ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 293, 2022-06-02 13:17

צבי האוזר: צהריים טובים, אני שמח לפתוח את הדיון השלישי היום בנושא של היבטי עלייה וקליטה של עולים לאור המשבר במלחמה באוקראינה.

צבי האוזר: אני ביקשתי לייחד דיון לאותן מסגרות שמטפלות בעולים צעירים.

צבי האוזר: ראשית, אוקראינה, כפי שאנחנו מבינים, יש איסור יציאה של גברים מעל גיל 18 ואשר על כן, למיטב הבנתי והכרתי, תכנית נעל"ה שמטפלת בגיל 16 וצפונה, היא לפחות תכנית שעל הנייר, על פניו, איננה כפופה לאותה מגבלה וגם נערים וגם נערות יכולים להגיע לכאן לשנת לימוד או שנתיים לימוד.

צבי האוזר: בהינתן הסיטואציה המאוד מורכבת באוקראינה אני רציתי להבין מהי קפיצת המדרגה המצופה מנעל"ה באזור הזה כפי שמי שיושב הרחק בטריבונה מניח וחושב.

צבי האוזר: אני רוצה להבין מה נעשה, מה התכניות לחודשים הקרובים.

צבי האוזר: פרויקט נוסף חשוב מאוד ומוצלח בקליטה ובעלייה של צעירים הוא 'מסע', על שלל תכניותיו.

צבי האוזר: דנו כאן בדיונים הקודמים, אנחנו מבינים שעיקר העלייה היום היא דווקא מרוסיה.

צבי האוזר: יש לנו גם עלייה ממקומות אחרים במדינות חבר העמים וחשוב לשמוע מה המאמצים החורגים מגדר הרגיל ש'מסע' עשו או מתכננים.

צבי האוזר: אגב, כשאני מדבר על נעל"ה אני לא מדבר רק על אוקראינה, אני מדבר גם על רוסיה ועל מדינות אחרות כמובן, שגם שם מן הסתם אין מגבלות.

צבי האוזר: אני מבין שיש לנו כאן נציגים ממשרד החינוך, אגף התקציבים בחינוך ההתיישבותי, שהוא מתקצב את נעל"ה, ואגף לקליטת תלמידים עולים, שהוא גם רלוונטי לנעל"ה.

צבי האוזר: יש לנו מצה"ל מפקד המדרשה לחינוך, סגן אלוף עמית צומן, רק בשביל להבין מה תפקידכם בכוח, כמו שנאמר.

עמית צומן: במסגרת הצבא אנחנו אחראים על כל סיפור 'תגלית', בקשר עם 'תגלית' ובחיבור של 'תגלית' לפעילות הצבאית.

צבי האוזר: אני על סף ניגוד עניינים כי לדעתי הבן שלי מצטרף עכשיו ללוות קבוצה ב'תגלית', הוא כבר יושב לי שבוע על הראש: אבא, איפה אפשר להציע לקחת אותם ושיבואו לכנסת?

צבי האוזר: אמרתי לו: לא צריך אותך בשביל לחשוב שהם צריכים לבוא לכנסת, כי אמרו להם להביא את מקומות העבודה.

צבי האוזר: אז 'תגלית' עובדים במדינת חמ"ע ברוסיה, ג'וש?

יהושע ג'וש בקון: כן.

צבי האוזר: '

צבי האוזר: תגלית' בגדול זו תכנית קצרת טווח של שבועיים?

יהושע ג'וש בקון: בעיקרון עד עשרה ימים, יש לנו כרגע גם תכנית Onward Israel, זו תכנית ארוכה יותר, זו תכנית של עד עשרה שבועות.

צבי האוזר: האם יש עוד תכניות חוץ מנעל"ה, 'מסע', 'תגלית', עם הספין אוף מ'תגלית' שאתה אומר, של עשרה שבועות, עוד משהו רלוונטי לגילאים הצעירים?

צבי האוזר: לא.

צבי האוזר: מנקודת מבט לאומית, העלייה הצעירה זאת העלייה הטובה ביותר, המשמעותית ביותר.

צבי האוזר: בהסתכלות, וסליחה שאני כל הזמן מסתכל על זה בראייה לא רק של מימוש הייעוד הציוני, שזה בעיניי כמובן הבסיס של כל הדיונים כאן, אבל גם בהסתכלות מקרו כלכלית.

צבי האוזר: עלייה בגילאים האלה מבטיחה פריון, מביאה אנשים בגילאי עבודה, אנשים שרובם לא נתמכים על ידי מוסדות רווחה אלא בעיקר תורמים לצמיחה ולפריון.

צבי האוזר: בנוסף כל צעיר שמגיע לרוב מביא אחר כך את האחים ואת ההורים.

צבי האוזר: זאת אומרת בהנחה שצעיר מגיע ובהנחה שהוא נקלט, ולצעירים קל יותר יחסית למבוגרים להיקלט, הפעולה הזאת היא פעולה אופטימלית בגלל ההסתכלות הרחבה שלה והאפקט הרחב שלה.

צבי האוזר: יושב פה נציג צה"ל, בתור מזכיר ממשלה היה לי דיון עם הנציגים של הצופים של צבר שנדמה לי הביאו אז 250 איש בשנה והיה ויכוח שלם עם אגף התקציבים, הם רצו לעלות ל-300.

צבי האוזר: בצבר זה בני ישראלים, הם גם דוברי השפה לרוב, דוברי עברית מלא מלא, הם כולם מתגייסים לצבא, הגרעין הוא גרעין גיוס, כל מי שמתגייס, אחוזי ההישארות שם היו מרשימים, 80%, וההורים הגיעו וחזרו.

צבי האוזר: אמרתי, אתם רבים על בין 250 ל-300?

צבי האוזר: קראתי לאגף התקציבים ואמרתי להם: עד 1,000 יש לכם צ'ק פתוח ועכשיו בוא תגיד לי מתי אתה מביא לי 1,000, כי לא יכול להיות בקהילה של 600,000 ישראלים פחות או יותר בארה"ב אתם מביאים 250 בשנה.

צבי האוזר: זו פעולה מינימלית שלא תואמת את גודל המשימה.

צבי האוזר: אז זה היה צבר.

צבי האוזר: אני חושב שצבר לא עובד באוקראינה ורוסיה, אבל בואו נדבר על התכניות.

צבי האוזר: אני רוצה קודם כל להבין, מדינות חבר העמים, מדינות חמ"ע, כמו שזה מכונה, נכון לשנה שעברה מה היקף הפעולה, נתחיל את מספרי המוצא, 2,021, כמה אנשים היו ב'מסע', כמה אנשים היו ב'תגלית' מהמדינות האלה וכמה אנשים בנעל"ה?

עופר גוטמן: אנחנו עובדים לפי שנים עבריות, כמו שאדוני זוכר, אבל מדובר על שנה שעברה, היה לנו 1,400 משתתפים מחבר מדינות העמים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: 'מסע' כולל סל"ע?

עופר גוטמן: כן.

צבי האוזר: כמה 'תגלית'?

יהושע ג'וש בקון: '

יהושע ג'וש בקון: תגלית' לפני הקורונה, הקורונה די פגעה בנו, אז לפני הקורונה הבאנו 5,000 איש ממדינות חמ"ע בשנה, שזה רוסיה, אוקראינה וגם אזרבייג'ן, אוזבקיסטן, גיאורגיה, לטביה, ליטא.

צבי האוזר: 5,000 מתוך כמה?

צבי האוזר: סך הכול כמה בשנה מגיעים ב'תגלית' מכל העולם?

איוון גונצ'רנקו: בין 45,000 ל-48,000.

צבי האוזר: זאת אומרת בערך 10%.

יהושע ג'וש בקון: כן.

צבי האוזר: בנעל"ה?

עליזה שרייר: בנעל"ה בשנה שעברה היו לנו כ-1,900 תלמידים, רובם הם מחבר העמים.

עליזה שרייר: אין לי כרגע את הנתון המדויק.

עליזה שרייר: זה בשנה.

צבי האוזר: סליחה, את?

עליזה שרייר: אני עליזה שרייר, אני מפקחת מטעם משרד החינוך.

צבי האוזר: איפה מנכ"ל נעל"ה?

עליזה שרייר: ישעיהו.

עליזה שרייר: ישעיהו שלח לי כרגע הודעה, הוא בתפילת מנחה, הוא יצטרף בשעה רבע לשתיים.

צבי האוזר: טוב, אנחנו מצטרפים לתפילות.

צבי האוזר: אז את אומרת שבנעל"ה יש 1,400?

עליזה שרייר: 1,900, שרובם מחבר העמים.

