאריך המדויק ומי נכחו שם.

איתי קפלינסקי: אמרו לו ללכת לחינוך המיוחד, אנחנו לא ניתן לו עוד שעות כדי שיישאר בחינוך המיוחד.

איתי קפלינסקי: , אנחנו מבקשים שהדברים האלה ייעלמו מהעולם.

איתי קפלינסקי: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לאסתר קרמר מקואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.

אסתר קרמר: תודה רבה על רשות הדיבור.

אסתר קרמר: אני אסתר קרמר מקואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.

אסתר קרמר: אני גם נציגת הורים בוועדות השמה.

סימון דוידסון: זו עמותה נוספת?

אסתר קרמר: קבוצה של ארגונים.

אסתר קרמר: אני רוצה לדבר על טבלת המינימום והמקסימום.

אסתר קרמר: אני זוכרת שישבנו פה על החוק לפני חמש שנים ואני זוכרת שאז עוד לא הגעתי על כיסא גלגלים, יכולתי ללכת.

אסתר קרמר: הגעתי לכל כך הרבה ישיבות בוועדה ואמרו לנו שלא יהיה מקסימום בשעות.

אסתר קרמר: היום יש מקסימום בשעות.

אסתר קרמר: יש לי מול העיניים וגם שלחנו את זה ליושבת ראש הוועדה, טבלה שכתוב בה מקסימום שעות שתלמיד יקבל.

אסתר קרמר: אי אפשר לקבל מעבר למקסימום.

אסתר קרמר: אני יכולה להגיד שישבתי בוועדה וראינו תלמידה שצריכה לקבל מעבר למקסימום, אז אמרו שיורידו לה את רמת התפקוד.

אסתר קרמר: כלומר רמת התפקוד שלה 3 אבל היא צריכה עוד 3 אז נוריד לה את רמת התפקוד.

אסתר קרמר: זה לא אמור להיות כך על פי חוק.

אסתר קרמר: על פי חוק תלמיד צריך לקבל כמה שעות שמגיע לו ולא כמה שעות שאפשר להכניס בתוך המחשב במינימום ובמקסימום.

אסתר קרמר: אם תלמיד מקבל 4.1 זה עוד בסדר, אבל אם הוא מקבל 7.9 ה-0.9 לא יכול להיות שום דבר כי 0.9 שעה זה לא שעה.

אסתר קרמר: בשביל עשירית השעה הוא מפסיד את כל השעה ולא יכול לקבל אותה.

אסתר קרמר: זה ממש מקומם.

אסתר קרמר: זה עיקר מה שרציתי להגיד ואני אגיד עוד כמה דברים קטנים שחשוב שנגיד אותם.

אסתר קרמר: ברגע שאנחנו רוצים להגיש השגה יש רק כתובת פיזית, אין כתובת מייל להגיש השגה.

אסתר קרמר: אני צריכה ללכת לדואר, לקנות בול ולשלוח מכתב.

אסתר קרמר: אין דבר כזה ב-2022.

אסתר קרמר: חוץ מזה, וועדת ההשגה צריכה להתקיים תוך 21 ימים מרגע הגשת הבקשה על ידי ההורים וזה לא מה שקורה.

אסתר קרמר: אומרים להורים שאם הם יפנו להשגה יורידו להם שעות, יהיו להם פחות שעות ממה שהבטיחו להם מראש.

אסתר קרמר: אני רוצה לסיים בתור נציגת המגזר החרדי.

אסתר קרמר: יש בעיה מאוד גדולה בוועדות זכאות שמאשרות שעות לתלמידים שעולים למוסדות תורניים ייחודיים.

אסתר קרמר: אין מוסד תורני ייחודי בכל הארץ שמקבל שעות שילוב.

אסתר קרמר: זה אומר שתלמיד חרדי שמסיים כיתה ח' ורוצה להיכנס לשילוב לא יכול, אלא הם הוא יבחר ללכת לחינוך לא חרדי.

