ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 42, 2022-05-31 12:30

יוליה מלינובסקי: שלום לכולכם.

יוליה מלינובסקי: אני פותחת את הדיון על הנושא בחינת עלויות כשרות הבשר והשפעתן על יוקר המחיה.

יוליה מלינובסקי: כמה דברים בתחילת דבריי, ואחר כך אנחנו ננהל את הדיון עם שאלות ותשובות.

יוליה מלינובסקי: איתנו גם סגן שר שאחראי על הפחתת הרגולציה בשוק, כשהכשרות היא אחד החסמים ויש עוד כמה.

יוליה מלינובסקי: הוא ייתן לנו תמונה כוללת.

יוליה מלינובסקי: לפני שאני אצלול לתוך הדיון עצמו, אני חייבת להגיד שהרבה אנשים מתוך התחום הזהירו אותי שאני הולכת לפתוח פה תיבת פנדורה: שאני אתעסק עם קרטל שאף אחד לא התעסק איתו כבר 30 שנה.

יוליה מלינובסקי: אותי זה לא מעניין.

יוליה מלינובסקי: הדבר היחיד שמעניין אותי זה כיצד לחסוך לאזרחי ישראל עלויות על הבשר, שזה מוצר בסיסי, יחד עם כשרות איכותית.

יוליה מלינובסקי: בנוסף אני רוצה להגיד שלמרות שאין עכשיו הרבה מאוד אנשים בחדר, הדיון הזה עורר הרבה סערה בחוץ.

יוליה מלינובסקי: אני ניהלתי שיחות רבות עם יבואני בשר, שהשמיעו באוזניי הרבה מאוד תלונות על התנהלות גופים שקשורים לתחום.

יוליה מלינובסקי: כן היה רצון מצד חלק מהיבואנים להגיע היום לדיון, והם אפילו היו בדרך לכנסת.

יוליה מלינובסקי: בדרך הם קיבלו איומים, שאם יבואו לפה ויפתחו דברים שקשורים לתחום הכשרות ויבוא בשר, מחר העסק שלהם פשוט לא יתקיים יותר, מסיבות כאלה ואחרות.

יוליה מלינובסקי: אנשים עשו סיבובי פרסה בכביש ופחדו להגיע לכנסת.

יוליה מלינובסקי: עוד לא שמעתי כדוגמת הדבר הזה בשנים שאני פה, ושש שנים זה לא מעט.

יוליה מלינובסקי: זה מקומם, זה מטריד, זה מעורר דאגה.

יוליה מלינובסקי: אנשים ממש קיבלו איומים.

יוליה מלינובסקי: כל מה שאני הולכת לדבר ולחשוף היום פה, לגבי נתונים, התנהלות ודברים אחרים – אני מגובה בעדויות.

יוליה מלינובסקי: מתוך הגנת הפרטיות על אותם אנשים אני לא אחשוף שמות ולא אחשוף את זה פה, אבל שתדעו לכם שעל כל דבר שאני אגיד פה – אני בטוחה ב-100 אחוז במה שאני הולכת לדבר.

יוליה מלינובסקי: כדי שנבין את האטמוספירה של הדברים: קצת כדי שאנחנו ניכנס להבנת הנקרא מאיפה זה בא ועם מה אנחנו מתמודדים, אני אעשה קצת סקירה היסטורית שהרבה אנשים לא יודעים ולא מתארים לעצמם.

יוליה מלינובסקי: בשנת 1993 נחתמו הסכמי אוסלו, אם מישהו זוכר.

יוליה מלינובסקי: אז ש"ס נמנעה בהצבעות וזה אפשר להעביר את הסכמי אוסלו.

יוליה מלינובסקי: כתמורה לדבר הזה, במרץ 1994 חוקק חוק ייבוא בשר קפוא.

יוליה מלינובסקי: שוב: עשינו על זה מחקר, זה ברור וידוע.

יוליה מלינובסקי: חוקק חוק שנתן סמכות בלעדית לרבנות הראשית להתעסק בכשרות בבשר, בקשר ישיר בין הנאמנות של ש"ס ואריה דרעי לחקיקת החוק הזה.

יוליה מלינובסקי: אחר כך, בינואר 1995, החוק הזה הורחב גם לבשר ומוצריו.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת: מחומר הגלם גם למוצרים.

יוליה מלינובסקי: הגענו למצב שכבר כמעט 30 שנה שהגוף היחיד שמוסמך בנושא כשרות על ייבוא בשר זו אך ורק הרבנות הראשית, עם כל המשתמע מכך.

יוליה מלינובסקי: אתמול ראינו כתבה ב-N12 על כך שסוף-סוף מדינת ישראל החליטה טיפה להיכנס לתחום הזה.

יוליה מלינובסקי: פתיחת המחסומים זו כמות השוחטים, שהיא כמות מאוד קטנה.

יוליה מלינובסקי: כמובן, זה יוצר מונופול, לחץ ותופעות מאוד-מאוד לא נעימות בשוק.

יוליה מלינובסקי: כאשר יש מעט מאוד אנשים, ומדינת ישראל ברוך השם צורכת בשר ובשר כשר, והייבוא רק הולך וגודל – מן הסתם על זה רשות התחרות יצטרכו לתת תשובות, איך בכלל הגענו למצב כזה.

יוליה מלינובסקי: אז פתחו בית ספר לשחיטה.

יוליה מלינובסקי: מדינת ישראל עשתה מימון, מימנה את בית הספר, עשתה מכרז.

יוליה מלינובסקי: היה כבר קורס ראשון עם עשרה אנשים, ובהוראת הרב הראשי לישראל זה נסגר.

יוליה מלינובסקי: יש לי הרגשה שזה לא מטעמי הלכה אלא מטעמים אחרים לחלוטין, ותכף נגיע גם לאותם טעמים.

יוליה מלינובסקי: זו הסקירה הקצרה של ציר הזמן: מאיפה זה בא, מה היו ההשלכות הפוליטיות של הדבר הזה.

יוליה מלינובסקי: זו פעם ראשונה שהדיון הזה מתנהל ב-30 השנה מאז החוק הזה חוקק.

יוליה מלינובסקי: ב-2015 משרד האוצר הזמין דוח, וזו בעצם ההסמכה היחידה שיש לנו, כמה עולה לנו שוק הכשרות במדינת ישראל.

יוליה מלינובסקי: ב-2015 זה היה 2.8 מיליארד שקל עלויות כשרות, כולל בשר.

יוליה מלינובסקי: מה קורה עכשיו, איך אפשר לתמחר את זה – אינני יודעת.

יוליה מלינובסקי: יכול להיות שבמשרד האוצר יעזרו לנו להבין את המציאות.

יוליה מלינובסקי: נכון לעכשיו יש לנו בסך הכל 31 יבואני בשר בארץ.

יוליה מלינובסקי: זאת שאלה מאוד מטרידה למשרדי הממשלה – למה המספר כזה קטן.

יוליה מלינובסקי: יש לנו בסך הכל – יש מי שאומר 900 ויש מי שאומר 1,000 שוחטים.

יוליה מלינובסקי: אני תכף אבקש מכם תשובות, כולל רשימות, כי לא הצלחתי לאתר רשימות של שוחטים.

יוליה מלינובסקי: זה לא נגיש.

יוליה מלינובסקי: זה איפשהו במסתורין, וזה משהו שלא מקובל בשום מוסד ציבורי.

יוליה מלינובסקי: כל משלחת לחודש של השוחטים עולה ליבואן בין 120 ל-150 אלף דולר לחודש.

יוליה מלינובסקי: זה תלוי במספר השוחטים, תלוי במספר אנשי הצוות שיש בתוך המשלחת, והכל זה לפי דרישות של הרבנות.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת: הרבנות מכתיבה ליבואן את מי לקחת לאותה משלחת וכמה לשלם להם.

יוליה מלינובסקי: מתמחרת את האירוע.

יוליה מלינובסקי: אני מגובה במה שאני אומרת.

יוליה מלינובסקי: בסוף, צריך להבין שכל הכסף הזה – מי שמשלם אותו, סגן השר, ואני יודעת שאתה נלחם על יוקר המחיה, זה הצרכן הישראלי.

יוליה מלינובסקי: זה, פשוטו כמשמעו, כי בסוף היבואן מגלגל את זה על הצרכן הישראלי.

יוליה מלינובסקי: אנחנו תכף נשמע ממשרדי הממשלה סקירה, פחות או יותר על איזה כסף מדובר ואיפה אנחנו עומדים.

יוליה מלינובסקי: יש גם הרבה דיבור על איך שהעסק הזה מתנהל.

יוליה מלינובסקי: יש כאלה שאומרים שחלק מהכסף הולך בשחור, שהוא לא מדווח.

יוליה מלינובסקי: ניסיתי לבדוק דרך מס הכנסה – אין נתונים: כמה מרוויחים, איך משלמים, מה המיסים.

יוליה מלינובסקי: כמובן, זו פגיעה גם בזכויות הסוציאליות של אותם שוחטים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו דיברנו על זה כשעשינו רפורמה בכשרות שזו אותה בעיה.

יוליה מלינובסקי: התמונה היא עקומה.

יוליה מלינובסקי: בעצם יש לנו פה קרטל, ויש כאלה שיגידו מאפיה.

יוליה מלינובסקי: שוק מאוד ריכוזי, בידיים של גוף אחד, של כמה אנשים, שמכתיבים לנו – כמה יהיה, איך ישלמו, בלי בכלל לעשות מאמץ להוזיל את המחירים.

יוליה מלינובסקי: בהמשך אנחנו נצלול גם כן לאיך העסק הזה מתנהל בחו"ל.

יוליה מלינובסקי: מה לעשות, גם בחו"ל יש לנו הרבה מאוד יהודים ששומרים כשרות, ואפילו למהדרין, ויש לנו גופי כשרות בחו"ל שיודעים לתת פתרונות.

יוליה מלינובסקי: בסקירה ובבדיקות שאני עשיתי, העלויות שם הרבה יותר נמוכות.

יוליה מלינובסקי: כדי להבין את המציאות: אם מחר הרב הראשי ייסע לחו"ל – ואגב, הוא כרגע נמצא בחו"ל, במינכן אם אני לא טועה – שם הוא יאכל את הכשרות של אותם גופים בחו"ל כולל בשר, בלי שום בעיה כי זה כשר.

יוליה מלינובסקי: אז יש פה דיסוננס קוגניטיבי בכל המציאות.

יוליה מלינובסקי: עכשיו ידבר סגן השר וייתן לנו סקירה כי אלה כמה חסמים, ואחר כך נחזור לכשרות עם כל הגורמים הרלוונטיים.

אביר קארה: אז קודם כל, תודה רבה יוליה על הדיון החשוב הזה, ותודה רבה למשתתפים.

אביר קארה: זה אחד הדיונים הכי חשובים שמתקיימים היום בישראל.

אביר קארה: אצלי במשרד אנחנו מתעסקים בנושא הזה, ברפורמה בבשר ובעוף שתיכנס בעזרת השם לחוק ההסדרים הקרוב.

אביר קארה: אנחנו מתעסקים בזה כבר ארבעה חודשים וחצי, ובימים האחרונים, רק ב-17 במאי, ממש עכשיו, הייתה פגישה של כל המשרדים הממשלתיים ביחד.

אביר קארה: הגיע גם מנכ"ל הרבנות והגיעו כל הגופים.

אביר קארה: אני אגיד שני דברים – דבר טוב ודבר רע.

אביר קארה: אני אתחיל דווקא מהשלילי יותר, כי שמעתי אותך אומרת על הרבנות.

אביר קארה: תדעי שכל אבן שננסה עכשיו להסיר, או כל קיר שתחשבי שהוא החסם שיש – יש לי רק דבר אחד להגיד לך יוליה: מאחורי זה בנו קיר יותר גדול.

אביר קארה: זאת אומרת שהחסמים שיש בייבוא של שוק הבשר בישראל זה לא רק מצד הרבנות – תכף אני אציג פה, זה ארבעה גורמים.

אביר קארה: הם למעשה עושים הכל כדי שהאזרח הישראלי שנמצא עכשיו בקצה, אולי שומע אותנו, פותח את המקרר בשביל לרכוש בשר ועוף – זה לא קרטל של קבוצה אחת.

אביר קארה: זה קרטל של כולם.

אביר קארה: זה נכון שאין פה יבואנים כי הם חוששים על הכשרות שלהם, אבל אין פה יבואנים - - -

יוליה מלינובסקי: לא, הם חוששים על העסק שלהם, לא על הכשרות.

אביר קארה: הם חוששים על העסק שלהם, אבל אין פה יבואנים גם בגלל שהם חלק מהקרטל.

אביר קארה: כי זאת קבוצה קטנה.

אביר קארה: למה אין 310 יבואנים?

אביר קארה: הרי זה אינטרס של קבוצות מסוימות להישאר לשלוט בשוק, להחזיק אותו.

אביר קארה: אלה קבוצות שמחזיקות אחת את השנייה וזאת תמיכה מאוד-מאוד גדולה.

אביר קארה: אז התחלתי מהדבר הרע.

אביר קארה: בדבר הטוב: בממשלה הזאת, והאנשים שנמצאים פה סביב השולחן, ואני מכיר את הפרצופים – אנשים שרוצים לעשות טוב ולהיטיב עם מדינת ישראל ועם אזרחי מדינת ישראל, ורוצים לשנות את המצב העגום הזה.

אביר קארה: עכשיו, בכל אחת מהמערכות, כל פעם כשרוצים לשנות רגולציה, כל פעם כשאתה רוצה לתקן – אנשים התרגלו לדברים האלה.

אביר קארה: הם התרגלו לחיות באיזושהי תצורה מסוימת.

אביר קארה: אתה שואל אותו – תגיד, למה הנוהל הזה?

אביר קארה: כי זה ככה.

אביר קארה: אז אני אנסה בסקירה על ארבעת המשרדים שהם היום החסמים המרכזיים.

אביר קארה: יש לנו למעשה חסמים מרכזיים בשוק הבשר מצד ארבעה משרדים: משרד החקלאות, תאגיד הפיקוח הווטרינרי, משרד הבריאות והרבנות הראשית.