צבי האוזר: עכשיו אני רוצה להבין מה כל אחת מהמערכות בהינתן המשבר באוקראינה - - -

עליזה שרייר: אני רוצה לחדד, 1,900 תלמידים סך הכול בתכנית נעל"ה למדו במדינת ישראל נכון לשנת הלימודים הקודמת, זאת אומרת הם לא הגיעו בהכרח.

צבי האוזר: לא, נעל"ה זה שנתיים?

עליזה שרייר: ארבע שנים.

צבי האוזר: ארבע שנים, אז כמה אנשים הגיעו בשנה אחת חדשים?

עליזה שרייר: בערך רבע, בערך 500-450.

צבי האוזר: זאת אומרת אתם מגיעים 500 בשנה?

עליזה שרייר: כן, סדר גודל.

צבי האוזר: לתכנית ארבע שנתית, שזה מה, י', י"א, י"ב, י"ג?

עליזה שרייר: לא, יש כאלה שמגיעים ב-ט' ויש כאלה שמגיעים ב-י'.

צבי האוזר: עכשיו יש לנו משבר באוקראינה, יש לנו מלחמה, אני אשמח לדעת איך כל אחת מהתכניות מסתכלת על זה.

צבי האוזר: בבקשה, התחלנו ב'מסע'.

עופר גוטמן: אז קודם כל אנחנו בהחלט רואים בזה גם הזדמנות וגם חובה שלנו - - -

צבי האוזר: כמה סך הכול היום 'מסע' מגיעים?

עופר גוטמן: 12,000 מ-60 מדינות.

צבי האוזר: שזה כולל את כל התכניות, כולל התכניות של החרדים שמגיעים?

עופר גוטמן: מגיעים מתוך 12,000 3,000 משתתפים שעושים כאן לימודי ישיבה ומדרשה, ציונות דתית, גם בנות חרדיות, 3,000 מתוך 12,000.

צבי האוזר: הבנתי, ומתוך ה-12,000 יש לכם כ-1,400, זה בערך 10%, מחבר המדינות, שזה בערך הממוצע השנתי בשנים האחרונות?

עופר גוטמן: נכון, כולל בשנת הקורונה, שגם בה המשכנו לפעול והמשיכו להגיע משתתפים.

עופר גוטמן: התכניות שלנו מחבר המדינות הן מכוונות כתכניות פרי עלייה, תכניות שהן בשאיפה אחוז גבוה מהמשתתפים אחר כך יעלה לישראל.

עופר גוטמן: זה לא כל התכניות שלנו בעולם, יש תכניות שהן בזוויות אחרות, בתכניות האלה יש המון עברית, המון התנסות, חיבור לחברה הישראלית, ובהחלט אנחנו גאים על כך שבין 90% ל-95% בסופו של דבר עולים לישראל.

עופר גוטמן: מאז ה-24 בפברואר אנחנו גם רואים הרבה דברים שהשתנו באוקראינה וברוסיה מבחינת הביקושים וגם עשינו הרבה דברים כדי לעשות שיווק יותר רחב, פתחנו יותר תכניות.

עופר גוטמן: אני רוצה גם לציין לשבח את השותפות שלנו גם עם נתיב, לשכת הקשר, משרד הפנים, רשות האוכלוסין וגם משרד החוץ מאוד מאוד עוזרים וגמישים מולנו בעניין הכניסות והוויזות.

עופר גוטמן: קיבלנו מהבעלויות שלנו, הסוכנות היהודית ומשרד ראש הממשלה, תקציבים נוספים כדי להביא יותר משתתפים ממה שתכננו.

עופר גוטמן: את הנושא הזה הוביל מטעם ממשלת ישראל מזכיר הממשלה יחד עם מנכ"לית הסוכנות.

עופר גוטמן: מתחילת המלחמה הבאנו 550 משתתפים נוספים כאשר בשנה שעברה הבאנו 100 באותה תקופה.

עופר גוטמן: יש לנו אחרי מאמצי שיווק גדולים שנעשו מהתקציבים הנוספים שקיבלנו, גם מבחינה דיגיטלית, גם מבחינת שיווק שטח, שותפויות, שליחים, שלחנו משלחות למחנות שהיו, הגעה למדינות הגובלות מאוקראינה שמהן הגיעו פליטים, קיבלנו 3,400 מתעניינים חדשים, 3,400 לידים כאשר בשנה שעברה באותה תקופה היה לנו פחות מ-900.

עופר גוטמן: אלה פחות או יותר המספרים.

צבי האוזר: זאת אומרת רק בשביל להבין, בשנה שעברה, או לא משנה, יש לך סדר גודל של 900 מתעניינים שמתוכם אתה מוציא 1,400?

עופר גוטמן: לא, מה שספרתי עכשיו זה מה-24 בפברואר צפונה, עד עכשיו.

צבי האוזר: שלושה החודשים האלה, יש לך 3,400 מתעניינים כשהיו לך 900?

עופר גוטמן: כן, כשהיו לי 900 בשנה שעברה באותה תקופה והגיעו מתוכם 550.

צבי האוזר: הבנתי, אבל כשיש לך לצורך העניין מתעניינים מספטמבר – אתה מתחיל בספטמבר?

עופר גוטמן: נכון.

צבי האוזר: אז יש לך מתעניינים מספטמבר לספטמבר הבא, מספטמבר לספטמבר בגדול, במספרים גסים, מהמדינות האלה, כמה מתעניינים וכמה מגיעים?

צבי האוזר: מגיעים 1,400.

עופר גוטמן: נכון.

צבי האוזר: וכמה זה מתוך מתעניינים, הערכה שלך?

עופר גוטמן: בהערכה אני מניח שאנחנו מדברים על פי חמישה מתעניינים.

צבי האוזר: הבנתי.

צבי האוזר: זאת אומרת שיש לך בערך 7,000 מתעניינים ואתה מביא בערך 1,500-1,400 בגס, אבל אתה פותח את זה רק בספטמבר.

צבי האוזר: זאת אומרת מי שיתעניין לך עכשיו - - -

עופר גוטמן: לא, אני פתחתי תכניות חדשות, סשנים חדשים ייעודיים לעניין הזה והבאנו 550 משתתפים חדשים מרוסיה ואוקראינה כשבשנה שעברה באותה תקופה הבאנו 100.

עופר גוטמן: אנחנו לא פותחים תכניות פעם בשנה, באמת הגל הגדול שלנו זה התכניות בספטמבר, אבל יש לנו תכניות לאורך כל השנה.

צבי האוזר: זאת אומרת שהיום יש לך ביקוש של פי חמישה.

צבי האוזר: בסוף, בניקוב הכרטיסייה.

עופר גוטמן: כן.

עופר גוטמן: גם פרופיל המשתתף מאוד השתנה, חצי מהם לא היו מעולם בישראל, כשבדרך כלל הם עושים 'תגלית' קודם ואחר כך מגיעים ל'מסע'.

עופר גוטמן: חצי מהמתעניינים לא היו מעולם בישראל, גם חצי מהאנשים שהגיעו לכאן עכשיו לא היו בישראל לפני.

עופר גוטמן: אנחנו רואים אנשים ברמה מאוד גבוהה, כבר בעלי מקצועות, אקדמאים, אנחנו פתחנו סשנים חדשים של תכניות קריירה, השמות בהייטק, הכשרות מקצועיות, אנשים שהעבירו את הדוקטורנטים לישראל להמשיך, להשתלב באקדמיה, אנשים מאוניברסיטאות מאוד מאוד גדולות שרוצים להמשיך את הלימודים שלהם בארץ.

עופר גוטמן: פרופיל משתתף מאוד מאוד מיוחד.

צבי האוזר: יש מארגנים שהם מאפיינים את הקבוצות, מן הסתם, שהן קבוצות חדשות?

עופר גוטמן: מארגני התכניות שלנו?

צבי האוזר: כן.

עופר גוטמן: יש לנו בסביבות שישה-שבעה מארגנים בשוק הזה שהם אלה שמפעילים את התכניות.

עופר גוטמן: לא הכנסנו מארגנים חדשים, זה מהמארגנים הקיימים.

צבי האוזר: לא, אבל האם יכול להיות איגוד תעשיות ההייטק, להפוך להיות מארגן ב'מסע'?

צבי האוזר: התאחדות התעשיינים מארגן תכנית 'מסע' עם הכשרות?

עופר גוטמן: אנחנו לא צריכים מארגנים נוספים, אפשר לעשות שותפויות חדשות.

עופר גוטמן: זאת אומרת אם אתה מדבר על קורסים בנושא מסוים, אז מכללה יכולה לעשות קורסים, הם לא צריכים לדעת את כל המעטפת, לא צריכים להתעסק בדיור, בביטוחים, בדברים החינוכיים.