אסתר קרמר: זה נוגד את החוק שקבע שהוועדה תתאים את החינוך לילד ולמשפחה.

אסתר קרמר: הילד שלי מסיים כיתה ח' השנה.

אסתר קרמר: אמרו לנו לשלוח אותו לחינוך מיוחד כוללני או לוותר על הזכאות.

אסתר קרמר: מדובר על ילד עם אוטיזם בתפקוד נמוך.

ענבר בזק: עד ח' יש מסגרת?

אסתר קרמר: כן.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: חבר הכנסת סימון דוידסון, רצית להעיר משהו?

סימון דוידסון: כן.

סימון דוידסון: ישבתי פה בשקט מתחילת הדיון.

סימון דוידסון: אני יושב פה בגלל שני דברים, הראשון זה חברים שפנו אליי שילדיהם מאובחנים עם ODD ופשוט הושלכו מהמסגרת, לא לומדים כבר שנה וחצי.

סימון דוידסון: הם לא חזרו למסגרת.

סימון דוידסון: יש בעיות קשות גם של אלימות וכדומה.

סימון דוידסון: גם אני באופן אישי עם בעיות קשב, בזמנו בכלל לא ידעו מה זה.

סימון דוידסון: ההורים שלי, שניהם רופאים, החליטו שהם יטפלו בזה באמצעות הספורט ודיי הצליחו, אבל לא זו הנקודה.

סימון דוידסון: הנקודה היא שמדובר פה על 12% מתלמידי מדינת ישראל.

סימון דוידסון: כשאני שומע שנכון לעכשיו אינה מתפקדת בשני כובעים, גם סמנכ"לית פדגוגית וגם ממלאת מקום ראש אגף חינוך מיוחד, הסיטואציה הזאת - - -

אינה זלצמן: זה לזמן קצוב, מדובר בסיבות אישיות בגינן זיוה נאלצה לעזוב.

סימון דוידסון: אני מקווה מאוד שזה יחזור כמה שיותר מהר כי מדובר פה על משהו מאוד גדול.

סימון דוידסון: יש לי שתי שאלות לגבי 700 הרופאים שהוסמכו על ידי משרד הבריאות ומשרד החינוך לא מקבל אותם כאנשי מקצוע שמטפלים בנושא הזה.

סימון דוידסון: אני רוצה לקבל תשובה ממשרד החינוך איך דבר כזה יכול לקרות.

סימון דוידסון: הדבר השני זה איך יכול להיות שיש כל כך הרבה עמותות וארגונים שמטפלים, שואלים ודחופים, הרי בסוף זה גם עניין כספי.

סימון דוידסון: עמותות זה לא דבר שהוא בחינם.

אביבית ברקאי אהרונוף: הן פועלות ללא מטרות רווח ולא גובות תשלום מההורים.

סימון דוידסון: אני לא נגד העמותות, אני פשוט שואל את משרד החינוך איך יכול להיות שבסוף יושב פה חבר הכנסת מרגי שישב פה מספר שנים בכיסא בו יושבת יו"ר הוועדה עכשיו, ולוחש לי באוזן ששום דבר לא ישתנה.

סימון דוידסון: עשיתי עשרות דיונים בנושא הזה ואני לא רואה שמשהו השתנה או משהו שישתנה.

סימון דוידסון: לצערי הוא יצא משם, אבל כשהוא אמר לי את זה הסתכלתי עליו ואני שואל האם אנחנו עושים את הדיון הזה היום - - עשינו כבר דיון לפני מספר חודשים.

סימון דוידסון: מה הולך להשתנות?

סימון דוידסון: מה הדרישות שאנחנו הולכים לבקש כוועדה כדי להזיז את העגלה הזאת או לנער את השמיכה והדברים יתחילו לזוז.

סימון דוידסון: אני לא רואה שמשהו זז בשנים האחרונות.

סימון דוידסון: השאלות צריכות להיות נוקבות, קשות ועם החלטות בסופו של דבר.

סימון דוידסון: תודה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לסכם את הדיון.