אביר קארה: לכל אחד יש דרישות, וחלק מהדרישות הן אפילו דרישות כפולות בין המשרדים.

אביר קארה: במשרד החקלאות יש מכסות גבוהות על עוף.

אביר קארה: אין יבוא של עוף היום לישראל.

אביר קארה: התקופה שניתן להביא עוף מצונן או טרי לישראל עומדת על שלושה ימים כשבאירופה זה עומד על חמישה ימים.

אביר קארה: כאילו, אפשר להרחיב גם את התקופה הזאת כדי שיהיה אפשר לייבא עוף.

אביר קארה: אין גם ייבוא של עוף קפוא לישראל – מכס מאוד גבוה: 6.75 שקל לכל קילו עוף, לא מאפשר להביא עוף למדינת ישראל.

אביר קארה: כדי להסיר את החסמים האלה, אנחנו צריכים לטפל גם בנושא במשרד החקלאות.

אביר קארה: גם בנושא האישורים: משרד החקלאות רוצה לאשר את המפעלים בחו"ל.

אביר קארה: הוא לא מאפשר מפעל; הוא מאשר מדינה, ואז אחרי שהוא מאשר מדינה מסוימת אז המפעל צריך לעמוד בתנאים שלנו באותה מדינה, ואז אפשר לאשר אותו.

יוליה מלינובסקי: בוא נתמקד בבשר.

יוליה מלינובסקי: לא כרגע - - -

אביר קארה: לא, אני עובר אחד-אחד ממש בקצר.

אביר קארה: נשאלת השאלה מה טוב בישראל שלא טוב למפעלים ולמדינות באירופה.

אביר קארה: הרי אם יש אישור אירופאי שהוא מחמיר, והוא אישור אירופאי שאנחנו יכולים לקבל, אז למה לא לאשר מדינות שיש בהן את אותו אישור אירופאי ולא לעבור מפעל-מפעל?

אביר קארה: זה הדבר הראשון, זה משרד החקלאות.

אביר קארה: אפשר להסיר משם חסמים, אנחנו עובדים על זה.

אביר קארה: יש את משרד הבריאות.

יוליה מלינובסקי: רגע, רגע.

יוליה מלינובסקי: משרד החקלאות, רגע.

יוליה מלינובסקי: אני הבנתי שעל כל חלק של הפרה יש אגרה נפרדת.

אביר קארה: נכון.

אביר קארה: לפרה, מי שמכיר את הציור של הפרה הארגנטינאית, מה שנקרא – של כל חלק בפרה, יש 20 חלקים בפרה.

אביר קארה: כל חלק בפרה הוא בתשלום של אגרה נפרדת.

יוליה מלינובסקי: מי גובה את התשלום?

אביר קארה: זה במשרד הבריאות, זה לא במשרד החקלאות.

אביר קארה: אבל זה חלק מהעניין, בדיוק לשם אני עובר.

אביר קארה: בתוך הייבוא הזה למעשה התערבבו שני גופים: משרד החקלאות ומשרד הבריאות.

אביר קארה: בהרבה מאוד מקומות לא צריך את שניהם.

אביר קארה: שיהיה רק משרד אחד, הם עושים את אותו דבר.

אביר קארה: אם יש מחלקה במשרד החקלאות שלוקחת עליה את כל הנושאים הבריאותיים, אז שהם יעשו את זה לבד.

אביר קארה: זה יהיה הרבה יותר פשוט והרבה יותר קל.

אביר קארה: אגב, כל המשרדים האלה מגיעים גם לבדוק את הסחורה בנמל.

אביר קארה: זאת אומרת: מגיעה סחורה בנמל – תאגיד הפיקוח הווטרינרי שולח וטרינר, משרד הבריאות עושה בדיקה בנמל, הרבנות דוגמת גם בנמל, לא משחררים את הסחורה לפני שהיא נבדקת.

אביר קארה: בישראל בודקים 100 אחוז מהמשלוחים.

אביר קארה: אין אף מדינה בעולם שבודקת 100 אחוז מהמשלוחים.

אביר קארה: שאלנו אותם לגבי מספרים – כמה במספרים באמת היה שמצאו חיידקים ברמה כזאת.

אביר קארה: זה מגיע למספרים מצחיקים: אפילו לא באחוזים, בעשיריות האחוז.

אביר קארה: ובכל זאת, בישראל בודקים כל אחד מהמשלוחים בצורה מאוד גסה, ויש גם בדיקה בשווקים.

אביר קארה: ההמלצה שלנו היא להפסיק את הבדיקות בנמל ולהעביר את כל הבדיקות לשווקים.

אביר קארה: במשרד הבריאות, כשמגיע בשר לישראל יש רישיון יצרן, רישיון עסק, אישור פרטי הייבוא שאת דיברת עליהם עכשיו ואישור וטרינרי בנמל.

אביר קארה: אנחנו חושבים שאת כל הדברים האלה אפשר לחסוך, להסיר ולהוריד.

אביר קארה: ברבנות, את הצגת את זה מאוד-מאוד יפה, אבל ברבנות צריך כבר להגיע לאיזושהי החלטה בעניין הזה.

אביר קארה: כשאנחנו נוסעים לחו"ל, אנחנו אוכלים כולנו בשר OU, אנחנו אוכלים OKA.

אביר קארה: אגב, אולי הציבור לא יודע, וראוי להעלות את הנושא הזה בפני הציבור: במדינת ישראל שוחטים מעל 200 טון חזיר בשנה.

אביר קארה: ייבוא של בשר לא כשר – אין.

אביר קארה: עכשיו, אני באמת מאמין שאנחנו לא צריכים לעשות ייבוא של בשר לא כשר; אבל אם יש גוף כשרות בחו"ל, שכולנו אוכלים אותו – כולנו אוכלים OU, כולנו אוכלים OKA, כולנו אוכלים, כשאנחנו נוסעים לארצות הברית, לצרפת – כולנו אוכלים.

אביר קארה: אין שום סיבה, אם הרבנות גם רוצה את המעורבות בתוך העניין, שלא נאשר את אותם גופים בחו"ל ויסתיים היספור.

אביר קארה: יסתיים האירוע.

אביר קארה: עכשיו הקימו את הנושא הזה של בית הספר לשחיטה, שראינו כבר אתמול שבית הספר לשחיטה כנראה נגנב.

יוליה מלינובסקי: לא כנראה; הוא נגנז.

יוליה מלינובסקי: הוא נסגר בהוראה האישית של הרב הראשי לישראל שפחד מתחרות, בלחץ של אותם שוחטים שכנראה לא רוצים את התחרות.

יוליה מלינובסקי: כי מאוד כיף לקבל 30 אלף דולר בחודש, נכון?

יוליה מלינובסקי: מאוד כיף, אם מישהו לא יודע.

יוליה מלינובסקי: ראש צוות שחיטה מקבל 30 אלף דולר בחודש בחו"ל.

אביר קארה: אגב, אלה דברים שחוזרים על עצמם בהרבה מאוד מקומות:

אביר קארה: קבוצה קטנה של אנשים נהנית בזמן שכל הציבור הישראלי סובל.

אביר קארה: לכן אני חושב שראוי שלדבר הזה ייעשה תיקון, ויפה שעה אחת קודם.

אביר קארה: ברבנות אנחנו מציעים להכיר בכל גוף כשרות שעומד בסטנדרט של הארגונים, של ה-OKA ושל ה-OU, ולאשר שחרור אוטומטי מהנמל ואת הבדיקה לעשות בשווקים.

אביר קארה: כמובן, לא לעצור סחורות בנמל באופן כללי.

אביר קארה: את הבדיקות אנחנו עושים כשהסחורה כבר מגיעה אלינו לשווקים, וגם ככה יש כנראה שומרי כשרות בכל אחד מהמקומות, אז הם בודקים את הסחורה גם כשהיא מגיעה.

אביר קארה: נניח, אם יש לי סופר, אז יש לי משגיח כשרות.

אביר קארה: משגיח הכשרות יכול לבדוק את זה בשווקים.

אביר קארה: זה לא דומה למשרד הבריאות.

אביר קארה: כשאני בא למשרד הבריאות ואני אומר – חבר'ה, תבדוק לי את זה בשווקים, אין לי משגיח של משרד הבריאות בכל אחד מהסופרים.

אביר קארה: אז הדבר הזה הוא לא דומה.

אביר קארה: אני רק רוצה לדבר על מספרים.

אביר קארה: פוטנציאל הפחתת המחיר פה מדבר על בין 40 ל-45 אחוזים ממחירי הבשר והעוף.

אביר קארה: הפחתה של המכס בלבד לא תפחית את מחירי הבשר.

אביר קארה: הרגולציה שיש מסביב, מצד המשרדים השונים ומצד הרבנות, לא תאפשר ייבוא גדול יותר.

אביר קארה: אז קודם כל, זה 45-40 אחוז במחיר.

אביר קארה: יש פה עוד היבט אחרון: המשלוחים החיים היום למדינת ישראל.

אביר קארה: אנחנו עושים המון משלוחים חיים.

אביר קארה: יש פה גם נושא של התעללות בבעלי חיים אולי.

אביר קארה: המשלוחים החיים כנראה יופחתו בצורה מאוד-מאוד משמעותית ברגע שהרפורמה הזאת תצא לדרך.

אביר קארה: אני מאחל בהצלחה לך ולכל המשתתפים, ואני מקווה שכולם באמת יבואו לפה כשאנחנו רואים בקצה את האזרחים הפשוטים.

אביר קארה: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: בנושא של המשלוחים החיים וכל שוק הבשר, תכף אנחנו נשמע סקירה רחבה של משרד האוצר.

יוליה מלינובסקי: שם אנחנו נוכל להבין על אילו מספרים אנחנו מדברים.

יוליה מלינובסקי: ברור שדבר קשור לדבר.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, סגן השר.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה בהתחלה להתייחס למשרד הכלכלה.

יוליה מלינובסקי: לפי סעיף 7 לחוק, החוק מסמיך את שר התעשייה והמסחר, והיום זו שרת הכלכלה, להתקין תקנות בנושא, ואני לא מצאתי זכר לדבר הזה ב-30 שנה.

יוליה מלינובסקי: איפה זה עומד?

יוליה מלינובסקי: שבעצם השר יכול להחליט על תנאי ההעסקה.

יוליה מלינובסקי: אגב, אנחנו פה שוב בפלונטר מאוד לא נעים – מי מעסיק את מי ומי קשור למי.

יוליה מלינובסקי: כי הרבנות מכתיבה אבל מי שמשלם זה היבואן.

יוליה מלינובסקי: זה פשוט יוצר יחסי עובד-מעביד לא בריאים בין הגופים.

יוליה מלינובסקי: גם לגבי השכלה, אם אתה יודע להגיד לי איך, אם אביר קארה ירצה מחר להיות שוחט – איך הוא יכול להתקבל לשם?

יוליה מלינובסקי: איך הוא יכול לקבל את המקצוע הזה?

יוליה מלינובסקי: כי לפי מה שאני שמעתי, המשכורת הנמוכה זה 15 אלף דולר בחודש וראשי צוותים זה כבר 30.

יוליה מלינובסקי: זה עוד לפני עלויות של טיסות, בתי מלון ומסביב.

יוליה מלינובסקי: זה יכול להיות אחלה פיתרון להרבה מאוד אנשים.

יוליה מלינובסקי: איפה אתם בנושא הזה?

דני טל: תודה.

דני טל: אני סמנכ"ל ייבוא וגם יושב ראש ועדת מכסות שמחלקת את המכסות.

דני טל: אני אתאר לך איפה אנחנו נמצאים בנושא הזה.

דני טל: לא סתם חבר הכנסת קארה לא הזכיר אותנו כגורם חסמי, כי אנחנו בדיוק עושים את ההפך.

דני טל: בשנים האחרונות, מה שהוועדה הזאת עושה ואני בראשה – אנחנו ממנפים את המכסות שנחתמות על ידי שר האוצר על מנת להפחית את המחירים בשוק.

יוליה מלינובסקי: אדוני, שוק הבשר – אתם לא מעורבים בזה בכלל.

דני טל: אז אני אסביר.

דני טל: אנחנו מאוד מעורבים.

יוליה מלינובסקי: יש תקנות בנושא הסדרת מקצוע השוחט?

דני טל: את רוצה שאני אתן הסבר כללי או ספציפית?

יוליה מלינובסקי: לא, כללי אני לא צריכה.

יוליה מלינובסקי: החוק הזה קיים 30 שנה.

יוליה מלינובסקי: החוק מסמיך את השר – פעם זה היה מסחר ותעשייה, היום זה שר הכלכלה – להתקין תקנות לחוק הזה.

יוליה מלינובסקי: אלה יכולות להיות כל מיני תקנות: הסדרת מקצוע, כללי עבודה.

יוליה מלינובסקי: היום אין כללי עבודה לתחום הזה.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת: אנחנו כולנו אוכלים בשר כשר בארץ, בלי שבכלל יש איזושהי הסדרה של הדבר הזה.

יוליה מלינובסקי: אולי אנחנו סתם חושבים שאנחנו אוכלים בשר כשר.

יוליה מלינובסקי: תחום בשר – כשרות.

דני טל: אני לא משפטן.

דני טל: אני יכול לבדוק לך ולהעביר לך את השאלה הספציפית הזאת.

דני טל: אני לא משפטן, לא מכיר את התקנות שאת מדברת עליהן.

דני טל: כן יש תקנות שנוגעות לייבוא של בשר לא כשר, ושם הדברים - - -

יוליה מלינובסקי: זה לא מעניין אותי כרגע.

יוליה מלינובסקי: אני ניסיתי ואנחנו ניסינו לבדוק.

יוליה מלינובסקי: שוב, אם אני לא טועה זה המשרד שהיה בשליטה מסוימת הרבה מאוד שנים.

יוליה מלינובסקי: סעיף 7 בחוק מסמיך את השר שלך, השרה שלך או שרים לדורותיהם.

דני טל: סעיף 7 לאיזה חוק?

יוליה מלינובסקי: מה שהתחלתי בהתחלה, אמרתי.