עופר גוטמן: לכן למארגנים שלנו יש קפסיטי בסדר ו - - -

צבי האוזר: אני מנסה להבין ואולי אני מפליג למחוזות השטויות לחלוטין, אבל אני הולך איתך הכי רחוק.

צבי האוזר: יש מחסור אדיר במדינת ישראל בנהגים, נהגי אוטובוס, האם מישהו יכול היה לבוא ולהגיד אני עושה 'מסע' ועכשיו אני מביא 100 נהגים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש כמה פניות.

צבי האוזר: הייעוד זה שאני יודע לתת לו כבר את המקצוע בסוף, אני צריך לעשות לו הכשרה, אני צריך לעשות לו אולפן, אני צריך לעשות לו לא יודע מה, קורסים, זה משהו שאני בתור חברת אוטובוסים, אני בתור אגד יכול לבוא אליך ולהגיד שאני רוצה לעשות איתך תכנית?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אליי גם פנו.

עופר גוטמן: כן, אם יש צורך כזה אנחנו נפתח תכניות לתחום הזה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש תכניות של משרד הקליטה יחד עם הסוכנות היהודית, גיוס לתכניות ייעודיות, גם מפעילי CNC, גם נהגים ומקצועות אחרים שדרושים בארץ, הם עושים גיוס ומיונים עוד לפני הגעתם ואחר כך - - -

צבי האוזר: לא, אבל השאלה אם אפשר לעשות את זה תחת מעטפת 'מסע'.

עופר גוטמן: כן, אפשר.

עופר גוטמן: אני אתן לך דוגמאות לתכניות שקיימות.

עופר גוטמן: יש לנו המון תכניות המון בתחום התיירות באילת, סקיפרים, צוללנים, לעבוד בתחום הזה.

עופר גוטמן: אז הכשרות.

עופר גוטמן: יש לנו בתחום הסייבר, בתחום ההייטק, יש לנו הרבה תכניות שעושים הכשרות בתכנות.

צבי האוזר: יש לי שאלה כזאת, האם אתה יוזם בצורה פרואקטיבית פניות לשותפים פוטנציאלים?

עופר גוטמן: כן.

צבי האוזר: זאת אומרת, יש לך היום ביקושים פי חמישה בשלושה חודשים האחרונים, לכאורה לפי זה אם הבאת 1,400 אתה בקלות מביא 5,000.

עופר גוטמן: אני לא הייתי הולך עד כדי כך למספרים האלה, אבל אני חושב שאני בהחלט - - -

צבי האוזר: אם הייתי הבוס שלך, הייתי אומר לך שאני רוצה 5,000 בשלב א', ותיערך בשלב ב' להביא יותר.

צבי האוזר: בשביל 5,000 מה אתה צריך לעשות?

עופר גוטמן: החסמים הגדולים שלנו זה דיור.

עופר גוטמן: זה החסמים הגדולים שלנו.

צבי האוזר: כי מה?

צבי האוזר: צריך להשכיר דירות ומחירי ההשכרה של הדירות עולים?

עופר גוטמן: מאוד.

צבי האוזר: כי אתם מממנים גם את הדירות?

עופר גוטמן: כן.

עופר גוטמן: מממנים את הדיור שלהם בתקופה של התכנית, את השהות שלהם כאן, את כל המעטפת שלהם.

עופר גוטמן: אנחנו גם הפכנו את התכניות האלה לתכניות בסבסוד מלא בגלל המצב ברוסיה ואוקראינה, מהתקציבים הנוספים שקיבלנו מהממשלה והסוכנות, והחסם לגדילה, אנחנו מתכננים לגדול, אנחנו כמובן חושבים שאנחנו נגדל מאוד, אבל החסם הגדול - - -

צבי האוזר: זאת אומרת שאם הייתי נותן לך תקציב ייעודי ל-3,000 מיטות או ל-5,000 מיטות ממדינות חבר העמים, 5,000 מיטות זה השכרות, נכון?

צבי האוזר: אתה שוכר לשמונה-תשעה חודשים?

עופר גוטמן: אני צריך לשכור אותם לשנה כי אף אחד לא נותן - - -

צבי האוזר: לא משנה, אבל אתה יכול - - -

עופר גוטמן: כן, זה החסם הגדול שלנו.

עופר גוטמן: אנחנו מתמודדים איתו, אבל זה החסם.

צבי האוזר: ואז היית יודע להביא כל הזמן, מיטה נתפסת לך, משחרר אותם לשוק הישראלי וקולט מישהו אחר?

עופר גוטמן: בשאיפה, כן.

עופר גוטמן: אנחנו יודעים שאנחנו נגדל מאוד, אנחנו רואים את ההרשמה לשנה הבאה, נכון לעכשיו אין לי את כל התקציב שאני צריך בשביל הגדילה הזאת.

צבי האוזר: מה חסר לך?

עופר גוטמן: חסר לי כסף בעצם להגדיל, אנחנו תקצבנו לשנה הבאה מספטמבר ל-1,700 איש, במקום 1,400, וזה מה שיש לי נכון לעכשיו.

עופר גוטמן: אנחנו מקדמים עם הממשלה והסוכנות מתווה להגדלה משמעותית, ביקשנו מסמך הבאה של עוד 2,500 משתתפים, הסוכנות התחייבה לתקציבה ומזכיר הממשלה מקדם את ההתחייבות של הממשלה.

צבי האוזר: זאת אומרת הגם שכולנו מבינים את גודל ההזדמנות, הגם שכולנו מבינים את החשיבות בראייה ארוכת טווח אתה אומר לי ש'מסע' היום מתנהלת בקפיצת מדרגה מ-1,400 ל-1,700 בחמ"ע.

עופר גוטמן: באישור תקציבי כן, לשנה הבאה כן.

עופר גוטמן: השנה קיבלנו תקציב והבאנו עוד 550 בחודשים האחרונים.

צבי האוזר: שהם מחוץ ל-1,700?

עופר גוטמן: לא, מחוץ למה שהיה לי בתקציב של שנה - - -

צבי האוזר: אבל זאת אומרת שאתה היום במצב שאם היה לך עוד תקציב היית מביא עוד אנשים?

עופר גוטמן: מספטמבר?

עופר גוטמן: כן.

צבי האוזר: אז אני מבקש לזמן לדיון הבא את מזכיר הממשלה, שהוא האחראי, נכון?

עופר גוטמן: יושב ראש ועדת ההיגוי, כן, יחד עם מנכ"לית הסוכנות.

צבי האוזר: כן, יחד עם מנכ"לית הסוכנות.

צבי האוזר: אני שוחחתי איתו אי שם בחודש פברואר, אמרתי לו: שלום, עכשיו תן בראש, אז הוא אמר לי: תודה, אני עכשיו מתקשר לזה ובסוף 300 איש הצלחנו להעלות?

עופר גוטמן: אדוני היושב ראש, הם נתנו לנו בפעימה ראשונה ופעימה שנייה את מה שביקשנו, עכשיו אנחנו בעניין של שנה הבאה, זו הפעימה השלישית הגדולה, ובזה אנחנו עדיין לא קיבלנו תשובה.

צבי האוזר: אני חוזר למה שאמרנו בסוף הדיון הקודם, אנחנו לא יודעים איך האירוע יתנהל בעוד שנה ושנתיים מבחינת הגמישויות באופן כללי לכן קריטי לשים עכשיו גז ולהבין שיכול להיות שביום שיהיה לך את הכסף - - -

עופר גוטמן: אנחנו בחלון שייסגר באיזה שהוא שלב.

צבי האוזר: בדיוק.

צבי האוזר: אני מקווה שלא, אבל זאת צריכה להיות התחושה וההבנה.

צבי האוזר: ישראל שלחה מטוסים, הנחיתה אותם במדבריות בשביל להביא עולים, עשתה פעולות חסרות תקדים ברמה העולמית, וטוב שכך, כן?

צבי האוזר: אבל יש לנו מתחת ליד – יכול להיות שהיה צריך לעשות פה תכנית יחד עם המוסדיים, עם גורמים פיננסיים, שהם ייקחו אולי מימון היום של כספים, שייתנו דיור, וכל מי שנקלט יקבל מהמדינה אחר כך החזר מהמס, לא יודע, ייקחו 50% ממס הכנסה של אותם אנשים לשבע שנים.

צבי האוזר: אני חושב על כל מיני פתרונות, המדינה במקרו כלכלה לא מבינה את ההזדמנות פה.