שרן השכל: תראו, קודם כל הבקשה שלנו היא שמשרד החינוך יישב עכשיו ויעבור על אותה רשימה של 700 רופאים שהוכשרו על ידי משרד הבריאות.

שרן השכל: אני מבקשת תוך 14 ימים להכשיר מתוך הרשימה הזו את כל מי שאפשר.

שרן השכל: אתם שומעים איזו מצוקה יש גם של רופאים, ואפילו לא נכנסנו לאנשים הפרא-רפואיים שגם אותם צריך לאשר.

אורלי בוני: יש כבר חוק חינוך מיוחד בעל יסודי, אוגרו מאבחנים, עשינו וועדות של שנים עם פרופסורים ודוקטורים והוגדרו מאבחנים מוכרים.

אורלי בוני: אפשר להיעזר בזה, זו אותה מערכת חינוך.

אורלי בוני: חבל לעשות את כל העבודה מחדש.

אורלי בוני: צריך להתאים את זה ממסגרת אחת למסגרת אחרת.

שרן השכל: מאיפה את?

אורלי בוני: משרד הבריאות.

אורלי בוני: מאוד הייתי רוצה להוסיף מילה.

שרן השכל: אני מתנצלת, חרגנו מהזמן.

שרן השכל: הבנתי שהיו שני דוברים ממשרד הבריאות, אז אני - - -

אורלי בוני: חסרה חולייה קטנה.

אורלי בוני: אני אורלי בוני, מרפאה בעיסוק ראשית וממונה שוויון ונגישות.

אורלי בוני: אני רוצה להגיד שחסרה חולייה שאנחנו רוצים לקשר אותה, אנחנו רוצים לשתף פעולה עם משרד החינוך.

אורלי בוני: אנחנו עובדים מאוד יפה עם החינוך המיוחד, אנחנו עושים מעגלי עבודה מסוימים ויש מאות אנשי מקצוע, גם פסיכולוגים, גם מרפאים בעיסוק וגם קלינאי תקשורת בחינוך המיוחד.

אורלי בוני: אנחנו מציעים לחינוך הרגיל שילוב, אנחנו בעד השילוב ואנחנו רוצים להציע לשבת על קריטריונים יחד.

אורלי בוני: הילדים שעוברים מחינוך מיוחד לשילוב עוברים עם בעיות דומות ואנחנו רוצים ליצור להם מסגרת מתאימה ולייעץ.

אורלי בוני: יש את אנשי המקצוע שיכולים לעבוד יחד אבל אנחנו לא שם.

אורלי בוני: עם כל הכבוד למשרד החינוך, אני לא מרגישה שאנחנו כל פעם צריכים לדפוק בדלת של משרד החינוך ולהגיד שאנחנו מוכנים לבוא לשבת איתכם, הם אומרים לנו שיזמינו אותנו.

אורלי בוני: זה פשוט חבל.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה שבתוך שבועיים יתקיים דיון יחד עם משרד החינוך על אותם 700 רופאים, מאבחנים ואנשי מקצוע פרא-רפואיים.

שרן השכל: כל מי שצריך להכשיר ולהכיר על ידי משרד החינוך.

שרן השכל: אני כיושבת ראש הוועדה רוצה את הרשימה של כל אותם רופאים שמשרד החינוך לא אישר ואת הסיבה למה הוא לא אישר אותם, בתוך 14 ימים.

שרן השכל: אין ספק שנדרש תיקון לחוק החינוך המיוחד.

שרן השכל: כשישבנו כאן

שרן השכל: עוד בפברואר נאמר לנו שמשרד החינוך מסתכל על תיקון חוק חינוך מיוחד.

שרן השכל: עברו מספר חודשים וההתקדמות היא אמנם ברמת ההתייעצות, אבל לא נעשו צעדי חקיקה.

שרן השכל: אנחנו יודעים כמה זמן לוקח להתחיל לכתוב חקיקה, ייעוץ משפטי, התייעצות עם משרדים וכדומה.