יוליה מלינובסקי: אחרי אוסלו, כתמורה לזה שש"ס לא התנגד לחוק הזה ונמנע בהצבעות, חוקק חוק על ייבוא בשר.

יוליה מלינובסקי: אחר כך הוא עוד הורחב לחוק בשר ומוצריו.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת: חוץ מבשר גלם, גם נקניקיות לצורך הדוגמה.

יוליה מלינובסקי: החוק הזה מסמיך את שר התעשייה והמסחר להתקין תקנות.

יוליה מלינובסקי: איך הדבר הזה צריך לעבוד?

יוליה מלינובסקי: 30 שנה עברו – נאדה.

דני טל: אני לא מכיר תקנות.

יוליה מלינובסקי: יופי.

יוליה מלינובסקי: אז אנא ממך, מנהלת הוועדה, בסיכום שאילתה למשרד הכלכלה: איפה זה עומד, מה הם מתכוונים לעשות.

יוליה מלינובסקי: תחום לא מוסדר, מקצוע לא מוסדר, לא ברור מי יכול לעבוד, איך אפשר לעבוד, מה כללי העבודה.

יוליה מלינובסקי: שום דבר, כלום, אפס.

יוליה מלינובסקי: אוקי.

יוליה מלינובסקי: טוב, כדי להבין על מה אנחנו מדברים, אני ביקשתי ממשרד האוצר לתת לנו סקירה קצרה על שוק הבשר בארץ – כדי שאנחנו ניכנס לפרופורציות ונבין על מה מדובר.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, חיים, תציג את עצמך.

חיים בורובסקי: אני רכז חקלאות באגף תקציבים במשרד האוצר.

חיים בורובסקי: אני אציג בכמה מילים על שוק הבשר ואז אני אתמקד קצת יותר בכשרות.

חיים בורובסקי: באופן כללי, בשוק הבשר בישראל, סך הצריכה בשנה האחרונה עומדת על בערך 180 אלף טון.

חיים בורובסקי: 15 אחוז מהם אלה עגלים שגדלו בארץ והם מה שנקרא מייצור מקומי.

חיים בורובסקי: עוד רבע אלה עגלים שמיובאים לישראל.

חיים בורובסקי: היתר, שזה בערך 60 אחוז, זה בשר.

יוליה מלינובסקי: כמה אנחנו מביאים במשלוח חי?

חיים בורובסקי: משלוח חי – רבע.

יוליה מלינובסקי: רבע, מה זה רבע?

חיים בורובסקי: רבע מהצריכה: רבע מתוך 180 אלף, שזה בערך 45 אלף טון, מגיע מעגלים חיים.

חיים בורובסקי: אמרנו: 15 אחוז מקומי, 25 אחוז עגלים חיים.

חיים בורובסקי: יתר ה-60 אחוז זה בשר שמגיע מיובא, כלומר בשר קפוא ובשר טרי.

חיים בורובסקי: סך כל הייבוא של בשר – לא עגלים חיים ולא בשר מקומי, זה 60 אחוז, בערך 110 אלף טון.

יוליה מלינובסקי: כמה חי באחוזים?

יוליה מלינובסקי: 25 אחוז זה חי.

חיים בורובסקי: נכון.

חיים בורובסקי: עכשיו לגבי יוקר המחיה: התייחס לזה סגן השר אביר קארה.

חיים בורובסקי: כמסגרת שנכיר בדיון: ה-OECD עושה השוואות ביוקר המחיה בישראל כחלק מה-OECD.

חיים בורובסקי: אנחנו יקרים בבשר בקר ובבשר עוף בקצת יותר מ-40 אחוז מממוצע ה-OECD.

חיים בורובסקי: אלה המספרים.

חיים בורובסקי: כמובן, יש מדינות שאנחנו יותר יקרים מהן בהרבה, יש מדינות שאנחנו יותר יקרים מהן במעט, אבל זו המסגרת, וזה מספר אצבע שכדאי להכיר – סדר גודל של 45-40 אחוז יותר יקרים מהממוצע.

חיים בורובסקי: וזה ה-OECD, כמובן שרוב המדינות שם הן מפותחות, מדינות שאנחנו רוצים להידמות אליהן.

חיים בורובסקי: עכשיו, קונקרטית, התייחס לזה סגן השר: יש עלויות שמיוחסות לישראל.

חיים בורובסקי: בסך הכל יש נתונים, נתוני שילוח בין-לאומיים.

חיים בורובסקי: הרבה מדינות מייבאות בשר – אני מתייחס לסחר הבין-לאומי בשוק הבשר.

חיים בורובסקי: ישראל יקרה בשני פרמטרים.

חיים בורובסקי: פרמטר אחד זה רגולציה – לכל מדינות ה-OECD והעולם יש רגולציה.

חיים בורובסקי: יכול להיות שבישראל היא קצת יותר מכבידה.

חיים בורובסקי: התייחס לזה סגן השר, אנחנו רוצים גם לתקן את חלק מהדברים האלה – באגרות, בעודף רגולציה - - -

אביר קארה: את הכל, למה חלק?

יוליה מלינובסקי: למה הפרה מחולקת ל-20 חלקים?

חיים בורובסקי: בדיוק.

חיים בורובסקי: מסכים.

חיים בורובסקי: אלה בדיוק הדברים שאנחנו רוצים לתקן.

חיים בורובסקי: והדבר השני שייחודי לישראל זה אלמנט הכשרות.

חיים בורובסקי: אחרי שעשינו את הפילוח שמנסה – ואני אומר: אלה אומדנים, אנחנו לא יודעים להגיד במפורש מה העלות, אבל עשינו איזשהו אומדן שמבוסס על נתוני סחר בין-לאומיים מה-World trade organization, מנתוני האיחוד האירופי – אנחנו מעריכים שהעלות העודף שמיוחסת לעלות של כשרות חו"ל בייבוא בשר מחו"ל, היא בערך חמישה שקלים לקילוגרם.

חיים בורובסקי: זה סדר הגודל.

חיים בורובסקי: יכול להיות ארבעה שקלים, שישה שקלים, שבעה שקלים – אבל המסגרת היא מספר אצבע - - -

יוליה מלינובסקי: משיחות שלי עם יבואנים, הם מעריכים שעלות הכשרות – כל המשלחות וכל העלויות האלה – מוסיפה בין 12-10 אחוז להוצאות שלהם.

יוליה מלינובסקי: אז אתה עוד זהיר.

חיים בורובסקי: אני חושב שאלה סדרי הגודל.

חיים בורובסקי: ממה שאני מכיר, ועשיתי גם קצת שיחות בעצמי להבין אם אנחנו טועים הרבה או לא – אמרו לי שאני פחות או יותר לא רחוק בסדרי הגודל.

יוליה מלינובסקי: אז כמה אתה חושב שזה עולה לנו בכסף בשנה?

חיים בורובסקי: אז נעשה מכפלה פשוטה.

חיים בורובסקי: בואו ניקח חמישה שקלים לקילוגרמים, ואמרנו – 110 אלף טון, זה 110 מיליון קילוגרם על בשר קפוא ועל בשר טרי מצונן.

חיים בורובסקי: אז אנחנו מדברים על סדר גודל של 550 מיליון שקל בשנה.

חיים בורובסקי: זה אומדן לעלות שאנחנו מייחסים לכשרות.

חיים בורובסקי: הדבר האחרון שאני אומר, בהקשר של המשלוחים החיים: כמובן שהכשרות בישראל היא יותר זולה בסדרי גודל, ועל זה אין עוררין.

חיים בורובסקי: לכן, יש פה גם בהיבט הזה תמריץ, ואני אומר את זה לא במובן החיובי, לייבא עגלים חיים שאז הם מפוטמים ונשחטים פה בישראל, על פני לייבא את הבשר מחו"ל ואז צריך להכשיר אותו בחו"ל.

יוליה מלינובסקי: רגע, רגע.

יוליה מלינובסקי: זה מאוד חשוב.

יוליה מלינובסקי: צריך להבין: משלוחים חיים זה – אי אפשר להיות אדיש לזה, זה נורא.

יוליה מלינובסקי: שלא יהיה פה ספק לאף אחד.

יוליה מלינובסקי: אבל זאת אומרת שהם יורדים מהספינות על ארבע, מגיעים לשחיטה פה בישראל.

קריאה: למפטמה.

קריאה: לא לשחיטה.

חיים בורובסקי: כן, לרוב הם עוד מפוטמים איזשהו פרק זמן.

יוליה מלינובסקי: ואז אין את כל העלות העודפת הזאת – אני לא צריכה לשלם 30 אלף דולר בחודש לאותו שוחט בחו"ל.

חיים בורובסקי: כמובן שגם בישראל שוחטים אותם על פי כשרות, אבל הכשרות בישראל, ואני חושב שעל זה אין מחלוקת, היא הרבה יותר זולה.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת שאם אנחנו נוכל להוזיל את עלויות הכשרות של השחיטה בחו"ל באופן משמעותי, נוכל לצמצם אם לא בכלל לסגור את התופעה המגעילה הזאת של משלוחים חיים.

חיים בורובסקי: זה בוודאי יפחית את התמריץ היום.

חיים בורובסקי: אני בטוח גם כי זה ההיגיון הכלכלי וגם משיחות שאנחנו מקיימים: אחד התמריצים להביא משלוחים חיים זה שהכשרות היא בישראל ולא בחו"ל.

חיים בורובסקי: אני אתן דווקא את הצד ההפוך: הרבה יבואנים אומרים שלא כדאי להביא משלוחים חיים.

חיים בורובסקי: למה?

חיים בורובסקי: כי חצי פרה – יש את העניינים של הכשרות בארץ וכולי.

חיים בורובסקי: כשאתה מביא את המשלוח כבשר, אתה יכול להביא בדיוק את מה שאתה רוצה.

חיים בורובסקי: אתה רוצה להביא את האנטרקוט, או את הסינטה – את המוצר הספציפי שאתה רוצה לייבא ואתה יודע שיש לו ביקוש בישראל.

חיים בורובסקי: כשאתה מביא עגל שלם יש הרבה חלקים ממנו שדווקא הם לא כל כך - - -

יוליה מלינובסקי: אבל עדיין משתלם להם.

חיים בורובסקי: אבל עדיין משתלם.

אביר קארה: אבל לא רק.

אביר קארה: אתה צריך גם בריאות, גם חקלאות, גם תאגיד פיקוח וטרינרי.

אביר קארה: זו חבילה שלמה שהופכת את העסק ללא כדאי.

חיים בורובסקי: בוודאי, אני אדייק את זה: אנחנו לא מדברים רק על הכשרות, חד משמעית.

חיים בורובסקי: יש פה עלויות רגולציה שאנחנו ממש מתכוונים להפחית אותן.

יוליה מלינובסקי: ברור לי שהכשרות זה חלק מהעניין.

יוליה מלינובסקי: בלי הכללות ובלי להגיד שזה הגורם המרכזי.

יוליה מלינובסקי: זה חלק מהעניין.

יוליה מלינובסקי: אבל כן, אנחנו מדינה מיוחדת ויש לנו דרישות מיוחדות, שאין את זה בשום מקום אחר בעולם.

יוליה מלינובסקי: טוב שכך, אבל זה לא אומר שצריך פה לפזר כסף ממטוסים.

יוליה מלינובסקי: בסוף זה מתגלגל עלינו.

יוליה מלינובסקי: אני אגלם לכם: ביום שישי הייתי בסופר, רציתי לפנק את המשפחה וקניתי קצת סינטה.

יוליה מלינובסקי: נורא.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, אני עושה את זה לעיתים רחוקות, דברים מיוחדים.

יוליה מלינובסקי: הבן התחנן וביקש.

יוליה מלינובסקי: לא קונה.

יוליה מלינובסקי: נורא.

יוליה מלינובסקי: זה מאוד יקר.

יוליה מלינובסקי: אז ראבאק, אם אנחנו כבר מדברים על השכבות החלשות, אנשים שחיים מקצבאות, קהל של ש"ס ויהדות התורה – הם יכולים רק לחלום על הסינטה.

יוליה מלינובסקי: אולי פעם בשנתיים.

אביר קארה: לא רק זה, יוליה.

אביר קארה: יש פה את מנכ"ל איגוד האולמות וסמנכ"ל איגוד בתי המלון.

אביר קארה: אם הם יקנו בשר ב-40 אחוז פחות, בכמה זה יפחית את העלויות, גם בבתי המלון וגם באירועים?

יוליה מלינובסקי: לא, אבל אני מסבירה מאיפה מקור העניין.

יוליה מלינובסקי: אני מסבירה, בציר הזמן, מאיפה זה בא.

יוליה מלינובסקי: שלאף אחד לא יהיה ספק: יש קבוצה קטנה, עשירה, ששולטת.

יוליה מלינובסקי: טוב להם, מלא כסף – על חשבון כולם.

יוליה מלינובסקי: אז אחר כך אל תבכו לי על יוקר המחיה, אל תבכו לי על מסכנים, אל תבכו על אלו שקשה להם, משפחות עניות.

יוליה מלינובסקי: כולם משלמים את זה.

יוליה מלינובסקי: צביעות.

יוליה מלינובסקי: טוב, אוצר, יש לכם עוד משהו להוסיף?

יוליה מלינובסקי: למה לא טיפלתם בכל זה שנים?

יוליה מלינובסקי: מה, רק עכשיו ידעתם שזו הבעיה, שהפרה מחולקת ל-20 חלקים?

חיים בורובסקי: אני לא אתייחס למה לא עשינו בעבר.

חיים בורובסקי: אני אתייחס למה אנחנו מתכוונים לעשות.

יוליה מלינובסקי: לא, לא, יש לזה היסטוריה.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, זה לא עכשיו.

חיים בורובסקי: אז כמו שהזכרנו, כשרות ורגולציה – יש הרבה נדבכים שמרכיבים את יוקר המחיה בישראל, בחי בצומח.

חיים בורובסקי: לעשות הכל כל הזמן – אי אפשר, ואנחנו עושים כל פעם.

חיים בורובסקי: היו תהליכים ארוכים של הורדת מכס.

אביר קארה: היה צריך ממשלה מחויבת גם, ואנשים מחויבים שבאים להתעסק ברגולציה ובבירוקרטיה.