צבי האוזר: אני יכול להביא לך היום חברות ביטוח, הם יגידו שהם שמים עכשיו 200 מיליון, 300 מיליון, 500 מיליון, אני עושה אקטואריה כמה מהם יעזבו את הארץ, כמה מהם לא ישתלבו בשוק העבודה בצורה מלאה ולכמה מהם תהיה הכנסה מעל זה וזה ואני יודע לקחת מהמדינה, ממס הכנסה.

צבי האוזר: לדעתי כמה כלכלנים יושבים על זה שבוע ומביאים נוסחה מאוד מעניינת טוב, זה אולי צריך לדבר עם האוצר.

צבי האוזר: כי משגע אותי שאומרים שבסוף בגלל תקציבים אנחנו לא מביאים אנשים פה, העלויות הן זניחות יחסית למאמצים אחרים וזו העלייה הכי פרודוקטיבית.

עופר גוטמן: אני רק רוצה לציין שבינתיים אנחנו לא השארנו אף אחד בחוץ.

עופר גוטמן: לשאלתך, אין לי תקציב לתחילת השנה הבאה, לתכניות שמתחילות בספטמבר, מעבר ל-1,700 משתתפים, אבל אנחנו כן עובדים על זה מול הממשלה והסוכנות, ביקשנו תוספת של עוד 2,500 בחצי מימון ממשלתי, חצי סוכנותי, הסוכנות התחייבה לתקציבה.

צבי האוזר: תוספת של 2,500 רק לחמ"ע מעבר ל-1,700?

עופר גוטמן: נכון.

צבי האוזר: והסוכנות מוכנה?

עופר גוטמן: הסוכנות התחייבה לחלקה.

צבי האוזר: כי יש להם היום תורמים.

עופר גוטמן: התחייבה לחלקה, 50%.

צבי האוזר: כמה זה הדלתא של 2,500, כמה אתה צריך תוספת?

עופר גוטמן: אני לא זוכר בדיוק, אל תתפסו אותי במילה, אני מניח שזה 25-20 מיליון דולר.

צבי האוזר: החלק של המדינה או הסך הכול?

עופר גוטמן: לא, סך הכול.

צבי האוזר: זאת אומרת אתה צריך סדר גודל עוד 40 מיליון שקל.

עופר גוטמן: כן.

צבי האוזר: נעל"ה.

צבי האוזר: אתם מביאים 450 בשנה מחמ"ע.

עליזה שרייר: כן, אבל מאז פרוץ הקרבות, המלחמה בין אוקראינה לרוסיה, אנחנו פתחנו נעל"ה הצלה.

עליזה שרייר: הגיעו נכון להיום 299 תלמידים שנמצאים ב-14 כפרי נוער.

עליזה שרייר: כל כפרי הנוער שקלטו את התלמידים הללו הם כפרי נוער ותיקים בתכנית נעל"ה, הם מיומנים לקלוט תלמידים, נמצאים אצלם גם כיום תלמידים מחבר העמים, זאת אומרת כשנער או נערה הגיעו לכפר הנוער אז היה שם צוות קולט דובר שפה, שזה היה מאוד מאוד חשוב.

צבי האוזר: אני פחות רוצה להיכנס לזה, אני רוצה להבין את התמונה הכוללת ולהתעמק במספרים ובפוטנציאל.

צבי האוזר: אני מניח שברגע שמגיע נער אתם עושים עבודה מצוינת.

עליזה שרייר: אנחנו יחד עם מנהלת נעל"ה, הם אלה שבודקים ומאשרים.

צבי האוזר: אני רוצה להבין ככה, אתם מביאים 400 בשנה, אתם הבאתם 300 בשלושה חודשים האחרונים כאשר ה-400 שאתם מביאים הם תמיד מה?

צבי האוזר: הם גם מספטמבר לספטמבר?

צבי האוזר: הם לאורך כל השנה?

עליזה שרייר: לא, אנחנו קולטים תלמידים בספטמבר לשנת הלימודים.

צבי האוזר: זאת אומרת שאתם מנהלים הרשמות ושיווק באופן כללי ויש לכם מכסה של 400, לא יודע אם מכסה או לא, אבל 400 איש נרשמים לכם.

צבי האוזר: יש לכם 400 איש שאמורים להתחיל בספטמבר והוספתם עוד 300?

עליזה שרייר: נכון.

עליזה שרייר: נכון לרגע זה, בדיוק.

צבי האוזר: זאת אומרת זה לא אנשים שהקדימו, זאת אומרת אתם יודעים שיהיו לכם בספטמבר 400 והייתם צריכים למצוא פתרונות או עשיתם גיוס ועשיתם נעל"ה הצלה לעוד 300, זאת אומרת אתם תתחילו את ספטמבר כאילו ב-700 ולא ב-400, זה נכון?

עליזה שרייר: כן, אלה המספרים.

שרה שלזינגר: במהלך השנה, החל מאז פברואר אנחנו קלטנו עוד 300 תלמידים לשנת הלימודים תשפ"ב, זאת אומרת ה-300 התווספו ל-400 בשנת הלימודים הנוכחית, שמסתיימת בסוף חודש.

צבי האוזר: זאת אומרת ה-400 שהיו בספטמבר, הוספתם להם עוד 300 שהתחילו.

צבי האוזר: כאילו הגיעו באמצע השנה לבית הספר.

שרה שלזינגר: נכון, בדיוק ככה.

שרה שלזינגר: יחד עם זאת אנחנו נערכים לשנת הלימודים תשפ"ג, בדיוני התקציב ביקשנו כבר תוספת לעוד 200 תלמידים, לקלוט מעבר, כי אנחנו מגיעים לקצה היכולת שלנו התקציבית לקלוט עוד, מבחינה כמותית.

שרה שלזינגר: אלה מכסות כמותיות.

צבי האוזר: זאת אומרת שההנחה שלכם שאתם קולטים בספטמבר 600 לתשפ"ג?

שרה שלזינגר: נכון מאוד.

שרה שלזינגר: אגב, הם לא מגיעים בהכרח מאוקראינה, הם מגיעים בכלל מחבר העמים וממדינות נוספות.

צבי האוזר: כן, כן.

צבי האוזר: אבל אתם אומרים, פתחתם בשנה שעברה מחזור של 400, הגיעו עכשיו 300 בנעל"ה הצלה ובשנה הבאה תעשו 600, שזה בעצם ה-400 ועוד 200 שהם - - -

שרה שלזינגר: גידול מצטבר של 500 מכסות.

צבי האוזר: יש לי שאלה, אתם יכולים להביא 2,000?

שרה שלזינגר: בוודאי.

צבי האוזר: הבעיה היא תקציבית בלבד?

שרה שלזינגר: כרגע הצורך שלנו ב-200 מכסות נוספות תקציבית.

צבי האוזר: לא, 2,000.

שרה שלזינגר: 2,000 נוספים?

צבי האוזר: אני רוצה לשאול כזה דבר, אני מבין שיש פה כפרי נוער ויש פה בעיה וזה סיפור מאוד מאוד מאוד מורכב, אבל השאלה היא אם המכסה היא בגלל המסגרת התקציבית או המכסה היא בגלל שאנחנו מגיעים לתקרת המקסימום הנדרש.

צבי האוזר: כשאני מסתכל על התכנית הזאת וכשאני מסתכל על סדר גודל של אוכלוסייה של קרוב למיליון זכאי שבות במדינות חבר העמים, באמירה גסה, 800,000, מיליון, ואני מסתכל על התכנית המצוינת הזאת ואם היו לי מאמצי שיווק מעולים עדכניים בסדר גודל אחר ממה שיש לי היום, האם הייתי יכול להביא 2,000 ילדים בשנה?

שרה שלזינגר: זו שאלה מקצועית, לעניות דעתי לא.

שרה שלזינגר: אין לנו 2,000 מיטות פנויות בכפרי הנוער.

צבי האוזר: לא מיטות.

צבי האוזר: נגיד הייתי בונה לך עכשיו, פיה הייתה יורדת ומוסיפה לך עוד 2,000 מיטות, אני אומר מבחינת הנוער, עליית הנוער.

צבי האוזר: את יודעת, זה קצת מזכיר לי באומן, וסליחה, אלף אלפי הבדלות, הדיונים ב-49'-50', אני מנסה לחשוב, ישבו אז האנשים שדיברו והם הבינו שהסיפור הוא אם אין מיטות יהיו מיטות, זאת אומרת איך יישוב של 600,000 איש קפץ לשני מיליון איש בטווח של ארבע-חמש שנים.

צבי האוזר: אנחנו ב-2022, סטרטאפ ניישן, 50,000 דולר תל"ג לנפש, ואת אומרת לי: אין לי 2,000 מיטות.

שרה שלזינגר: כשאני אומרת מיטות זה רק חלק מהמערך שקולט ילד.