שרן השכל: אנחנו מבקשים שבתוך 30 ימים תגיעו לוועדה עם אותן מסקנות מהשולחנות העגולים ותשתפו אותנו במסקנות של אותם שולחנות.

שרן השכל: בעניין תיקון חוק החינוך המיוחד, אנחנו מבקשים שתבואו עם איזשהו סוג של טיוטה או רעיון.

שרן השכל: אם לא, יש לנו כאן מספר חברי כנסת עם מספר תיקוני חקיקה.

שרן השכל: הוועדה תיקח על עצמה לעניין הזה לבוא ולעשות את אותו תיקון אם לא תהיה התקדמות משמעותית בתוך 30 ימים.

שרן השכל: אנחנו מדברים כאן על העניין של וועדות האפיון, האם ניתן למצוא סוג של מנגנון טוב יותר ויעיל יותר, שגם מנצל את המשאבים אבל גם קובע - - אני לא יודעת אם קריטריונים כוללניים, אבל משהו טוב יותר.

שרן השכל: ברור שכרגע זה לא עובד כפי שצריך.

שרן השכל: אנחנו מבקשים לבחון את עניין העברת הסל לניהול המנהל בשקיפות ובשיתוף ההורים.

שרן השכל: לתת לו את האפשרות גם להכריע, אבל שזה יהיה בשקיפות ובשיתוף יחד עם אותם הורים.

שרן השכל: שיבינו מה מגיע להם וכמה מגיע להם, ויחד לקבוע.

שרן השכל: אם יש ארבעה או חמישה תלמידים שיכולים לעשות יחד טיפול בבעלי חיים או דברים כאלה, לכלול את זה, אבל בשיתוף עם ההורים.

שרן השכל: ההורים לא יודעים.

שרן השכל: פתאום אומרים שארבעה ילדים כן אבל שני ילדים לא.

שרן השכל: למה?

שרן השכל: כי חסר לך.

שרן השכל: לתת לאותו מנהל אפשרות אם הוא רואה לנכון שאותם שני ילדים צריכים גם כן, גם אם זה לא כתוב לו בשעות, אותו מטפל בבעלי חיים או מרפא בעיסוק גם ככה מגיע לקבוצה קטנה, שיוסיף שתהיה בסמכות המנהל להוסיף גם את הילדים האלה.

אביבית ברקאי אהרונוף: גברתי, יצאו הנחיות חדשות ממש בשבוע שעבר לגבי אותם ילדים שאינם זכאי חוק.

אביבית ברקאי אהרונוף: נקבעה מכסה של מספר הילדים המתקשים שיוכלו לקבל מענה מאותו סל מוסדי.

אביבית ברקאי אהרונוף: כלומר אותו סל מוסדי שגם ככה הפילו עליו עכשיו את הסלים האישיים של חלק מהתלמידים וגם ככה הפירורים שנשארים, אם נשארים, צריכים עכשיו להתחלק בין הילדים המתקשים.

אביבית ברקאי אהרונוף: גם שם יש עוד מכסה של תלמידים שיכולים לקבל מזה מענים.

אביבית ברקאי אהרונוף: הסל המוסדי לא מספיק, הוא לא גדל.

אביבית ברקאי אהרונוף: צריך קודם כל לדאוג שהוא יגדל.

שרן השכל: תודה על הדברים.

שרן השכל: אנחנו מנסים לפתור את זה.

שרן השכל: אין ספק שנדרש גם תיקון בכל מה שקשור לאותן טבלאות ולאותו תיקון חוק.

שרן השכל: אני רוצה לתת כרגע לפחות תיקונים מיידיים שיתנו סוג של מענה לילדים עד שיעבור התיקון לחוק.

שרן השכל: כולנו יודעים מה זה חקיקה ממשלתית ברפורמה כזו וכמה זמן לוקח לה.

שרן השכל: אני רוצה תיקון שיביא מספר פתרונות מיידיים.

שרן השכל: אנחנו לא נתקן את הכל אבל לפחות נצליח משהו.