יוליה מלינובסקי: אוקי, טוב.

יוליה מלינובסקי: הבנתי.

אביר קארה: ולא אומרים שרגולציה מפחידה אותם.

יוליה מלינובסקי: יסמין, יש לך מה להוסיף לגבי משלוחים חיים?

יוליה מלינובסקי: כי זה נושא שאת מתעסקת בו המון.

יסמין פרידמן: כן.

יסמין פרידמן: חשוב לי לומר שמחיר הבשר, ויסלחו לי כולם, לא מעניין אותי.

יסמין פרידמן: אני לא מעודד תאפילו לרגע שמישהו יאכל בשר, ומבחינתי המחיר לא מעניין אותי.

יסמין פרידמן: אני באתי לכאן באמת כי אני חושבת שהנושא של הכשרות הוא חלק שיפתח עוד רגולציה כדי שבעלי החיים יישחטו כמה שיותר קרוב למקום שהם גדלו.

יסמין פרידמן: זה הדבר הכי הומני לעשות.

יסמין פרידמן: זו הדרך שהכי עוד איכשהו אפשר בראש לתאר אותה.

יסמין פרידמן: כל המשלוחים החיים האלה הם התעללות מיותרת ונוראית, מעבר לזה שמדובר כאן בדואפול שהשתלט על כל קו הייצור ובעצם שולט היום במחיר הבשר, שולט בכל שרשרת האספקה.

יסמין פרידמן: לכן באמת אני באתי לתמוך ולעודד.

יוליה מלינובסקי: אני רואה קשר ישיר, גם כמובן בנושא הפחתת רגולציה בכל התחומים, אבל כשרות במיוחד, ובין צמצום משלוחים חיים.

יוליה מלינובסקי: כי חד משמעית, ברגע שאנחנו נפחית את העלויות של הכשרות יחד עם כל הדברים הנוספים – אבל כשרות זה חלק מרכזי, כי אין בשר בארץ בלי כשרות.

יוליה מלינובסקי: אי אפשר.

יוליה מלינובסקי: זה מה שיש.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, אם נפתור את הפלונטר המרכזי הזה – כי משרדי הממשלה, יש שרים.

יוליה מלינובסקי: הרב הראשי – אין מה לעשות: הוא פתח בית ספר לשחיטה, סגר כי זה, אין.

יוליה מלינובסקי: זה משהו, כנראה רק מחאה ציבורית.

יוליה מלינובסקי: אבל ברור לי שאם אנחנו נפתור את הפלונטר הזה, אנחנו גם נוכל לצמצם משמעותית את המשלוחים החיים.

יוליה מלינובסקי: אני חייבת להגיד: לא התעסקתי בזה אבל קצת נחשפתי.

יוליה מלינובסקי: אי אפשר להיות אדיש.

יוליה מלינובסקי: אי אפשר להיות אדיש לזה, עם כל הכבוד.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת: אוקי, אנחנו אוכלים בשר, אבל אנחנו לא רוצים את זה.

יוליה מלינובסקי: בינתיים, מהרבנות, תכינו לי רשימה של אנשים שמוסמכים על ידכם לשחיטה.

יוליה מלינובסקי: אני אשמח לראות אותה, כי אני חיפשתי בכל מקום אפשרי ולא מצאתי אותה.

יוליה מלינובסקי: תחפשו, אני אשמח לראות אותה, בסדר?

יוליה מלינובסקי: כי יש כזו רשימה, נכון?

יוליה מלינובסקי: זה בין 900 ל-1,000 איש- מי נהנה מכל העסק.

יוליה מלינובסקי: הבנתי גם שיש מאכערים שמתעסקים עם זה ומארגנים קבוצות.

יוליה מלינובסקי: אני אשמח גם לראות את מארגני הקבוצות האלה.

יוליה מלינובסקי: כנראה שהם מוכרים אצלכם.

קריאה: סליחה, אני יכול לענות?

יוליה מלינובסקי: לא, רגע.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נעשה סבב.

יוליה מלינובסקי: אתם אחרונים כי אתם כרגע במרכז הדיון.

יוליה מלינובסקי: אגב, משרד האוצר, למה יש לנו רק 31 יבואני בשר?

יוליה מלינובסקי: למה לא 300?

יוליה מלינובסקי: אני רוצה היום להיות יבואנית בשר – מה אני צריכה לעשות?

יוליה מלינובסקי: איך אני מקבלת רישיון?

אביר קארה: איך את מקבלת רישיון?

אביר קארה: רוצה הסבר?

אביר קארה: רגע, אני אעשה לך.

אביר קארה: זה יעלה לך כמעט 150 אלף דולר, כל האירוע, עם רישיון יצרן ועם הכל.

אביר קארה: גם העלויות הן מאוד כבדות.

חיים בורובסקי: אני חושב שקצת פחות.

יוליה מלינובסקי: בכמה?

חיים בורובסקי: יש חסמים, יש חסמי כניסה לייבוא.

חיים בורובסקי: הם לא בלתי אפשריים להיכנס.

חיים בורובסקי: 31 יבואנים – רשות התחרות אולי תוכל להגיד.

חיים בורובסקי: יש שווקים שבהם 31 מתחרים זו תחרות מצוינת; יש שווקים שזה מעט מדי.

חיים בורובסקי: אני חושב שפה אני מסכים שזה בהחלט יכול וצריך להיות הרבה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מבקשים, אני חושבת שגם אביר קארה וגם יסמין, אנחנו נבקש מכם לעשות בדק בית ולראות איך אפשר להגדיל את זה.

יוליה מלינובסקי: כי ברור לי שברגע שיהיו לא 31, אלא 60-50 וכן הלאה – השוק יהיה הרבה יותר פתוח ותחרותי.

חיים בורובסקי: בוודאי.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: טוב, משרד החקלאות, איפה אתם בעניין הזה?

יוליה מלינובסקי: איך אתם עושים פיקוח וטרינרי?

יוליה מלינובסקי: למה מה שסיפר חבר הכנסת, סגן השר אביר קארה, על הנושא של המדינות, הפיקוח הווטרינרי?

יוליה מלינובסקי: איפה החלק שלכם בכל התחום הזה?

יוליה מלינובסקי: איך אתם מתקשרים עם הרבנות?

יוליה מלינובסקי: בעצם, אם אתם עשיתם בדיקה, אחרי שכבר עשו בדיקת כשרות, סביר להניח – כשרות זה גם כן סוג של בדיקה על בשר, שהוא בסדר, אני מתארת לעצמי.

יוליה מלינובסקי: אז איפה הבעיות?

חגית איגרמן: אני מהמחלקה המשפטית במשרד החקלאות.

חגית איגרמן: נמצאת פה ד"ר ריבה בן עזרא מהשירותים הווטרינריים, ממחלקת פיקוח על מזון מן החי.

חגית איגרמן: אני אסביר את החלק הכללי של הסמכויות והתהליכים, ענייני רגולציה יותר.

חגית איגרמן: אם יש שאלות מקצועיות אז ד"ר בן עזרא פה לענות.

חגית איגרמן: קודם כל, הסמכות של שירותים וטרינריים היא למנוע הפצת מחלות של בעלי חיים בינם לבין עצמם ולציבור.

חגית איגרמן: מכוח זה גם כל הנושא של בטיחות מזון, וגם כל הנושא של רווחת בעלי חיים ומניעת צער בעלי חיים.

חגית איגרמן: כל נושא הכשרות, השחיטה – הם לא אצלנו.

חגית איגרמן: מבחינתנו זה נתון.

חגית איגרמן: לא אנחנו מבצעים את השחיטה.

יוליה מלינובסקי: ברור שלא אתם, אבל עדיין, ברגע שיש מדינות עם פיקוח וטרינרי הדוק וטוב, כמו בחלב וכמו בבשר, צריך להיות הבדל ברמת הפיקוח והבקרה.

יסמין פרידמן: יש דוח של מבקר המדינה שמתאר את הפיקוח של משרד החקלאות על המשלוחים החיים.

יסמין פרידמן: אין פיקוח.

יוליה מלינובסקי: אוקי.

יוליה מלינובסקי: אני אשאל שאלה.

יוליה מלינובסקי: כל הבשר המיובא בארץ הוא כשר.

יוליה מלינובסקי: הוא עבר שחיטה והוא כשר.

יוליה מלינובסקי: אתם עושים עליו פיקוח וטרינרי.

יוליה מלינובסקי: בכמה אחוזים מהבשר המיובא אתם מוצאים איזשהם פגמים, חיידקים או משהו שזה פסול למכירה?

חגית איגרמן: הפיקוח לא בהכרח עובד ככה.

חגית איגרמן: זה לא רק עניין של שאריות.

חגית איגרמן: קודם כל, אין לנו וטרינרים מטעמנו בבתי המטבחיים בחו"ל, אוקי?

יוליה מלינובסקי: את לא הבנת אותי.

יוליה מלינובסקי: בא הבשר לפה ואתם עושים לו פיקוח וטרינרי.

חגית איגרמן: כן.

חגית איגרמן: קודם הווטרינר המקומי, בבית המטבחיים איפה שזה לא יהיה – הוא בודק את בעל החיים שמגיע עוד חי, לראות שאין לו איזושהי מחלה, שהוא בריא, שהמצב שלו טוב.

יוליה מלינובסקי: את בורחת מהשאלה.

חגית איגרמן: לא, אבל אני אומרת – רק לקבל חתיכת - - -

יסמין פרידמן: היא שואלת על מה שמגיע מצונן.

יסמין פרידמן: לא על החי.

חגית איגרמן: לא, אבל לקבל חתיכת בשר – ואת זה ד"ר בן עזרא תגיד יותר טוב.

יוליה מלינובסקי: אני שואלת שאלה פשוטה.

חגית איגרמן: מגיעה חתיכת בשר, בלי שאתה יודע מאיפה היא הגיעה, מאיפה בעל החיים, האם בדקו אותו, מה עשו איתו, מה היה תהליך הפירוק שעשו וכולי – אין לזה משמעות, לבדיקה הזאת.

יוליה מלינובסקי: לא, רגע, דקה.

יוליה מלינובסקי: בא בשר על ידי יבואן רשום, עבר את הכשרות, כשר, הכל בסדר, עם כל - - -

חגית איגרמן: כשר לא קשור לבטיחות מזון.

יוליה מלינובסקי: דקה.

יוליה מלינובסקי: עם כל המסמכים הרלוונטיים.

יוליה מלינובסקי: שאתם יודעים מאיפה הוא בא, אתם יודעים מה ההיסטוריה.

חגית איגרמן: שיש לו פיקוח וטרינרי במדינה, והוא קיבל אישור.

יוליה מלינובסקי: יש לו הכל.

יוליה מלינובסקי: הוא כבר פה.

יוליה מלינובסקי: בואי נגיד שהוא כבר, מה שנקרא, למהדרין, בסדר?

יוליה מלינובסקי: מבחינת השירות הווטרינרי.

יוליה מלינובסקי: בכמה אחוזים אתם מוצאים בבשר הזה איזשהם פגמים, בעיות, חיידקים או משהו?

יוליה מלינובסקי: שזה פסול למכירה פה בארץ?

יוליה מלינובסקי: אביר, אני בדיוק שואלת את השאלה שאתה שאלת.

יוליה מלינובסקי: בא לפה בשר מיובא על פי הרבנות, יבואן רשמי, עבר את כל הפיקוח הווטרינרי בחו"ל עם כל המסמכים.

יוליה מלינובסקי: זהו.

אביר קארה: שמעי, אצלם, הם כל אחד בנפרד.

אביר קארה: מה פתאום?

אביר קארה: הם מאשרים את המפעל.

אביר קארה: הם רוצים לאשר את המפעל, הם מאשרים את המדינות בחו"ל.

אביר קארה: כשזה מגיע לפה והם בודקים את כל המיכלית.

יוליה מלינובסקי: הכל מאושר, המפעל מאושר, הגיע הבשר לפה.

חגית איגרמן: אין לנו נתונים כי זה לא משהו שבדקנו מראש, לא התבקשנו - - -

יוליה מלינובסקי: אז אני מבקשת לבדוק.

אביר קארה: נתונים של מה?

אביר קארה: תגידי, אני אגיד לך.

חגית איגרמן: אני אומרת:

חגית איגרמן: אבל לפי מה שד"ר בן עזרא יודעת, זה יחסית נדיר שנפסל בשר שמגיע.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, השאלה שלי הייתה - - -

אביר קארה: איפה חיים?

אביר קארה: הם אמרו לנו: 200 בכמה שנים, או משהו כזה.

חגית איגרמן: אני אומרת: יחסית נדיר, כי הפיקוח מבוצע בחו"ל - - -

אביר קארה: יחסית נדיר?

אביר קארה: הפיקוח הוא 100 אחוז פיקוח.

אביר קארה: אתם לא מבינים על מה אתם מדברים.

אביר קארה: 100 אחוז פיקוח.

יוליה מלינובסקי: רגע, אביר, תהיה איתי.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת: אנחנו במצב שמשרד החקלאות מאשר מדינה, מאשר מפעל, מאשר את כל ההליך.

יוליה מלינובסקי: בא לפה בשר כבר, אחרי השחיטה הכשרה, שזה גם כן הליך של - - -

אביר קארה: רגע, רגע.

אביר קארה: מצאת אבל מפעל, מצאת מפעל שיש לו אישור איחוד אירופי.

אביר קארה: לא קשור, הם לא אישרו את המדינה.

אביר קארה: בשביל מה הם צריכים גם לאשר?

יוליה מלינובסקי: דקה.

יוליה מלינובסקי: אז הבשר הזה – עזוב, זה כרגע.

יוליה מלינובסקי: זה כבר אתה תשבור ראש איך אתה עושה את זה.

יוליה מלינובסקי: הבשר הזה מגיע לארץ, וגם פה בנמל עושים לו בדיקה וטרינרית.

יוליה מלינובסקי: אז השאלה הייתה - - -

חגית איגרמן: לא.

חגית איגרמן: הבדיקה היא של הניירת בעיקר, לוודא שאכן הוא הגיע עם תעודה וטרינרית, שזה עבר שם את הבדיקות שצריך, שזה יצא כמו שצריך.