שרה שלזינגר: זה מיטה, זה מורה, זה עו"סית, זה - - -

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כמו בבתי חולים.

צבי האוזר: נכון, ברור, נו?

צבי האוזר: מה אחוז ההישארות של הילדים האלה בארץ?

שרה שלזינגר: מעל 90%.

עליזה שרייר: 90% נשארים בארץ וכ-60% מההורים מצטרפים אליהם.

עליזה שרייר: אנחנו גם נהנים מהם אחר כך במסגרות הצבאיות וכמובן בחברה הישראלית.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אם התכנית הייתה נקראת נעל"ה, נוער עולה ללא הורים, עכשיו זה כבר תפס שם אחר, נוער עולה לפני הורים.

צבי האוזר: אגב, יש לנו בוגרת נעל"ה כאן.

צבי האוזר: חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי היא התחילה כמספר במיטות וזה מגיע עד הכנסת ומעבר, בלי שניעלב, חברי הכנסת.

צבי האוזר: אני אומר דבר כזה, אני מניח שאתם לא הדרג שנותן תשובה, זה צריך להיות דרג של מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אנחנו יכולים להביא 2,000 ילד, בקלי קלות, מדינה של עשרה מיליון, שייעודה קליטת עלייה, צריכה לבוא למערכת ולהגיד שהיא מבקשת 2,000 ילד בשנה, מה המשמעויות, לגזור את זה לאחור.

צבי האוזר: וצריך להביא את אגף התקציבים ואולי את הכלכלן הראשי של משרד האוצר שיגיד מה ההשקעה הלאומית ב-2,000 ומה התשואה הלאומית של 2,000 ילד כאלה במשך שנה.

צבי האוזר: צריך להבין שמדינת ישראל היא עיוורת להזדמנויות, היא מתנהלת במתכונת של עולם האתמול והיא לא מבינה את העתיד שלנו.

צבי האוזר: אני באמת חושב שאולי במסגרת השקעות חברתיות, תכנית, להביא את האוצר, להביא את הגורמים הממסדיים, לקחת את התכנית הזאת של נעל"ה ולהקפיץ אותה ל-2,000.

צבי האוזר: לבנות 2,000 מיטות, לתקצב, אנחנו יודעים מה העלות, ולהכניס שותפים מהשוק הפרטי לנסות ולתמחר הזה.

צבי האוזר: כי אם הבעיה היא תזרימית של האוצר אז יש לזה פתרונות.

צבי האוזר: אני יודע שזה מופרך והזוי בשמיעה ראשונה, אבל פעם היה מופרך והזוי להכניס גורמים פרטיים לפרויקטים של BOT וגורמים פרטיים שיבנו גשרים וכבישים, ואחרי זה היה מופרך להכניס גורמים פרטיים שיעשו להם תשואה למתכונות של לא יודע מה, גמילה מסמים או גמילה מעישון או כל מיני פרויקטים כאלה שהם השקעות חברתיות או השקעות מתגמלות.

צבי האוזר: יכול להיות שזה הסיפור.

צבי האוזר: כשאתם אומרים לי באירוע כזה מאוקראינה, אם אני מדבר על, שוב, אני מצטט את ג'וש שאומר 45,000 עולים בשנה זה הכי גבוה משנת 99', לא יכול להיות שאתם מגדילים ב-200, וגם לזה את אומרת שאין לך תקציב.

צבי האוזר: אין לך תקציב ל-200?

צבי האוזר: לא?

צבי האוזר: טוב, ישעיהו יחיאלי, בבקשה, ראש מִנהלת נעל"ה בזום.

צבי האוזר: ישעיהו, אני מקווה שהתפללת מנחה טוב טוב כדי שהשכל ייכנס בראשה של מדינת היהודים, שתבין את גודל האירוע.

צבי האוזר: בבקשה.

ישעיהו יחיאלי: קודם כל תודה על ההזמנה לוועדה הנכבדה הזו.

ישעיהו יחיאלי: תמיד יש פעם ראשונה, אז הנה אנחנו פעם ראשונה בוועדת החוקה שהיא ממלאת מקום ועדת העלייה, ככה אני מבין, אז באמת תודה על ההזמנה.

ישעיהו יחיאלי: ראשית אני רוצה לתקן את חברותיי הנכבדות מהמינהל לחינוך התיישבותי.

ישעיהו יחיאלי: השנה הגיעו לנעל"ה 600 ילדים חדשים אליהם הצטרפו 300 ילדי נעל"ה הצלה, סך הכול במחזור החדש של נעל"ה 900 ילדים.

צבי האוזר: בתשפ"ב?

ישעיהו יחיאלי: כן, בתשפ"ב.

צבי האוזר: זה 600 פלוס 300, שרובם ככולם מחמ"ע?

ישעיהו יחיאלי: נכון.

ישעיהו יחיאלי: עכשיו עם אלה שהם רק אוקראינה, בוודאי.

ישעיהו יחיאלי: קודם היחס היה בערך 60-40, חמ"ע לעומת שאר העולם, עכשיו אנחנו בפרופורציה אחרת כמובן.

צבי האוזר: ישעיהו, אני רוצה להבין.

צבי האוזר: סך הכול תשפ"ב מסתיימת עם 900 איש, נכון?

ישעיהו יחיאלי: לא, אתה מדבר רק על השנתון החדש.

ישעיהו יחיאלי: אתה יודע היטב שתכנית נעל"ה היא תכנית לשלוש-ארבע שנים.

צבי האוזר: אני מדבר על השנתון, כמה הגיעו?

ישעיהו יחיאלי: השנתון כרגע מונה 903 ילדים.

צבי האוזר: כשמתוכם כמה מארצות רוסיה, אוקראינה וחבר העמים?

ישעיהו יחיאלי: 600.

צבי האוזר: זה מה שנאמר כאן.

ישעיהו יחיאלי: לא, נאמר 400.

צבי האוזר: אנחנו מדברים רק מחבר העמים.

צבי האוזר: אנחנו מברכים את הפעולה שלכם בכל הארץ, בגלל שזו פעם ראשונה שאתה מגיע ואתה גם מדבר מזום, אולי גם קשה לקרוא את הנושא, אבל זה פעילות נעל"ה במדינות מזרח אירופה, בדגש על אוקראינה ורוסיה.

צבי האוזר: אז אנחנו נארח את פעילות נעל"ה באופן כללי בהקשרים אחרים אולי כשתקום פה ועדת קליטה, אבל אוקראינה ורוסיה יש לך 600 איש.

ישעיהו יחיאלי: בסדר, אבל, אדוני היושב ראש, כשאתם עוסקים במכסות, המכסות כוללות את כולם, אין מכסות נפרדות למדינה כזאת או אחרת.

צבי האוזר: אז אני מבין שישראל לא מבינה שיש אירוע באוקראינה ולא מקצה מכסות מיוחדות, זאת הטענה?

ישעיהו יחיאלי: לא, אני אומר שהבעיה היא בבסיס.

ישעיהו יחיאלי: תכנית נעל"ה כבר שנים מתעסקת עם בעיות של מכסות, כל שנה אותו דבר.

ישעיהו יחיאלי: אנחנו עלינו עכשיו מ-1,900 ל-2,100 בבסיס התקציב, התקבלו עכשיו עוד 200 מכסות באופן זמני לצורך קליטת ההצלה הזאת, אבל כל הילדים האלה ממשיכים לשנה הבאה ובשנה הבאה אנחנו נהיה שוב באותו גירעון.

ישעיהו יחיאלי: ואם תשאל אותי מה הפתרון אני אומר לך מה הפתרון, הפתרון הוא לתקן את החלטת הממשלה ודומני שאתה ושרת החינוך באותה סיעה?

צבי האוזר: אמת.

ישעיהו יחיאלי: שם הפתרון.

ישעיהו יחיאלי: בהחלטת הממשלה כתוב שבתכנית נעל"ה יש 1,200 ילדים, בבסיס של התקציב כל שנה זה עלה והגענו ברוך ה' ל-2,100, אבל גם 2,100 זה כבר לא מספיק כי אנחנו כבר היום ב-2,160 או 2,170, לכן הפתרון הוא לא בפלסטרים האלה, הפתרון הוא לפתור את הבעיה מיסודה ולשים את נעל"ה במקומה הראוי, כפי שהעלייה לא מוגבלת גם נעל"ה לא צריכה להיות מוגבלת, ובמקום שתקציב המדינה יכתיב את נעל"ה, התקציב צריך להתאים את עצמו למציאות ולא ההיפך.

ישעיהו יחיאלי: פה הפתרון.

ישעיהו יחיאלי: כדי שזה יקרה צריך לתקן את החלטת הממשלה מההחלטה הקודמת שהייתה ב-2009.