רותי יצקן: גם נושא השיבוצים שעלה כאן, לא נתת מקום לרשויות.

רותי יצקן: אני רוצה שזה ייכתב בפרוטוקול.

שרן השכל: אני מבינה, אבל אני - - -

רותי יצקן: הרשות בסוף מנהלת את הכל ומישהו פה התלונן על נושא של שיבוצים.

שרן השכל: אני מבקשת.

שרן השכל: דבר נוסף זה בעצם לבחון את העניין של מחנכות תומכות שעברו הכשרה מיוחדת לחינוך מיוחד ולהפרעות שונות.

שרן השכל: שתהיה מחנכת נוספת.

שרן השכל: אם מדברים על ההורה ועם מי הוא יכול לדבר, אכן כשיש מחנכת תומכת נוספת אז יש אפשרות לדבר עם מישהי שגם מבינה בצד הרגשי והפסיכולוגי שצריך לתת מענה לילד.

שרן השכל: זה ייתן להורים עולם ומלואו.

קריאה: יש חוסר של מחנכים במערכת.

שרן השכל: לא להתפרץ לדבריי בבקשה, זה לא נהוג.

שרן השכל: אנחנו מבקשים לנסח ולתקן את הפרעות קשב וריכוז ודברים נוספים שלמעשה יש.

שרן השכל: כתבתי את זה בסעיף אחר.

שרן השכל: אנחנו מבקשים להכניס לתוך רשימת הטבלאות את ה-ODD וה-SCD שאני מבינה שגם היה אמור להיכנס מזמן ועדיין לא נכנס.

שרן השכל: את הדבר הזה אנחנו מבקשים גם כן בתוך 30 ימים עד הדיון הבא.

שרן השכל: אין פה שאלה בכלל.

אביבית ברקאי אהרונוף: השר יכול לעשות את זה בצו לפי החוק.

שרן השכל: זו בקשה של הוועדה, זה יגיע למי שצריך.

שרן השכל: אנחנו מבינים שיש צורך בזה, יש מצוקה מאוד גדולה בקרב ההורים.

שרן השכל: אנחנו מבקשים לתקן את זה גם בתוך 30 ימים.

שרן השכל: אם לא, נמצא את הדרך לעשות את זה באותו תיקון חקיקה.

שרן השכל: אני מבקשת לשלוח מכתב לכל מנהלי בתי הספר, ובטח שלכל הגננות והרשויות המקומיות, שיעבירו לאותם הורים את הדברים שנדרשים לחינוך המיוחד, לחינוך המשלב ולהפרעות.

שרן השכל: שיידעו שההורים צריכים להתכונן כבר בתחילת השנה.

שרן השכל: ביקשנו את זה גם בדיון הקודם וזה לא מגיע.

שרן השכל: ביקשנו קמפיין בפעם הקודמת, ביקשנו מכתבים אישיים למנהלים.

שרן השכל: אני מבינה שזה לא קרה.

שרן השכל: אינה, אנחנו לא רוצים לפתוח עוד שנה בצורה כזאת.

שרן השכל: אני מבקשת לשלוח מיידית לכל המנהלים והגננות, להבהיר שצריך להעביר את זה להורים בצורה מובנת וברורה.

שרן השכל: צריך להסביר להם את זה.

שרן השכל: יש כאן המון קושי ולוקח המון זמן לוועדות.

שרן השכל: דיברנו על כך שמשרד החינוך צריך לבוא ולהציג את המסקנות מהשולחנות העגולים בתוך 30 ימים כאן בוועדה.

שרן השכל: אני מבקשת שלכל אותם דיונים על תיקון החוק תזמנו גם את משרד הבריאות כי יש פה עניינים רפואיים.

שרן השכל: יש לזמן גם את נציגות ההורים להיוועץ בהם, כי בלי ההורים לא נצליח לשפר את זה.

שרן השכל: גם את נציגות הארגונים.