אביר קארה: לא, אתם בודקים גם חוש ריח.

יוליה מלינובסקי: אתם עושים גם את הבדיקות.

חגית איגרמן: רגע - - -

אביר קארה: גם ריח.

חגית איגרמן: בודקים את ההובלה - - -

אביר קארה: אתם בודקים משלוח-משלוח.

חגית איגרמן: בודקים את ההובלה, לראות שאכן היה בקירור כמו שצריך, שלא בדרך היה איזה משהו שגרם לנזק, ומדגמית בודקים את הבשר לשאריות לדברים כאלה.

יוליה מלינובסקי: אז אני מבקשת לדעת - - -

אביר קארה: ויש בדיקה מדגמית בשווקים, של שווים.

חגית איגרמן: אני אומרת בשחרור מהנמל.

חגית איגרמן: משרד החקלאות לא בשווקים, הוא בשחרור מהנמל.

יוליה מלינובסקי: אז אני רוצה לדעת בבקשה, תבדקו, כמה אחוזי בשר, אחרי שכבר עשה את כל ההליך הזה, שאתם אישרתם את המפעל, אישרתם את המדינה ועשיתם את כל הבוכהלטריה הזאת, ועשיתם בדיקה מדגמית בנמל – כמה אחוזים אתם פוסלים?

יוליה מלינובסקי: האם בבדיקה המדגמית הזאת יש בכלל עניין?

יוליה מלינובסקי: ומה שמדבר חבר הכנסת אביר קארה – בשביל מה?

יוליה מלינובסקי: אם, כמו שהיה פעם בדיון הקודם – אם הטיטול הזה טוב לתחת של ילד אירופאי, למה הוא לא מתאים לילד ישראלי?

חגית איגרמן: גברתי, עם כל הכבוד, בשר זה לא כיסא של כתר פלסטיק.

יוליה מלינובסקי: ברור.

חגית איגרמן: יש משמעות לבדיקה של המפעל ולבדיקה של המקום, והדברים הם דינמיים.

אביר קארה: אני מסכים איתך, אבל אומרים לנו את זה על כל מוצר שמביאים לישראל.

חגית איגרמן: כי אם מחר יש שפעת עופות בבריטניה, אז אי אפשר להביא עוף מבריטניה כרגע, כי יש שם שפעת עופות.

יוליה מלינובסקי: הבנו.

יוליה מלינובסקי: אנחנו יודעים.

חגית איגרמן: יש, אפילו ברמת המחוז לפעמים – במחוז הזה יש משהו ואי אפשר לייבא ממנו.

יוליה מלינובסקי: אני אסביר לך משהו, גברתי.

יוליה מלינובסקי: אתם עובדים ככה שנים רבות.

יוליה מלינובסקי: מצוין, נוח לכם.

יוליה מלינובסקי: כי כל אחד פה מנסה לכסות את עצמו, בסדר?

יוליה מלינובסקי: בסוף-סוף, את, אני, הוא – כולנו משלמים פה ביוקר, כי הפרה מחולקת ל-20 חלקים, כי כל אחד חושב - - -

חגית איגרמן: אבל זה לא שייך למשרד החקלאות.

יוליה מלינובסקי: כי כל אחד חושב רק על חלקת האלוהים הקטנה שלו.

חגית איגרמן: אנחנו חושבים על בריאות הציבור.

חגית איגרמן: לנו זה יותר קל - - -

אביר קארה: אבל גם אנחנו חושבים על בריאות הציבור, לנו זה מפריע גם.

יוליה מלינובסקי: תקשיבי, כולנו חושבים על בריאות הציבור.

יוליה מלינובסקי: אף אחד לא רוצה פה בעיות.

יוליה מלינובסקי: אבל מצד שני, יש גם דרכים אחרות.

יוליה מלינובסקי: אז תראי מה קורה אצלנו: משרד החקלאות, משרד הבריאות, רבנות ראשית עם כל העלויות המטורפות בנוסף.

יוליה מלינובסקי: מי עוד יש לנו רביעי?

אביר קארה: תאגיד פיקוח וטרינרי.

חגית איגרמן: התאגיד הוא לא רגולטור.

אביר קארה: הוא לא רגולטור, אבל אתם שולחים אותו לבדוק.

אביר קארה: או אתם או משרד הבריאות.

חגית איגרמן: אז אני אומרת: הוא במקום - - -

אביר קארה: שולחים אותם לבדוק והם גם בודקים.

אביר קארה: זו עוד תחנה.

יוליה מלינובסקי: אז הם כדוגמה - - -

חגית איגרמן: אבל זה תחליף.

אביר קארה: בואו, תאגיד הפיקוח הווטרינרי הוקם כדי לבדוק את הבשר הכי קרוב לשוק.

אביר קארה: מה יש לו לבדוק אותו בנמל?

יוליה מלינובסקי: טוב, זה ויכוח אחר.

אביר קארה: באתם לעשות פעולה אחרת.

יוליה מלינובסקי: אני מאמינה שאתה בשיתוף פעולה עם משרדי ממשלה אחרים, תדע למצוא פיתרון.

יוליה מלינובסקי: אבל אין כדוגמתו.

יוליה מלינובסקי: תסתכלי מה עשינו.

יוליה מלינובסקי: ואז אחר כך, אנחנו שומעים כתבות בטלוויזיה על יוקר המחיה בישראל.

יוליה מלינובסקי: אפשר לעשות פיקוח, אפשר לחשוב על פתרונות, אפשר להיות בטוחים.

יוליה מלינובסקי: אבל זה כמו עם הקורונה – בסוף גם אפשר לחיות, צריך לחיות.

יוליה מלינובסקי: וכולכם, כולל הרבנות, כולל אתכם, כולל משרד הבריאות – צריכים לפתוח את הראש, ולהשתמש במה שזה.

יוליה מלינובסקי: אז יש רפורמה.

אביר קארה: גם מה עושים באירופה?

אביר קארה: תלמדו.

יוליה מלינובסקי: אז באירופה הם כולם חולים?

יוליה מלינובסקי: הם אוכלים בשר לא טוב?

בן עזרא: אבל אני רוצה לדייק פה.

בן עזרא: כי אנחנו, כמו באירופה וכמו במדינות מפותחות – יש את הפיקוח העיקרי במתקן, על השירותים הווטרינריים שנמצאים במקום.

בן עזרא: ואנחנו, כמו אירופה וכמו ארצות הברית וכל מדינה אחרת, עושים אימות של המוצרים שבאים למדינה.

בן עזרא: גם ארצות הברית וגם אירופה – אנחנו מקבלים דיווחים על המוצרים שאנחנו שולחים, ואנחנו נותנים דיווחים על מה שאנחנו מקבלים, במידה ויש, אבל זה אחוז מאוד-מאוד נמוך יחסית לפיקוח - - -

אביר קארה: אני מוכן להתערב איתכם, ואני רוצה שאלה.

אביר קארה: יושבת ראש הוועדה, את יכולה לעשות את זה, לבקש את זה ממרכז המחקר של הכנסת.

אביר קארה: אני רוצה שאלה, ואני מתערב על השאלה הזאת, ממש מתערב, שיש בישראל כפול בדיקות מכל מדינה אחרת – גם אנחנו מסכימים פה על האירוע הזה.

אביר קארה: ואני מתחייב איתכם שיש יותר חיידקים בישראל מאשר בכל מדינה אחרת.

אביר קארה: אני מוכן להתחייב על זה.

אביר קארה: אז השאלה שאני מבקש להפנות למרכז המחקר של הכנסת: האם בסלמונלה, חיידקים שבודקים במשרד החקלאות – שהם יביאו את הרשימה של החיידקים – האם בישראל התגלו יותר מאשר במדינות אירופה?

אביר קארה: אני מתחייב שיש בישראל יותר, ואני אגיד לכם גם למה.

יוליה מלינובסקי: טוב, אנחנו נבקש.

אביר קארה: אני אגיד לכם גם למה: כי כשאת שמה רגולציה, את מייצרת מעקפים מכל מיני כיוונים.

אביר קארה: את מייצגת פתיחות לשוק שהוא לא חופשי, אז יש שוק שחור.

יוליה מלינובסקי: טוב.

יוליה מלינובסקי: אני אגיד לכם מה התשובה.

אביר קארה: ובשוק שחור זה קורה.

יוליה מלינובסקי: אז לפי משרד החקלאות אנחנו צריכים לא להביא בשר, לא, לבטל את הייבוא.

חגית איגרמן: לא, להפך.

חגית איגרמן: להביא.

יוליה מלינובסקי: דקה, סליחה.

יוליה מלינובסקי: שלא יהיו לנו משלוחים.

יוליה מלינובסקי: שנגדל פה, או משלוחים חיים.

יוליה מלינובסקי: פיתרון מצוין, אחלה, אנושי.

אביר קארה: אנחנו לא יכולים לגדל פה.

אביר קארה: לא יהיה מקום לכנסת.

חגית איגרמן: לא, אבל גברתי, אני לא הבנתי.

חגית איגרמן: אנחנו מאשרים מדינות, מאשרים בתי מטבחיים.

חגית איגרמן: אני לא רואה את הבעיה.

חגית איגרמן: צריך לוודא שמה שמגיע, מגיע ממקום מפוקח.

אביר קארה: את רוצה שאני אגיד לך?

אביר קארה: רגע, רגע, סליחה, אפשר את הפיתרון שלה, לדקה?

יוליה מלינובסקי: לא, לא כרגע.

יוליה מלינובסקי: אתם מאשרים הכל, אז זה דיון נפרד.

יוליה מלינובסקי: זה במסגרת ועדה אחרת.

חגית איגרמן: אני רק רוצה עוד מילה אחת לגבי האישורים של אירופה וארצות הברית.

חגית איגרמן: צריך לזכור שהם לא מאשרים שחיטה כשרה.

חגית איגרמן: אנחנו די צמודים להנחיות שלהם בעניין של ההנחיות הכלליות: של בטיחות מזון וצער בעלי חיים.

יוליה מלינובסקי: כל השחיטה בחו"ל שמגיעה לארץ זו שחיטה כשרה.

חגית איגרמן: נכון.

חגית איגרמן: כשהאירופאים מאשרים בית מטבחיים, הם לא מאשרים שחיטה כשרה.

חגית איגרמן: הם מאשרים שחיטה אזרחית רגילה.

יוליה מלינובסקי: רוב הייבוא שלנו הוא לא מאירופה.

חגית איגרמן: עם דימום לפני.

אביר קארה: לא, יש לנו פולין.

לירון אדלר מינקה: אתם מאשרים גם את המשחטות הכשרות?

אביר קארה: הם מאשרים הכל.

חגית איגרמן: אנחנו מאשרים רק מה שמיובא לישראל, אז אנחנו מאשרים שחיטה כשרה.

חגית איגרמן: לכן יש לנו תוספת של דרישות, כדי לצמצם צער בעלי חיים, שלא קיים בשחיטה רגילה.

יוליה מלינובסקי: אבל רגע, איך אתם קשורים לשחיטה כשרה?

יוליה מלינובסקי: כי זה תחום של רבנות.

חגית איגרמן: אנחנו מאשרים את התהליכים שלפני ואחרי האקט של השחיטה.

יוליה מלינובסקי: אתם עובדים בשיתוף פעולה עם הרבנות?

חגית איגרמן: עכשיו, בגלל שהאקט של שחיטה כשרה לא כולל דימום לדוגמה, כמו שעושים בדרך כלל באירופה ובארצות הברית, אז זה דורש עוד כל מיני דברים לשמור על צער בעלי חיים.

יוליה מלינובסקי: רגע, גברתי, אני שאלתי שאלה.

יוליה מלינובסקי: אתם, בנושא הזה של אישור שחיטה, כי כפי שאת אמרת, יש מדינות שלא – אתם עובדים בשיתוף פעולה עם הרבנות?

חגית איגרמן: לא, לא קשור.

חגית איגרמן: הדרישות הן דרישות של צער בעלי חיים ובטיחות מזון, בהתחשב בזה שהשחיטה היא שחיטה כשרה.

לירון אדלר מינקה: אז אי אפשר להסתמך על בית המטבחיים האירופי, על האישור שלו?

חגית איגרמן: על האישור של השירותים הווטרינריים האירופאיים – הם לא בודקים שחיטה כשרה.

לירון אדלר מינקה: את השלב של השחיטה.

חגית איגרמן: לא, אני אומרת: אין להם תנאים כאלה, בבסיסם.

חגית איגרמן: כשהם מאשרים בית מטבחיים והם אומרים שבית המטבחיים הזה הוא בסדר ויכול לפעול - - -

יוליה מלינובסקי: אז איך אתם מאשרים את זה?

חגית איגרמן: הוא לא עושה שחיטה כשרה.

חגית איגרמן: כשאנחנו באים, היבואנים שלנו מבקשים לאשר בית מטבחיים, הרי הם צריכים לסדר מולו שתהיה שחיטה כשרה.

יוליה מלינובסקי: טוב, הבנתי.

חגית איגרמן: ואז נבדוק עוד כמה תנאים - - -

יוליה מלינובסקי: מה שאני מבקשת, שתקיימו ישיבה בבקשה, הרב רפי, עם משרד החקלאות.

יוליה מלינובסקי: כי בסוף אתם נמצאים ביחד שם: גם משרד החקלאות עם הפיקוח הווטרינרי שלו, וגם אתם,

חגית איגרמן: אנחנו לא נמצאים שם.

אביר קארה: לא, הם לא נמצאים.

יוליה מלינובסקי: לא, אבל היא מאשרת.

יוליה מלינובסקי: יש להם שלב שהם צריכים להסתנכרן.

יוליה מלינובסקי: כי היא מאשרת שחיטה - - -

אביר קארה: היא מאשרת קו למדינה, ואותה מדינה מאשרת את זה בקו האירופי, ואז היא מאשרת מדינה.

אביר קארה: היא לא מאשרת מפעל-מפעל.

אביר קארה: אבל בסדר, לא חשוב.

אביר קארה: הם צריכים לתת אישור אוטומטי לכל המפעלים שיש להם אישור של ה-EU.