ישעיהו יחיאלי: אני מבקש ממך, כיושב ראש הוועדה הזו, לפנות לשרת החינוך, להביא הצעת מחליטים שהיא מוכנה כבר, היא כתובה, להביא אותה לממשלה.

ישעיהו יחיאלי: אם לא לממשלה, לפחות לוועדת שרים לעלייה וקליטה, שם היושבת ראש מחכה לזה.

צבי האוזר: ישעיהו, קודם כל אני מבקש, בדיון שנעשה בעוד שבועיים לזמן את מנכ"לית משרד החינוך לעניין הזה יחד עם ישעיהו.

צבי האוזר: מי מתעסק, זה המנכ"לית או משנה המנכ"ל?

עליזה שרייר: אבי גנון.

צבי האוזר: אז אני מבקש לזמן את המשנה, את אבי, לכאן.

צבי האוזר: עכשיו אני רוצה להבין, בעולם של הקליטה החדשה, אני מבין שהתכנית היא ארבע שנתית, בשנת הלימודים פ"ב, היא החלה בכמה אנשים ממדינות חבר העמים?

צבי האוזר: בספטמבר 21' כמה היו לכם אנשים ממדינות חבר העמים?

ישעיהו יחיאלי: 675.

צבי האוזר: 675 שבשנה א' התחילו, כן?

ישעיהו יחיאלי: סך הכול אתה רוצה לדעת?

צבי האוזר: לא, אני לא רוצה לדעת, אני רוצה חבר העמים שהתחילו בספטמבר, כי אני מבין שהיה עוד נעל"ה הצלה שהגיעו 300 או הגיעו 200, אני לא הבנתי, אבל הם הגיעו מפברואר.

ישעיהו יחיאלי: אני אומר לך, סך הכול מחבר המדינות מתחנכים היום בנעל"ה 1,588 תלמידים.

צבי האוזר: הבנתי, אבל כמה הגיעו בספטמבר?

ישעיהו יחיאלי: הגיעו כ-400, כ-20 ומשהו עזבו ואליהם הצטרפו 300 הצלה, סך הכול נכון להיום 675.

צבי האוזר: אז הגיעו בספטמבר 400 מחבר העמים, נכון?

ישעיהו יחיאלי: נכון.

צבי האוזר: נעל"ה הצלה, הוסף להם עוד 300?

ישעיהו יחיאלי: כן, ויש עוד כ-40 כבר בדרך.

צבי האוזר: מה זה בדרך?

ישעיהו יחיאלי: בדרך זה ילדים שאנחנו יודעים מי הם, איך קוראים להם, מי ההורים שלהם, אבל הם עדיין בדרך, או שהם בתחנות המעבר, או שהם נמצאים במקומות אחרים בעולם, הם עדיין לא כאן.

ישעיהו יחיאלי: אנחנו משבצים ילד רק כשיש לנו תאריך טיסה שלו.

ישעיהו יחיאלי: כשהוא נותן לנו תאריך טיסה הוא מקבל מאיתנו שם בית ספר.

צבי האוזר: הבנתי.

צבי האוזר: מבין ה-400 האלה כמה הם מרוסיה ואוקראינה, אתה יודע?

ישעיהו יחיאלי: בערך חצי-חצי.

צבי האוזר: חצי רוסיה, חצי אוקראינה?

ישעיהו יחיאלי: יש עוד כמה מדינות קטנות, זה לא משמעותי.

צבי האוזר: וה-300 הצלה זה הכול אוקראינה?

ישעיהו יחיאלי: למעט עשרה.

צבי האוזר: אתה צופה חצי חצי גם בשנה הבאה?

צבי האוזר: זאת אומרת שיגיעו עוד מאוקראינה?

ישעיהו יחיאלי: לגבי אוקראינה, כרגע אנחנו לא יכולים לבצע שם שום פעילות, מי שמגיע לפה זה מי שמצליח לצאת, לעומת כל שאר המדינות, שבעיקרן זה רוסיה, יש לנו גידול של 40% בהרשמה ברוסיה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הנה, וילדים מאוקראינה נמצאים כרגע בפולין ובגרמניה.

ישעיהו יחיאלי: לא, לא ילדים מאוקראינה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כן, זה רוסיה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש ילדים שכביכול אם לא המלחמה היו נמצאים באוקראינה, הם כרגע נמצאים במדינות פולין, רומניה, מולדביה וגרמניה.

צבי האוזר: אבל אני רק רוצה להבין כזה דבר, אם קלטת כ-200 מאוקראינה בשנה שעברה ועל זה התווספו עוד כ-300 מאוקראינה, ההרשמה או הקליטה בתשפ"ג מאוקראינה היא בעייתית, אתה אומר, כי יש לך בעיה לגייס שם.

צבי האוזר: מצד שני, רוסיה, יש לך גידול של 40%.

צבי האוזר: זו התמונה?

ישעיהו יחיאלי: כן.

ישעיהו יחיאלי: אני אגיד לך עוד משהו לגבי אוקראינה, מבין הילדים שהגיעו במה שנקרא נעל"ה הצלה, כמחציתם נרשמו לנעל"ה לפני המלחמה.

ישעיהו יחיאלי: המחצית השנייה לא.

ישעיהו יחיאלי: זאת אומרת שבתוך אוקראינה יושבים היום בין 150 ל-200 ילדים שנרשמו לנעל"ה ולא יצאו לאוקראינה ואנחנו לא יכולים להגיע אליהם.

צבי האוזר: זאת אומרת יש להערכתך כ-200-150 ילדים באוקראינה שנרשמו, לכאורה אמורים להגיע בספטמבר הקרוב, אבל כרגע הדרכים סגורות?

ישעיהו יחיאלי: נכון.

ישעיהו יחיאלי: מי שמצליח לצאת מגבולות המדינה, שהרוב זה כמובן לכיוון מערב, יש בודדים מאזור דונבאס שמצליחים לצאת מזרחה, יש גם כאלה, כל הילדים האלה, אין לנו מושג מה יהיה איתם.

ישעיהו יחיאלי: אנחנו בקשר איתם, אנחנו מדברים איתם, אבל הם לא במצב של לקחת את החבילות ולנסוע לפולין, כל אחד עם הסיפורים שלו.

ישעיהו יחיאלי: אדוני היושב ראש, אני רוצה להעיר, ברשותך, עוד שתי הערות שקשורות למשרדי ממשלה אחרים.

ישעיהו יחיאלי: בהקשר לתלמידי נעל"ה הצלה, את משרד החינוך סיכמנו, הבעיה העיקרית היא מכסות, הפתרון הוא הצעת מחליטים, כמובן בתיאום עם האוצר.

ישעיהו יחיאלי: כמו שאני מכיר את שר האוצר, אין לו מגבלות לתכנית נעל"ה, אתה יודע את זה כמוני.

ישעיהו יחיאלי: העניין הבא הוא המצב של הילדים האלה כאן מבחינת מסמכים ומעמד בארץ.

ישעיהו יחיאלי: הילדים האלה בעצם ברחו, חלקם ברחו לבד, חלקם ברחו עם אמא, או עם דודה או עם סבתא, יש ילדים שהגיעו לפה בלי מסמכים בכלל והדרך להעלות אותם על המטוס הייתה באמצעות תעודת מסע.

ישעיהו יחיאלי: תעודת מסע זה מסמך חד פעמי שמאפשר לטוס פעם אחת ממקום למקום.

ישעיהו יחיאלי: במצב הדברים הזה אי אפשר לארגן להם פה אשרה, הם צריכים דרכון קודם.

ישעיהו יחיאלי: שגרירות אוקראינה בתל אביב, אין לנו תורים שם, אני מנסח את זה הכי עדין.

ישעיהו יחיאלי: אלה שבאו עם דרכונים, חלקם הגיעו עם אישורי זכאות לעלייה כשבדיון של הבוקר עלה חזק הנושא של זכאות מלאה לעומת go not go.

ישעיהו יחיאלי: רוב הילדים שבאו לנעל"ה הצלה באו go not go.

ישעיהו יחיאלי: כדי לקבל אשרת שהייה בארץ הם נדרשים להביא מסמכי מקור שלהם ושל ההורים ושל הסבא והסבתא וכו'.

ישעיהו יחיאלי: אין מצב שזה יקרה, שום משפחה לא תיתן לילד קטין שנמצא מחוץ לגבולות, אם בכלל היא יכולה לתת לו, חלק מהמשפחות לא יכולות לתת, אין דואר, הדברים האלה לא קיימים.