שרן השכל: כמו שסימון דוידסון אמר, יש אינפלציה של ארגונים אבל הם לא היו צומחים בלי הצורך.

שרן השכל: כנראה יש צורך מהותי בקרב הורים לדבר הזה.

שרן השכל: אני מבקשת את שלושת הגורמים האלה לשתף בכל ישיבה וישיבה לעניין הזה.

שרן השכל: רשויות השלטון המקומי, אנחנו מבקשים להעביר להם הודעה שהם צריכים לוודא קבלת סמס או לשלוח בדואר רשום כפי שנדרש בחוק.

שרן השכל: לא יכול להיות שהם עושים שגר ושכח ואז ההורים נתקעים ללא מענה.

שרן השכל: הרשויות המקומיות שולחות סמס להורים שאולי לא רואים.

שרן השכל: יש אפשרות ללחוץ 1 לאישור קבלת ההודעה ומי שלא מאשר, שישלחו לו דואר רשום לוודא.

שרן השכל: יש להם את המאגר, הם יודעים מי אותם הורים.

שרן השכל: אני מבקשת להסתכל על אותה טבלה.

שרן השכל: העניין הזה של שעות ונקודות זה עבודה בעיניים.

שרן השכל: תהפכו את זה לעגול, אני מבקשת.

שרן השכל: בסוף התלמידים לא מקבלים את זה.

שרן השכל: תעגלו למטה או למעלה, זה מגוחך שזה כתוב ככה כי בסוף הם לא מקבלים את זה.

שרן השכל: זו בקשה נוספת של הוועדה.

שרן השכל: לדיון בעוד 30 ימים אני מבקשת נתונים על מספר הוועדות לישיבות האפיון.

שרן השכל: אם יש עוד ערים שאתם רוצים לצרף, ממ"מ, בבקשה תגידו.

שרן השכל: אני מבקשת לקבל נתונים על ראשון, הוד השרון, באר שבע, ירושלים, צפת וטבריה.

שרן השכל: אני מבקשת להעביר לנו נתונים על מספר ישיבות האפיון שהתקיימו בכל מקום ומקום כזה.

שרן השכל: אני מבקשת לדעת לכמה מהישיבות נשלחו ממלאי מקום ליושבי ראש הוועדה, כלומר לא יושב ראש הוועדה ישב שם.

שרן השכל: אני מבקשת לדעת מה מספר חדרי ההכלה שנבנו מאז העברת החוק.

שרן השכל: יכול להיות שנרצה לדרוש מכם עוד מספר נתונים.

איתי קפלינסקי: גברתי, לגבי שעות תקציב אל מול שעות התקן בפועל של העובדים במקצועות הטיפוליים.

שרן השכל: אנחנו צריכים לראות מערכתית איך אנחנו מביאים עוד מקצועות פרא-רפואיים ואיך אנחנו מתגמלים אותם יותר.

שרן השכל: אנחנו עובדים על זה.

שרן השכל: אני לא מדברת בכלל על סייעות שזה דיון שאנחנו מקיימים פה אחת לכמה זמן ומנסים לטפל בזה מול האוצר.

שרן השכל: המסמך שאתם העברתם הוא מסמך שלמעשה מבקש לדבר אל מול המורה המחנכת בלבד.

קריאה: לא.

שרן השכל: במידה ולא, אני מבקשת שמשרד החינוך יעביר מכתב מרוכז ממנכ"לית המשרד או מאינה שאומר לכל מנהל ומנהל שאין לאסור שיח מול הסייעת, בין הסייעת לבין ההורה.

שרן השכל: אין דבר כזה.

שרן השכל: זו דרישה נוספת.

שרן השכל: אנחנו נתראה בעוד 30 ימים כדי לראות שאנחנו פותחים את שנת הלימודים כפי שצריך גם עם החינוך המיוחד והחינוך המשלב.

שרן השכל: יהיו עוד מספר דיונים בנושאים אחרים ולא רק וועדות אפיון, אבל ספציפית על זה אנחנו נעקוב שם.

שרן השכל: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.