חגית איגרמן: אבל ה-EU הם לא - - -

יוליה מלינובסקי: סליחה, אני לא בוויכוח פה עכשיו.

יוליה מלינובסקי: מה שאני מבקשת, וזה יהיה בסיכום הדיון: תעשו בבקשה שיתוף פעולה בין משרד החקלאות והרבנות הראשית, כי יש פה ממשק ביניכם.

יוליה מלינובסקי: כי אי אפשר לעשות שחיטה כשרה במדינה שלא מאפשרת שחיטה כשרה.

יוליה מלינובסקי: אין דבר כזה, זה לא עובד, נכון?

יוליה מלינובסקי: אם מדינה לא מאשרת, לא יעזור שום דבר.

יוליה מלינובסקי: אז אתם מאשרים את בית המטבחיים.

יוליה מלינובסקי: אז אתם צריכים לעבוד לפי הכללים של אותה מדינה, כי עדיין 60 אחוז מהבשר בארץ זה ייבוא.

יוליה מלינובסקי: אחרת יהיו לנו פה משלוחים חיים.

יוליה מלינובסקי: בואו נבטל את הייבוא, נביא 100 אחוז משלוחים חיים.

דני טל: יש לי תשובות לשאלות שלך, אם זה מעניין אותך.

יוליה מלינובסקי: כן, מאוד.

דני טל: אז בדקתי עם היועצת המשפטית שלי, ואכן אין תקנות במשרד הכלכלה.

דני טל: התקנות היחידות שבסמכות שר הכלכלה נוגעות לתקנות של ייבוא בשר לא כשר ויש לזה רשימה סגורה של כללים.

דני טל: כל מה ששאלת לגבי הכשרת שוחטים ודברים כאלה, הם לא בסמכות משרד הכלכלה.

יוליה מלינובסקי: סעיף 7 לחוק, תפנה את זה ליועצת המשפטית של המשרד, בסדר?

דני טל: אז יש יועצת משפטית שחושבת אחרת.

יוליה מלינובסקי: טוב.

יוליה מלינובסקי: משרד המשפטים, יש לכם מה לתרום לדיון?

יוליה מלינובסקי: איך אתם רואים את המצב?

יוליה מלינובסקי: נראה לכם סביר?

יוליה מלינובסקי: הוגן?

יוליה מלינובסקי: חוקי?

איגי פז: תראי, חוק בשר ומוצריו זה חוק תקף.

איגי פז: השאלה אם יש נקודה ספציפית - - -

יוליה מלינובסקי: נקודה ספציפית – העסקה.

יוליה מלינובסקי: תנאי ההעסקה של השוחטים, קשר עם הרבנות, קשר עם היבואנים, קביעת כללים, זה שזה לא מוסדר.

יוליה מלינובסקי: שבעצם מחר, אם אני מקורבת מספיק יגידו שאני יכולה לעבוד בשחיטה.

יוליה מלינובסקי: הסדרת מקצוע.

יוליה מלינובסקי: רופא יכול לנתח בלי אישור?

יוליה מלינובסקי: אחידות במחירים, בתעריפים, משהו.

איגי פז: למיטב ידיעתי, יש נוהל של הרבנות הראשית שמתייחס להיבטים האלה של מי יכול להיות מועסק, ויתקנו אותי חבריי מהרבנות אם אני לא מדייק.

איגי פז: יש אכן נוהל שמתייחס.

איגי פז: אבל לגבי כל תנאי ההעסקה, זה משהו שהרבנות הראשית לא מתעסקת, באיך היבואנים מעסיקים.

יוליה מלינובסקי: מה אתה אומר?

יוליה מלינובסקי: בתיאוריה.

איגי פז: למיטב ידיעתי.

יוליה מלינובסקי: תיקון מצוין.

יוליה מלינובסקי: אבל זה לא מפריע לך?

יוליה מלינובסקי: אנחנו דיברנו על זה, ביחסי משגיח-מושגח ברפורמת הכשרות ופה אנחנו רואים את זה במובהק.

איגי פז: זה אכן קושי שעלה בעבר על השולחן.

איגי פז: המענה לכך היה בכמה היבטים: אחד – בנוהל יש התייחסות לכך שהיבואן יהיה מנוע מלבחור את כל חברי הצוות.

איגי פז: יש למשל את ראש הצוות ואת בודק החוץ, ויש תקופות צינון.

איגי פז: הוא לא יכול להיות - - -

יוליה מלינובסקי: חצי שנה.

יוליה מלינובסקי: אני יודעת.

יוליה מלינובסקי: כן.

איגי פז: הוא לא יכול להעסיק אותם ליותר מתקופה מסוימת.

איגי פז: הייתה התייחסות גם למפקחים מטעם הרבנות, שהסתובבו בין מקומות השחיטה.

יוליה מלינובסקי: מי בודק את זה?

איגי פז: אני מציע שהרבנות הראשית יתייחסו.

יוליה מלינובסקי: טוב.

יוליה מלינובסקי: משרד המשפטים, תקשיבו.

יוליה מלינובסקי: המצב הוא בלתי נסבל.

יוליה מלינובסקי: אתם, כשאתם רוצים וחושבים שזה מאוד בעייתי – אתם יודעים להתערב.

יוליה מלינובסקי: יש לנו פה 31 יבואנים, יש לנו 900 שוחטים.

יוליה מלינובסקי: יש לנו מונופול אחד שלם פה, שיד רוחצת יד.

יוליה מלינובסקי: אפשר לכתוב אחלה נוהל.

יוליה מלינובסקי: אני יודעת מה קורה שם בפנים, בסדר?

יוליה מלינובסקי: בפנים זה לא עובד ככה.

איגי פז: הנושא הזה של הנוהל גם היה בעבר במסגרת עתירה בבג"צ לחוביץ, ובית המשפט בסופו של דבר הורה על מחיקה של העתירה.

איגי פז: זאת אומרת, הוא אמר שרוצים לתת לעסק עוד לרוץ ולראות איך זה עובד.

יוליה מלינובסקי: זה לא עובד.

איגי פז: זאת אומרת שגם מבחינת בית המשפט העליון, הדבר הזה בסופו של דבר לא נפסל.

יוליה מלינובסקי: הבנתי.

יוליה מלינובסקי: וזה לא מפריע למשרד המשפטים, למשרד הכלכלה ולמשרדים אחרים, שאין היום הסדרת מקצוע שוחט?

יוליה מלינובסקי: משגיח כשרות הסדרנו, אגב.

יוליה מלינובסקי: זה היום מקצוע.

יוליה מלינובסקי: ריפוי בעיסוק מצריך רישיון.

יוליה מלינובסקי: שוחט לא.

יוליה מלינובסקי: תכף תסבירו לי איך בן אדם יכול לקבל הכשרה להיות שוחט.

יוליה מלינובסקי: אחלה מקצוע, תקשיבו.

אביר קארה: צוות זה שישה אנשים.

יוליה מלינובסקי: מצוין.

יוליה מלינובסקי: אולי, אתה יודע, יש על מה לחשוב.

יוליה מלינובסקי: תעשו בדק בית בבקשה במשרד המשפטים, כי המצב פה מאוד-מאוד לא טוב.

יוליה מלינובסקי: ושוב: איומים שקיבלו אנשים שרצו לדבר פה בוועדה – זה צריך להדליק הרבה סימנים בראש של כל היושבים סביב השולחן הזה.

יוליה מלינובסקי: אז משרד המשפטים, בבקשה תעבירו לנו חוות דעת מסודרת בנושא הזה.

אביר קארה: יוליה, את תתני גם לעסקים לדבר?

אביר קארה: כי יש פה.

יוליה מלינובסקי: כן, תכף.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה להבין את המציאות.

יוליה מלינובסקי: אגב, בדיון הקודם דיברתי על הנושא של חלב נוכרי וחלב ישראל וכולנו הבנו את הסיטואציה הזאת.

יוליה מלינובסקי: מילאתי את חובתי ופניתי לרבנות הראשית, לרבנים הראשיים, גם לשר הדתות, לראש הממשלה, לסגן שר הדתות, למנכ"לים – שיסבירו לנו, שיתכבדו.

יוליה מלינובסקי: כי אם אבקה של חלב נוכרי זה בסדר, אז מה הבעיה עם החלב עצמו?

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, את האבקה, אם אני זוכרת בכימיה, עושים מחלב.

יוליה מלינובסקי: ואגב, בן אדם דתי שאוכל בחו"ל – הוא אוכל שם מצוין.

יוליה מלינובסקי: אז אולי השאלה היא סימון: שלכל אחד יהיה ברור ממה זה נעשה, ואז אפשר לעשות סימון, ולתת לצרכן לבחור.

יוליה מלינובסקי: זה גם כן חלק מהמלחמה ביוקר המחיה.

יוליה מלינובסקי: יש ארגונים בחו"ל שמתעסקים בכשרות, ואגב, גם בכשרות בשר.

יוליה מלינובסקי: ואגב, ההבדל בין שחיטה בארץ, מה שמגיע לפה ומה שיש בחו"ל – שם זה הכל גלאט.

יוליה מלינובסקי: פה מגיע בשר בשתי רמות: רגיל וגלאט.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת: אדם דתי שאוכל בחו"ל בשר – הוא אוכל גלאט, כולל הרבנים הראשיים, וגם קונה שם מוצרים עם סימנים של אותם ארגונים: OU, KF, משולש או מה שלא – הארגונים המוכרים.

יוליה מלינובסקי: בלי שום בעיה.

יוליה מלינובסקי: אבל אי אפשר להביא את זה לארץ.

יוליה מלינובסקי: אני ביקשתי מארגון ה-OU להציג לנו תמונה.

יוליה מלינובסקי: כי אם כבר יש, מה העלויות, מה קורה?

יוליה מלינובסקי: למה לא?

יוליה מלינובסקי: כי זה היה מוזיל לנו משמעותית את כל העלויות האלה, וגם מחסל לנו את המאפיה הפנימית בארץ.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, תציג את עצמך.

הרב עזרא פרידמן: שלום ליושבת ראש הוועדה, חברי הכנסת, נציגי המשרדים, חבריי מהרבנות.

הרב עזרא פרידמן: אני סמנכ"ל כשרות OU בישראל.

הרב עזרא פרידמן: כפי שהזכרתי בוועדה ואני אזכיר שוב: OU היא הכשרות הגדולה בעולם, מעל 1,200,000 מוצרים במעל 10,000 מפעלים ומעל 100 מדינות.

הרב עזרא פרידמן: ביניהם, 80 אחוז משוק הבשר הכשר בארצות הברית הוא תחת הפיקוח שלנו.

הרב עזרא פרידמן: יש בין 15-12 שחיטות, ואני אתמקד דווקא בבשר בקר: איך זה מתנהל בינינו.

הרב עזרא פרידמן: צריך לתת קצת תמונה קודם.

הרב עזרא פרידמן: לארגון הכשרות יש היררכיה מאוד ברורה, החל מכמעט 900 משגיחים, עד למפקחים, מתאמים, רבנים וצוות בכיר.

הרב עזרא פרידמן: כל המערכת מסונכרנת דרך מערכות מחשב שעורכות בדיקות.

יוליה מלינובסקי: זה מה שיש לכם בחו"ל.

הרב עזרא פרידמן: כן.

הרב עזרא פרידמן: לא, יש לנו בכל העולם.

הרב עזרא פרידמן: זאת אומרת: יש מחלקת מפקחים באזור אירופה, במזרח אסיה, בתאילנד, בארץ.

הרב עזרא פרידמן: אנחנו מנהלים את הסניף כאן בארץ.

הרב עזרא פרידמן: אז יש מחלקה של בשר.

הרב עזרא פרידמן: יושבים בארצות הברית כ-6-5 רבנים שהם מחלקה של בשר, שמפקחים גם על תהליכי השחיטה, גם על תהליכי הבדיקה.

יוליה מלינובסקי: הבשר שלך בחו"ל הוא כשר?

הרב עזרא פרידמן: כן, בהחלט.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, מקובל גם בקהילות הכי אורתודוקסיות?

הרב עזרא פרידמן: רוב השחיטות הן בעצם בפיקוח של ה-OU עם השגחה, עם פיקוח נוסף.

הרב עזרא פרידמן: אבל כן, בוודאי.

הרב עזרא פרידמן: מדובר בשוחטים, החל מחסידי סאטמר, לשוחטים ממגוון רחב של אנשים.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת:

יוליה מלינובסקי: גם לאנשים שהכי-הכי מקפידים, מה שרוב הציבור לא צריך, זה בסדר.

יוליה מלינובסקי: זה עובד.

הרב עזרא פרידמן: מה שידוע לי שהציבור הרחב – יש לנו גם מסעדות, גם קייטרינג.

הרב עזרא פרידמן: השחיטות מגיעות לשוק הרחב וקונים אותו, כן.

הרב עזרא פרידמן: יכול להיות שיש דרישות מסוימות, אבל בסך הכל כן.

יוליה מלינובסקי: אוקי.

יוליה מלינובסקי: אז אם זה מתאים לסאטמר, שזה הכי קיצוני, אז זה יתאים לי.

יוליה מלינובסקי: זה בסדר.

יוליה מלינובסקי: גם לרב רפי אני מאמינה שזה יתאים.

הרב עזרא פרידמן: בנושא של שחיטת בקר, העבודה של ה-OU עובדת בצורה כזאת: בעצם אין לנו בית מטבחיים עצמי.

הרב עזרא פרידמן: בניגוד לעופות, בו יש לנו.

יוליה מלינובסקי: עופות זה סיפור אחר.

הרב עזרא פרידמן: כן.

הרב עזרא פרידמן: אז בבשר, אין מספיק תנופה להקים בית מטבחיים עצמי.

הרב עזרא פרידמן: אנחנו הולכים לבית מטבחיים שמאושר FDA, ואנחנו בעצם שוכרים את המקום עם התנאים שלנו.

הרב עזרא פרידמן: מביאים צוות, שעובר הכשרה.

יוליה מלינובסקי: אגב, מה המשכורות?

יוליה מלינובסקי: זה צוות מקומי, נכון?

הרב עזרא פרידמן: כן.