ישעיהו יחיאלי: לכן מה שאני רוצה לבקש מהוועדה המכובדת הזאת, לבקש מרשות האוכלוסין, כמו בתיירות הרגילה, להאריך לכל תלמידי נעל"ה חסרי המעמד את שהותם בארץ כתלמידים לשנה קדימה.

ישעיהו יחיאלי: לא נראה לי קורבן גדול, במהלך השנה הזאת אלוהים גדול, המלחמה תיגמר, אולי ההורים יבואו, אולי הילדים יילכו לשם, ואז הם ישלימו את הליכי הזכאות.

ישעיהו יחיאלי: אבל החל מחודש יוני, שהתחיל כבר, ב-13 במרץ נכנסו הילדים הראשונים וב-13 ביוני מסתיימת ויזת התיירות שלהם, רשות האוכלוסין אומרת לנו לפעול לפי הנהלים, שנביא תעודות לידה, שנביא וכו' וכו'.

ישעיהו יחיאלי: זה פשוט לא מעשי וגם פה אני מבקש את עזרת הוועדה כדי להגיע לפתרון הזה ולהסיר מאיתנו את הדאגה הזאת.

צבי האוזר: אני אבקש ממך להעלות את הבקשה הזאת בכתב, ברשותך, ולהפנות את זה אלינו במהירות.

ישעיהו יחיאלי: בשמחה, אני מודה לך.

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: 'תגלית'.

איוון גונצ'רנקו: כן, שלום אדוני הראש.

איוון גונצ'רנקו: אנחנו מביאים בדרך כלל, הבאנו מברה"מ לשעבר 70,000 איש ב-20 שנה שאנחנו קיימים, בשנה אנחנו מביאים 5,000 איש.

איוון גונצ'רנקו: בזמן המלחמה, זה סיפור מעניין שבזמן המלחמה היו פה שתי קבוצות שהיו צריכות לחזור לאוקראינה והתחילה המלחמה אז היינו צריכים למצוא להם פתרון פה, עם תכנית Onward, שזה עכשיו חלק מ'תגלית', אז חודשיים הם היו בארץ.

איוון גונצ'רנקו: כרגע אנחנו ביטלנו 600 משתתפים מאוקראינה, עוד פעם, בגלל שהם לא יכולים לצאת, בגלל שגברים לא יכולים לצאת מאוקראינה.

איוון גונצ'רנקו: באופן כללי, ומה שכבר נאמר פה, שרוב האנשים שמגיעים לתכניות אחרות, כגון 'מסע', רובם היו ב'תגלית'.

איוון גונצ'רנקו: זאת אומרת יש לנו תשתית שיווקית מאוד רחבה בברה"מ לשעבר, גם ברוסיה וגם באוקראינה, למצוא את אלה שאפילו לא יודעים שהם יהודים.

איוון גונצ'רנקו: זאת אומרת אנחנו באמת מחפשים אותם בעיתונות מקומית ובבת יספר מקומיים, ובשיתוף פעולה כמובן עם לשכת הקשר, עם נתיב, אנחנו בודקים שיש להם מסמכים, שהם באמת זכאי עלייה, ובדרך הזאת אנחנו מביאים.

איוון גונצ'רנקו: זאת אומרת אם עכשיו, כל אחד שלא מגיע בסופו של דבר ל'תגלית' בסופו של דבר גם פחות יגיעו ל'מסע' ולתכניות אחרות, במיוחד זה נכון לגבי חמ"ע.

איוון גונצ'רנקו: אנחנו עדיין ממשיכים לעשות שם פעילות, למשל עם שותפים שלנו באוקראינה, יש לנו בוגרים שם, אנחנו בקשר עם הבוגרים, עם המדריכים, חלקם מהם בחזית, ממש במלחמה, ואנחנו עכשיו מעבירים דרך המדריכים שלנו ובוגרים חבילות סיוע למשפחות נזקקות באוקראינה, ממש בשטח.

איוון גונצ'רנקו: ברגע שהגברים יוכלו לצאת כבר יש לנו תכנית להביא אותם דרך פולין, זאת אומרת שאוטומטית יש לנו משתתפים, יש לנו כ-1,000 מאוקראינה שאם גברים היו יכולים לצאת היינו יכולים להביא אותם.

איוון גונצ'רנקו: ברוסיה יש לנו ביקוש עצום, הקיץ יגיעו 1,500 מרוסיה ועוד 200 ממדינות כמו אזרבייג'ן, אוזבקיסטן, ליטא וגיאורגיה.

איוון גונצ'רנקו: הבעיה הכי גדולה שלנו זה גם הטיסות, כי לרוסיה חברת הטיסות הרוסית הפסיקה לטוס, אז לרבים ברוסיה אנחנו עכשיו אומרים שאנחנו לא יכולים להגיע.

צבי האוזר: היא הפסיקה עכשיו?

איוון גונצ'רנקו: כן, היא הפסיקה עכשיו.

צבי האוזר: על מה אתה מדבר?

צבי האוזר: הטיסות מרוסיה הופסקו מתי?

איוון גונצ'רנקו: בחודש הזה, לקיץ.

צבי האוזר: אני חושב שב-31 במאי, לא?

איוון גונצ'רנקו: כן, אבל רוב הקבוצות שלנו מגיעות בקיץ.

צבי האוזר: יש לך בעיה של טיסות שבוטלו?

איוון גונצ'רנקו: כן, ובסופו של דבר אנחנו יכולים להביא רק 1,500, בגלל הטיסות.

צבי האוזר: אם לא הייתה לך בעיה של טיסות, כמה היית מביא?

איוון גונצ'רנקו: אם לא הייתה לנו בעיה של טיסות אנחנו יכולים להביא חופשי 3,000 בקיץ.

איוון גונצ'רנקו: עוד פעם, היכולת שלנו לגייס במדינות האלה היא מאוד חזקה.

איוון גונצ'רנקו: יש לנו חברות שיווק, יש לנו שותפים בשטח, דרך אגב חלק מהם יהודים וחלק לא ארגונים יהודיים.

צבי האוזר: אלה שמגיעים מרוסיה, הם יכולים להגיע פה לשבועיים ולעבור אליך?

עופר גוטמן: כן, אנחנו פוגשים את כל המשתתפים.

צבי האוזר: בלי לחזור?

עופר גוטמן: כן, אנחנו פוגשים את כל המשתתפים של 'תגלית', אנחנו עובדים מאוד במשותף וגם הדאטה שלהם מגיעים אלינו אחר כך בשביל לעשות להם טרגטינג.

עופר גוטמן: אנחנו פוגשים את כל הקבוצות של 'תגלית' שמגיעות.

איוון גונצ'רנקו: וזה גם מה שעשינו בקורונה, בעצם ניסינו להביא את האנשים ושהם ימשיכו אחר כך ב'מסע'.

איוון גונצ'רנקו: לכן מבחינתנו ברגע שאנחנו מפסיקים את החיפוש הזה במקומות שהם לא מקומות יהודיים מובהקים, זה בעצם פוגע בכל הכיוונים, גם בתכניות אחרות.

איוון גונצ'רנקו: אנחנו כן ממשיכים בגיוס, יש לנו עכשיו תכנית שאנחנו מתחילים עם אוקראינה, זה פורטל שיאפשר לבוגרים מכל העולם לסייע באיזה שהיא צורה לבוגרים באוקראינה וככה ליצור איזה שהוא קשר עולמי בין הבוגרים.

איוון גונצ'רנקו: וגם יש לנו תכנית הייטק שאנחנו רוצים להכשיר מתכנתים באוקראינה, בגלל שהם לא יכולים לצאת אז חצי שנה הם ילמדו דרך זום ואחרי זה, יש לנו כבר קשר עם חברות הייטק בישראל שיהיו מוכנות לקחת את האנשים האלה ולתת להם עבודה כשהם עושים עלייה.

צבי האוזר: זו תכנית שהתחילה כבר?

איוון גונצ'רנקו: זו תכנית שהתחילה בשאר העולם.

איוון גונצ'רנקו: כן, בשאר העולם זה כבר התחיל.

צבי האוזר: כמה אנשים יש לך בזה?

איוון גונצ'רנקו: זו שנה ראשונה.

איוון גונצ'רנקו: אני יודע שיש אלפי אנשים שנרשמו, אבל כמובן המיון מאוד קשה, אני יכול לחזור אחרי זה עם המספרים, אני לא רוצה להגיד משהו סתם שאני לא יודע.

איוון גונצ'רנקו: אנחנו רוצים להתחיל באוקראינה, היכולת שלנו לגייס בכל המדינות האלה היא מאוד גבוהה, במיוחד עם אנשים, כמו שאמרתי, שהם לא יודעים שהם יהודים.