הרב עזרא פרידמן: בואו נגיד, לפעמים יש שחיטות - - -

יוליה מלינובסקי: אתם לא מביאים אנשים מחו"ל.

הרב עזרא פרידמן: לא.

הרב עזרא פרידמן: אבל לפעמים נסיעה מ-4-3 מדינות – מינסוטה, ויומינג ונברסקה זה קצת מרחק.

הרב עזרא פרידמן: זו נסיעה.

הרב עזרא פרידמן: זאת אומרת, לפעמים המשחטה נמצאת במדינה מרוחקת מאזור יהודים, אז מביאים בנסיעה.

הרב עזרא פרידמן: לפעמים באוטובוס.

יוליה מלינובסקי: אוקי.

יוליה מלינובסקי: ומה המשכורות הממוצעות?

יוליה מלינובסקי: כי פה אנחנו כבר הבנו שזה משתלם.

הרב עזרא פרידמן: אז אין לי מידע מדויק עד הסוף, אבל ראשי הצוות מקבלים לפי הבנתי בין 800 ל-1,100 דולר ליום עבודה.

יוליה מלינובסקי: בחישוב פשוט במחשבון, זה חצי ממה שאנשים מרוויחים פה.

הרב עזרא פרידמן: שוב: יכול להיות צוות בכיר שיש לו יותר ותק, יכול להיות צוות שפחות.

יוליה מלינובסקי: לא נכון?

יוליה מלינובסקי: איך?

הרב אברהם בוחבוט: 800 דולר ליום.

הרב אברהם בוחבוט: אז אם הוא נוסע לחודש, כמה הוא מקבל?

יוליה מלינובסקי: תעשה 800 כפול 22 ימי עבודה.

הרב אברהם בוחבוט: למה 22?

יוליה מלינובסקי: נו, כמה ימי עבודה?

יוליה מלינובסקי: שישי אתה עובד?

יוליה מלינובסקי: שבת אתה עובד?

הרב אברהם בוחבוט: מקבלים גם על זה, כן.

הרב אברהם בוחבוט: נכון.

הרב אברהם בוחבוט: הוא לא בבית שלו.

הרב עזרא פרידמן: אני חושב שהוא מקבל פר יום עבודה.

הרב עזרא פרידמן: אני חושב.

יוליה מלינובסקי: זה לא נחשב כיום עבודה, בסדר?

הרב אברהם בוחבוט: וראש צוות לא מקבל 30 אלף דולר.

יוליה מלינובסקי: הבנתי אותך.

יוליה מלינובסקי: בסדר.

הרב אברהם בוחבוט: זה לא מדויק.

הרב אברהם בוחבוט: בואי, תציגי נתונים מדויקים.

יוליה מלינובסקי: אני מציגה נתונים מדויקים.

יוליה מלינובסקי: אני גם כן אבקש ממס הכנסה להיכנס לרשימה של ה-900 האלו ולבדוק כמה מיסים הם שילמו בשנים האחרונות.

יוליה מלינובסקי: אני אעשה שאילתה מיוחדת, לראות איך הם היו מועסקים ודרך מה הם קיבלו את הכסף.

יוליה מלינובסקי: בסדר?

הרב אברהם בוחבוט: מה שבטוח, שזה לא דרך הרבנות.

הרב אברהם בוחבוט: זה לא קשור לרבנות.

יוליה מלינובסקי: ברור שזה לא דרך.

יוליה מלינובסקי: אתם רק מכתיבים להם, ליבואנים, את מי לקחת וכמה לשלם להם.

יוליה מלינובסקי: רגע, בסדר.

יוליה מלינובסקי: הבנתי.

יוליה מלינובסקי: הבנתי את המציאות.

יוליה מלינובסקי: וגם אין לשם הוצאות של הטיסות, מלון וכל המסביב.

יוליה מלינובסקי: וזה בארצות הברית.

הרב אברהם בוחבוט: אני ארחיב כשאני אדבר.

יוליה מלינובסקי: בסדר גמור.

יוליה מלינובסקי: תהיה זכות דיבור.

הרב עזרא פרידמן: אני יכול להמשיך?

הרב עזרא פרידמן: אנחנו תופסים בית מטבחיים, שוכרים את המקום עם השוחטים שעוברים תחת ידינו.

הרב עזרא פרידמן: בעצם, השוחטים מועסקים על ידי השחיטה, אבל – וזה חשוב לדעת – ל-OU בעצם יש מערכת מפקחים שמסתובבת בכל המשחטות, ובעצם יש לה זכות וטו.

הרב עזרא פרידמן: זאת אומרת: אף על פי שהטענה של משגיח מושקע, שיש לי להשיב עליה, הגוף מפקח כשהוא צמוד.

הרב עזרא פרידמן: זאת אומרת: יש משגיחים, מפקחים ורבנים שמבקרים בכל השחיטות, ויש למישהו אישור להעיף שוחט אם הוא לא מרוצה ממנו, לאשר ראש צוות או לא לאשר ראש צוות, והערות על שחיטה על פס ייצור.

הרב עזרא פרידמן: זאת אומרת, כשם שיש וטרינר על הפס שמעיר אם יש בעיות וטרינריות – יש אישור וזכות ל-OU להיכנס למקום ולאשר אותו, ואם לא אנחנו מושכים את אישור ההשגחה למשחטה.

יוליה מלינובסקי: שאלה נוספת שמאוד העסיקה אותי: למה אין ייבוא מוצרים מבשר – נקניקיות, פסטרמות ודברים כאלה.

יוליה מלינובסקי: הבנתי שאי אפשר.

יוליה מלינובסקי: הבנתי שברבנות כרגע יש איזשהו פיילוט שמנסים לחשוב על כל מיני דברים, אבל כרגע לא.

יוליה מלינובסקי: ושאלתי וביקשתי לדעת, כי הרי בשר זה חומר גלם – מזה עושים כל מיני מוצרים.

יוליה מלינובסקי: אז יהודי שומר כשרות בארצות הברית או במקום אחר, יאכל כנראה פסטרמה כשרה.

יוליה מלינובסקי: רציתי לדעת בכמה מוצרים.

יוליה מלינובסקי: מדובר.

יוליה מלינובסקי: האם ה-OU מתעסק בכשרות גם על מוצרי בשר?

הרב עזרא פרידמן: כן.

הרב עזרא פרידמן: כשם שאנחנו מתעסקים עם 80 אחוז מהשחיטה בצפון אמריקה, וחלק קטן מדרום אמריקה, אנחנו כן מתעסקים עם Chasers, עם פסטרמות, עם סוגים שונים של בשר.

הרב עזרא פרידמן: קשה להפריד, כי יש בעצם מק"טים שהם של חומר גלם.

הרב עזרא פרידמן: זאת אומרת, יש קצביה שתחתוך בצורה כזאת ואחרת.

הרב עזרא פרידמן: אחרי חומר גלם אני חושב שאנחנו מגיעים לאזור של מעל 800 מק"טים ויותר.

יוליה מלינובסקי: מק"טים, המשמעות – מוצרים.

הרב עזרא פרידמן: מוצרים, כן.

הרב עזרא פרידמן: פסטרמות בגודל 200 גרם, פסטרמות בגודל 150 גרם.

יוליה מלינובסקי: מק"טים שהם כשרים ממוצרי בשר.

הרב עזרא פרידמן: כן.

הרב עזרא פרידמן: שוב, להביא לארץ זו גם שוב תסבוכת.

יוליה מלינובסקי: אי אפשר כרגע להביא לארץ.

הרב עזרא פרידמן: היו שאיפות כן לדבר עם הרבנות.

הרב עזרא פרידמן: אנחנו עדיין שוב בקשר.

הרב עזרא פרידמן: אני בקשר טוב עם הרבנות, כפי שאמרתי.

הרב עזרא פרידמן: אנחנו נשמח למצוא תיאום.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מאוד נשמח אם אתם תמצאו תיאום.

יוליה מלינובסקי: מאוד נשמח.

יוליה מלינובסקי: אנחנו גם נרגיש את זה בכיס שלנו.

יוליה מלינובסקי: מצוין.

יוליה מלינובסקי: טוב, הבנתי.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אתם תהיו אחרונים כי יש הרבה שאלות שאתם תצטרכו לענות.

יוליה מלינובסקי: תשמעו את כל הטענות ובסוף תכינו לי גם כן רשימה.

הרב עזרא פרידמן: היה לי חשוב להגיד שהוראות השחיטה גם מתואמות עם הרגולציה בארצות הברית, הן מבחינת הפיקוח על בעלי החיים והווטרינרים והן מבחינת זכויות בעלי חיים.

הרב עזרא פרידמן: יש את ארגון PETA, שאנחנו מנסים לצאת - - -

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, מה שאני מבינה – שאם אנחנו נשתמש בכשרויות של ארגונים בחו"ל שהם כבר מוכרים, מוסמכים, ידועים, ושגם במוצרים אחרים רבים אנחנו משתמשים בהם, שכל יהודי שנוסע לארצות הברית כולל הרבנים הראשיים אוכלים שם בסבבה, מה שנקרא, את המוצרים האלו עם הסימן הזה, סומכים ומרגישים עם זה טוב – אין שום סיבה לחסום את הגעתם לארץ.

אביר קארה: מדויק, וזה אותו דבר לגבי משרד החקלאות.

אביר קארה: יש מפעלים מאושרים בחו"ל, אירופאי, הכל, ש-OU שוחטים שם, ויהודים אוכלים שם בכל העולם.

אביר קארה: מדויק גם בנושא הזה למשרד החקלאות.

יוליה מלינובסקי: טוב.

יוליה מלינובסקי: מי עוד רוצה להתייחס?

יוליה מלינובסקי: כי הרבנות יהיו אחרונים.

ניר קפלן: אני סמנכ"ל הרגולציה בהתאחדות המלונות בישראל.

יוליה מלינובסקי: תקצר.

יוליה מלינובסקי: כן, ברור.

יוליה מלינובסקי: מה, איך אתם סובלים מהעניין?

ניר קפלן: אז אני אספר.

ניר קפלן: אנחנו מאגדים 430 בתי מלון בישראל.

ניר קפלן: אני לא נכנס לעניין הפוליטי.

ניר קפלן: רק כמידע של הענף שלנו: אנחנו צורכים, לפי סקר שעשינו, כ-3,500 טון בשר בשנה, במחיר ממוצע של 70-60 שקלים לקילו.

ניר קפלן: עלות הבשר אצלנו – כרבע מיליארד שקלים בשנה אצלנו.

ניר קפלן: להבנתנו, עלות הכשרות מסך עלות הבשר היא כ-25 אחוז.

ניר קפלן: אנחנו בעד כשרות ואנחנו בעד כשרות אורתודוקסית גם.

ניר קפלן: זאת אומרת: אנחנו לא משחקים, אנחנו מחפשים את זה, רוב המלונות בארץ הם כשרים ואנחנו שמחים על כך.

ניר קפלן: גם הקהל שלנו מחפש את זה ואנחנו שם.

ניר קפלן: 90 אחוז מהבשר אצלנו מיובא.

יוליה מלינובסקי: מאיפה אתם מביאים את זה?

יוליה מלינובסקי: מיבואנים?

ניר קפלן: דרך יבואנים.

ניר קפלן: הרוב מארגנטינה, יש גם קצת ממזרח אירופה.

יוליה מלינובסקי: אם יש רשת בתי מלון גדולה, למה שהיא לא לייבא את הבשר בעצמה?

ניר קפלן: כי לא מאפשרים לנו.

יוליה מלינובסקי: למה?

ניר קפלן: אז כפי שסגן השר ציין פה, יש פה עלות רק של כניסה לייבוא של 150 אלף דולר, פלוס מינוס.

ניר קפלן: יש גם את כל הקשיים, גם של השירותים הווטרינריים, שמושתים עלינו, ורגולציות, ומשרד הבריאות, וגם את ענייני הכשרות.

ניר קפלן: להבנתי יש רק כ-50 אנשים שמוכשרים כשוחטים לחו"ל.

ניר קפלן: זאת אומרת, כשמישהו פונה לראש צוות שחיטה, הפול הוא סביב ה-50 שוחטים, פלוס מינוס.

אביר קארה: 50 צוותים.

ניר קפלן: אני הבנתי שכ-50 שוחטים, ממה שנאמר לי מאחד אצלנו.

יוליה מלינובסקי: טוב.

יוליה מלינובסקי: תכף נשמע את כל התשובות.

ניר קפלן: ורק על הפתרונות:

ניר קפלן: אנחנו מאוד נשמח שגברתי וחברי הכנסת הנכבדים, וחברי הוועדה הנכבדים כאן – נשמח שיהיה אפשר להשתמש למשל בכשרות יהודית אורתודוקסית מוכרת בחו"ל: OU, המשולש וכל שאר הכשרויות.

ניר קפלן: אנחנו נשמח שאולי חלק מהרבנויות המקומיות, שעכשיו במסגרת הרפורמה המבורכת של שר הדתות - - -

יוליה מלינובסקי: לא, כרגע הרפורמה לא מתייחסת לבשר.

ניר קפלן: לא, נכון, לא.

ניר קפלן: אבל אולי, גברתי, ב-Wishful thinking, בשלב הבא להרחיב אותה כך שגופי הכשרות בארץ, שמוכרים על ידי המדינה בעקבות הרפורמה, יוכלו אולי גם לחתום על ייבוא של בשר כשר.

יוליה מלינובסקי: אז ישחטו אותי.

ניר קפלן: ורק כמשפט אחרון: לפי הבדיקה שעשינו, אפשרות ההוזלה היא בין 10 ל-15 אחוז מעלות הבשר.

ניר קפלן: כלומר, אנחנו מדברים על סביב ה-40-30 מיליון שקל בשנה רק אצלנו.

אביר קארה: הפחתה במחיר ללקוחות שלכם.

ניר קפלן: בדיוק.

יוליה מלינובסקי: טוב, תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: רשות התחרות, נרדמתם בשמירה.

יצחק ברקוביץ: אני ראש תחום מזון ברשות התחרות.

יצחק ברקוביץ: אני חושב ששוק הבשר זה שוק שהוא מאוד חשוב.