איוון גונצ'רנקו: אנחנו מוצאים אנשים, גם בירידים של חינוך, לא בהכרח משהו שהוא יהודי, והרבה פעמים הם אומרים: תקשיב, אני לא יהודי, אמא שלי יהודייה, אני בכלל אין לי קשר לזה, ואנחנו צריכים להסביר להם שהם אכן יהודים ואחרי שהם מגיעים לפה אנחנו מספרים גם על תכניות המשך, גם 'מסע' וגם אופציות אחרות ואז רובם עושים עלייה, בוא נאמר ככה, מחבר העמים.

צבי האוזר: טוב, תודה.

צבי האוזר: נציג צה"ל, אתה רוצה להוסיף משהו?

צבי האוזר: שלא יגידו שאני מקפח פה בצבא, חלילה, אני במקור מוועדת חוץ וביטחון, אז יש לי סנטימנט.

צבי האוזר: טוב, חברים, אני נאלץ לקצר, יכולנו כמובן להעמיק ולהרחיב זאת הייתה טעימה.

צבי האוזר: השעות האלה, זו התחלה של הבנה ופיצוח בשלושה דברים, הנושא האחרון היה נעל"ה, 'מסע' ו'תגלית'.

צבי האוזר: אני חוזר ואומר, בין כל הפעולות של מדינת ישראל אלה שלוש תכניות, או בוא נגיד זו קבוצת הגילאים האופטימלית שצריך להשקיע בה וצריך להגדיל אותה בראייה כוללת.

צבי האוזר: יכול להיות באמת שצריך להכניס כאן אולי מחשבה אחרת לגמרי, אני בהתחלה חשבתי על זה בחצי קוריוז וככל שעובר הזמן אני חושב שאולי באמת יש תוחלת, צריך פה משאבים, אני מכיר לאורך כל השנים את הבעייתיות של המשאבים, אני בהבנה עכשיו אל מול צרכים תקציביים כאלה ואחרים.

צבי האוזר: יכול להיות שצריך לעשות פה דיון של אוצר, משרד ראש הממשלה, משרד החינוך ולנסות לראות האם אנחנו יכולים להסתכל אחרת על כל החיתוך הזה.

צבי האוזר: החדשות הטובות בעניין, שזו קבוצה יחסית קטנה, אנחנו לא מדברים על הרבה הרבה הרבה אנשים, אנחנו מדברים על כמה אלפים שהעלות מול תועלת, שוב, פה, זו העסקה הכי טובה למדינת ישראל.

צבי האוזר: מדינת ישראל משקיעה המון בנושאים כאלה ובמעטפת של הנושאים האלה וטוב שכך, זה הייעוד שלנו.

צבי האוזר: אנחנו משקיעים הרבה כספים, לדעתי פחות ממה שצריך, אבל עדיין הרבה כספים בעלייה.

צבי האוזר: את הראייה הזו צריך לנסות לבודד ולתת לה דחיפה.

צבי האוזר: גם על זה אנחנו נעשה דיון, זו הייתה הבנה ראשונית.

צבי האוזר: אני אבקש מכל מי שמשתתף, ביקשתי את זה ספציפית מישעיהו יחיאלי, גם מכם, להעביר לי בכתב עיקרי הדברים שאתם חושבים שיכולים להביא לפריצת דרך.

צבי האוזר: אני מבקש מכם לצאת מגדרכם במובן הזה, שימו בצד את שאלת התקציב לרגע, אל תחיו תחת זה התקציב ומה אני יודע להוציא ממנו, אלא מה הייתי מביא למדינת ישראל בתחום אחריותי אני בצורה המיטבית ביותר בהינתן שלפרויקטים האלה יש גיבוי מרמת ראש ממשלה ודרומה.

צבי האוזר: ואז נבין מה הפוטנציאל שלכם שאתם רואים אותו כאנשי מקצוע, שאתם מבינים אותו, ונגזור ממנו למטה.

צבי האוזר: אני עסקתי הרבה שנים במגזר הציבורי, יש לי ניסיון בהרבה מאוד היבטים, אפשר להביא שינויים של קפיצות דרך, אם רק מוצאים את המשוגעים לדבר.

צבי האוזר: זה הסיפור.

צבי האוזר: עשיתי את זה בדברים אחרים, לכן פה רק נציף את הדרך הנכונה שאותה צריך לבצע, אחרי זה ננסה למצוא את המשוגע לדבר בעניין, אבל אנחנו צריכים להיעזר בכם בתור אנשי מקצוע ולהבין איך עושים פה לא אבולוציה באירוע הזה, אלא איך פועלים בצורה רבולוציונית.

צבי האוזר: זאת שפה אולי מתאימה לאזור, לפחות פעם הייתה מתאימה, ואנחנו מחויבים להתייחס לזה כך תוך כדי זה שאני לוקח על עצמי את האחריות לטרלל את המערכת מבחינת החשיבות.

צבי האוזר: זאת אומרת גם בזה יש לי התנסות ואעשה כמיטב יכולתי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה.

צבי האוזר: את רוצה להוסיף?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני רוצה להודות לך ועניין קטן שלא הוזכר היום, חיילים בודדים, אותם בוגרים של תכנית נעל"ה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כשהם היו בארץ ללא הורים הם היו זכאים לכל ההטבות בסטטוס של חייל בודד, עכשיו מאוקראינה מגיעה אמא, לדוגמה, האבא נשאר באוקראינה כי לא נותנים לגברים לצאת משם, אמא הגיעה וכעבור שלושה חודשים הוא באופן אוטומטי מאבד את הסטטוס שלו כחייל בודד.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: למרות שאמא מגיעה עם תיק אחד ביד, בלי מזוודה, בלי כסף, בלי כלום והוא קולט את האמא.

צבי האוזר: הוא הגיע כחייל בודד, האמא הגיעה והוא הפסיק להיות חייל בודד.

צבי האוזר: זאת אומרת לא מספיק שהוא כבר לא חייל בודד, הוא גם עכשיו מטפל באמא.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כן, אם אפשר להעלות את הנושא הזה מול כוחות הביטחון ולהאריך להם, לא לקחת מהם את הסטטוס של חייל בודד.

צבי האוזר: זה רחוק ממך, זה אכ"א.

צבי האוזר: טטיאנה, תהיי איתי בקשר, אני יודע בדיוק למי לפנות.

צבי האוזר: בעצם אנחנו צריכים לשנות סטטוס של חייל בודד כאשר אבא מגיע ולא אמא מגיעה, את אומרת בגס.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בגס, לא לשלול להם את המעמד של חייל בודד.

צבי האוזר: לא, אני אומר, VIZAVI אוקראינה.

אלטשול: שלושה חודשים זה לא מספיק.

אלטשול: גם לחייל אחר, הוא מתכנן, גם דירה וגם הכול, כאשר בעצם זה גורם לכך שהילד יגיד להורים: חכו עד שאני אסיים את הצבא כי אחרת אני אפגע.

צבי האוזר: יום טוב, אתה רוצה להוסיף משהו לסיכום?

יום טוב חי כלפון: לא, אני רוצה להודות לך, גם על הגישה הזאת של קפיצה במספרים, בתכניות, בכל התכניות, גם נעל"ה, גם 'מסע'.

יום טוב חי כלפון: אגב, טטיאנה בוגרת נעל"ה, אני בוגר 'מסע', המחזור הראשון של 'מסע' משנת 2004.

צבי האוזר: היית פה שמונה חודשים כ'מסע'?

צבי האוזר: באיזה תכנית?

יום טוב חי כלפון: כ'מסע', כן, אז זה נקרא הכשרה של בני עקיבא, היום זה נקרא תקווה, לדעתי.

צבי האוזר: ואחרי זה מיד עלית?

יום טוב חי כלפון: אחרי זה התגייסתי, כן.

יום טוב חי כלפון: הקפיצה הזאת לדעתי היא מאוד נכונה, יש אפשרות לגדול בצורה אקספוננציאלית, בכל התכניות האלה יש פוטנציאל, צריך, כמו שאמרת, אנשים שישקיעו את המאמצים הנדרשים כדי שזה יקרה.

יום טוב חי כלפון: ושוב תודה על הדיונים היום המאוד חשובים.

צבי האוזר: דיברנו על 'מסע רופאים', יכול להיות שגם פה צריך לעשות דרילדאון ולהביא את צה"ל ולראות איך אתה מביא יותר אנשים שממשיכים שם ומקצרים את כל אותם תהליכים שקיימים במסלולים האזרחיים.

צבי האוזר: שאלה טובה.

צבי האוזר: אבל, טוב, נשאיר את זה.

צבי האוזר: חברים, תודה רבה ואנחנו נתראה.