יצחק ברקוביץ: רשות התחרות מתעסקת בו לא מעט בשנים האחרונות.

יצחק ברקוביץ: כבר ב-2015 אנחנו פרסמנו דוח שמתייחס, מנתח ונותן המלצות – איך להגביר את התחרות בשוק הבשר.

יצחק ברקוביץ: שוב, אנחנו לא יכולים בעצמנו להסיר חסמים רגולטוריים.

יוליה מלינובסקי: אני הייתי פותחת חקירה על כל מה ששמענו פה עכשיו.

יוליה מלינובסקי: רשות התחרות יכולה, נכון?

יצחק ברקוביץ: ככל שיש הפרות של חוק התחרות.

יוליה מלינובסקי: ברגע שיש קרטל?

יצחק ברקוביץ: שוב: אני לא יודע – אני אשים רגע בצד – הסדר כובל זה הסדר בין צדדים.

יצחק ברקוביץ: אנחנו מדברים פה על כמה דברים שונים.

יצחק ברקוביץ: חלק כן, חלק - - -

יוליה מלינובסקי: קרטל, משהו, יד רוחצת יד, כולם נהנים, בסוף אנחנו משלמים.

אביר קארה: רגע, אבל האם נעשתה אי פעם עבודה על שוק הבשר והעוף ועל ייבוא בשר ועוף בישראל ספציפית, או שעוד לא הייתם שם?

יצחק ברקוביץ: אז יש לנו – התחלתי לגעת: כן עשינו לאחרונה עבודה על ייבוא בשר.

יצחק ברקוביץ: אני כן רוצה להגיד שגם ב-2015 התחלנו להתעסק בתחום בנושא של בשר טרי, לאפיין את שרשרת הערך, להראות שגם יש לנו בישראל בסופו של דבר ריכוזיות, כמו שכבר ציינו, בייצור הבשר.

יצחק ברקוביץ: יש לנו שני גורמים שהם ריכוזיים בייצור בשר.

יצחק ברקוביץ: לכן, אנחנו המלצנו להגדיל את הייבוא – עד 2015 כמעט ולא היה ייבוא של בשר טרי לישראל.

יצחק ברקוביץ: זאת אומרת, המכס היה מאוד גבוה.

יצחק ברקוביץ: בשילוב כוחות של הממשלה אני חושב שהיום המצב הוא שונה.

יצחק ברקוביץ: פתחו מכסות ייבוא בכמות מאוד משמעותית.

יצחק ברקוביץ: התחילו מ-3,000 טון והיום אנחנו ב-17.5 אלף טון.

יצחק ברקוביץ: זאת אומרת: כמעט רוב הבשר הטרי שמגיע לארץ – מקורו בייבוא.

יצחק ברקוביץ: זה משהו שלא היה, וזה משהו שמאוד חשוב לנו: להגביר את התחרות מהייבוא, כי הייצור המקומי הוא ריכוזי.

יצחק ברקוביץ: חשוב לנו מאוד שהתחרות תתגבר פה.

יצחק ברקוביץ: לאחר שנשאלנו על ידי חברת הכנסת פרידמן בנושא השפעת איסור על משלוחים חיים על ייבוא בשר לישראל, אנחנו בחנו את ההשפעה של איסור כזה.

יצחק ברקוביץ: אנחנו היינו מוטרדים בהתחלה, כי זיהינו שזה משהו שיכול להעלות מחיר, אבל – והאבל הזה חשוב – אנחנו אמרנו שבהינתן הסרה של שורה של חסמים שזיהינו – יש לא מעט חסמים על ייבוא בשר לישראל, וזה גם חיי מדף, ואנחנו מדברים על עלויות רגולציה כבדות מאוד, שציין סגן השר, ואני חושב שאלה עלויות רגולציה שחשוב מאוד.

יצחק ברקוביץ: בסופו של דבר שחקנים לא יודעים מה צריך בשביל להיכנס לשוק, שעלויות הכניסה הן כל כך גבוהות, אז אנחנו רואים מספרים נמוכים של יבואנים.

יצחק ברקוביץ: אני חושב ש-31 זה מספר גבוה, כשבפועל השחקנים הגדולים הם בודדים – שחקנים שיודעים באמת להתמודד עם רגולציה כזו.

יצחק ברקוביץ: אנחנו כן זיהינו שורה של חסמים.

יצחק ברקוביץ: אני חושב שגם עכשיו, ברפורמה הקרובה, אני מקווה שיצליחו להתמודד איתם.

יצחק ברקוביץ: זה גם יכול להיות חיי המדף - התאמת חיי המדף שהיא מאוד רלוונטית, התוקף.

יוליה מלינובסקי: אני פונה אליכם ומבקשת: חוץ מלעשות דוחות, רשות התחרות, מה אתם יכולים לעשות עוד?

יוליה מלינובסקי: אופרטיבית, כדי לפרוץ את השוק הזה?

יוליה מלינובסקי: כי 31 יבואנים יש לנו על הנייר.

יוליה מלינובסקי: סביר להניח – לא בדקתי, אבל בקלות יש כמה שהם המרכזיים שמחזיקים את כל השוק.

יוליה מלינובסקי: תעשו בבקשה בדיקה – אם אנחנו נאפשר כניסה של בשר כשר או מוצרים מבשר כשר, של OU, KF, משולש – כל הגופים, איך זה ישפיע?

יוליה מלינובסקי: אם נגדיל את מספר היבואנים, איך זה ישפיע על המחיר?

יוליה מלינובסקי: לפי ההערכות שלי, רק כשרות זה בין 12-10 אחוז.

יצחק ברקוביץ: אני מסכים לחלוטין.

יצחק ברקוביץ: אני לא חושב שצריך לעשות בדיקה בשביל להגיד שתחרות תגביר תחרות ותוריד מחיר.

יצחק ברקוביץ: זה ברור שאם יהיו פה יותר יבואנים ואם עלויות הכשרות ירדו – זה יתגלגל לצרכן.

יצחק ברקוביץ: זה ברור לנו.

יוליה מלינובסקי: כמובן, זה רק חלק אחד מכל הרפורמה, מה ששמענו.

יוליה מלינובסקי: כאילו, זה שפרה מחולקת ל-20 חלקים זה משהו.

יוליה מלינובסקי: מה המשמעות?

יוליה מלינובסקי: המשמעות היא שעל כל חלק יש אגרה נפרדת.

יוליה מלינובסקי: זאת המשמעות של הדבר.

יוליה מלינובסקי: טוב, הבנתי.

קריאה: אפשר מילה לפני שאת מפנה לרבנות?

יוליה מלינובסקי: כן, דקה.

אביר קארה: אני חייב לצאת.

אביר קארה: אני רק רוצה בשלוש מילים על הרבנות הראשית ורק לסיים עם זה – מה אנחנו מבינים שצריך לעשות.

יוליה מלינובסקי: טוב שאתה מסכם.

יוליה מלינובסקי: אני עוד לא הבנתי.

אביר קארה: לא, כי אני חייב ללכת.

אביר קארה: יש גם ועדת חינוך היום.

אביר קארה: היום צריך לאשר מפעל חדש בנסיעה אישית – הם מאשרים בעצמם.

אביר קארה: הם גוף יחיד לעניין השחיטה, אין גופים אחרים שיכולים לשחוט.

אביר קארה: כמו שראינו, ה-OU לא יכולים לקבל את זה.

אביר קארה: הם דורשים אישור משגיח בנמל.

אביר קארה: המצב הרצוי שלנו זה אישור אוטומטי למפעילים על סמך צילום וידאו.

אביר קארה: הם מסכימים לזה, עשו את זה גם בקורונה.

אביר קארה: אז יש פה שתי מחלוקות שהם לא מסכימים עליהן: הכנסת גופי כשרות נוספים כמו OU, OKA, משולש וכולי – הם מתנגדים מאוד.

יוליה מלינובסקי: ברור שמתנגדים.

יוליה מלינובסקי: אז 900 איש נשארו בלי עבודה.

אביר קארה: לא, כנראה יהיה.

הרב עזרא פרידמן: אני רוצה להזכיר, ממש - - -

אביר קארה: אני אומר את השם שלכם, אבל יש גם כשרויות בצרפת, ויש גם כשרויות במקומות נוספים - - -

הרב עזרא פרידמן: לא, לא, בוודאי.

הרב עזרא פרידמן: חשוב רק להזכיר שבתהליכי המעבר לארץ, מבקשים גם פיקוח בתהליך.

הרב עזרא פרידמן: זה שמביאים בשר מחו"ל לארץ – יש תהליכי - - -

אביר קארה: אין לי בעיה, אתם תמצאו את הדרך לעשות את התהליך.

אביר קארה: דורשים אישור משגיח בנמל.

אביר קארה: המצב הרצוי הוא אישור משגיח בשווקים, יש לנו משגיחים בכל אחד מהמקומות.

אביר קארה: את הנושא הזה עוד לא העלינו איתם והייתי שמח לקבל על זה תשובה.

אביר קארה: בכל מקרה להגיד לך תודה על הדיון החשוב הזה.

אביר קארה: יוליה, כמו שאת מנהלת את זה, נראה לי שכל הפרדות העצלות בממשלה יתחילו לעבוד קצת יותר מהר, אז תמשיכי לעשות את זה כמו שאת עושה, ותודה רבה לכולם.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו עוד באמצע.

יוליה מלינובסקי: דברים מעניינים, אתה תפספס.

יוליה מלינובסקי: כן, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אחר כך אני רוצה לשמוע, בסוף הגיע אלינו אחד היבואנים שהחליט לבוא לדיון.

יוליה מלינובסקי: אז משרד הכלכלה, בקצרה.

דני טל: ממש בקצרה.

דני טל: אני רק רוצה להגיד לך ולחברי הוועדה: בשנתיים האחרונות מחירי הבשר בעולם הכפילו את עצמם.

דני טל: בישראל, מחיר הבשר הטחון ומחיר הבשר הממוצע נמצא בירידה.

דני טל: הסיבה היא שלמרות שיש עדיין הרבה חסמים – אנחנו בשנים האחרונות מורידים ומעיפים מהשולחן הרבה מאוד חסמים.

דני טל: אם אלה חסמים של אורכי מדף שהוזכרו פה בחצי פה – שרק זה הוריד את מחיר הבשר המיובא בשמונה שקלים לקילו; אם זה באופן חלוקת המכסות בהליכים תחרותיים – אני לא יודע כמה פה קונים בשר בעצמם, אבל לפני כמה שנים יכולתם ללכת לרשתות ולקנות בשר טחון טרי ב-60 שקלים.

דני טל: היום אתם לא תמצאו ביותר מ-30 שקלים בכל הרשתות.

דני טל: זה הודות להליכים תחרותיים שאנחנו מנהיגים, כולל מכרזים.

דני טל: זה נכון שיש עלויות לנושא הכשרויות.

דני טל: לפי מה שאני יודע, זה סדר גודל של בין 3.30-2.5 שקלים לקילוגרם, אבל זה לא משנה.

דני טל: יש עדיין עלויות.

דני טל: יש אכן - - -

יוליה מלינובסקי: אז אולי תדברו עם משרד האוצר, כי יש לו הערכה אחרת.

דני טל: לא, 15-10 אחוז נשמע לי הגיוני, זה בדיוק.

דני טל: זה ממחיר העלות, זה לא מהמחיר לצרכן.

דני טל: אלא אם כן אני טועה, חיים.

דני טל: המחיר שהם קונים.

דני טל: כן יש חסמים של צוותי שחיטה, וגם הייתה לנו פגישה על זה ברבנות לפני מספר שנים.

דני טל: צריך להבין שהרפורמה בייבוא בשר שהתחילה לפני 6-5 שנים הגדילה את כמות הבשר המיובא במאות אחוזים – מ-3,000 טון בשנה של בשר טרי, הגיעו ל-18-17 אלף טון בשנה.

דני טל: צריך להתאים גם את צוותי השוחטים, וזה נכון.

דני טל: זה תהליך, זה לא מהיום למחר, אבל אני לא חושב שיש פה מהלכים מכוונים.

דני טל: יש צווארי בקבוק, גם בנושא כמו שציינתם של התוויות על חלקי הבשר, של משרד הבריאות, שאני יודע שהם גם חושבים על רפורמה במזון רגיש ואני מקווה שזה גם ייפתר.

דני טל: אבל זה לא נכון לבוא ולהגיד שהרגולטורים פה יושבים על הידיים ולא עושים כלום.

דני טל: הדברים מתנהלים, עם הבירוקרטיה הממשלתית אבל הם מתפתחים.

דני טל: אנחנו מצליחים להוריד את המחירים בעולם שבו יש עליות מחירים Across the board – בכל מוצרי המזון.

דני טל: אם תשווי את מחירי הבשר בישראל למה שקרה, להתפתחות שלו באירופה, את תראי שיש ירידה.

יוליה מלינובסקי: רגע, רגע.

יוליה מלינובסקי: עכשיו משרד האוצר אמר לי משהו אחר, סליחה.

חיים בורובסקי: אני אגיד: דני צודק וגם מה שאני אמרתי.

יוליה מלינובסקי: אה, גם אתה צודק.

חיים בורובסקי: כן, אני אסביר למה.

חיים בורובסקי: הפער בינינו לבין האיחוד האירופי – זה נכון בבשר וזה נכון בהרבה מוצרים – מלכתחילה הוא מאוד-מאוד גבוה.

חיים בורובסקי: וזה נכון, אגב, אנחנו רואים את זה לא רק בבשר: בשנים האחרונות היו התייקרויות באירופה, ובישראל ההתייקרויות פחותות.

חיים בורובסקי: אנחנו רואים את זה באינפלציה.

חיים בורובסקי: כלומר התחלנו בפער, האיחוד עולה יותר ואנחנו עולים פחות.

חיים בורובסקי: הפער בינינו מצטמק אבל הוא עדיין גדול.

חיים בורובסקי: זאת אומרת: בעיית יוקר המחיה זה לא משהו שנולד בשנתיים האחרונות.

חיים בורובסקי: הוא קיים כבר הרבה מאוד שנים.

יוליה מלינובסקי: מדינת ישראל יקרה לנו תמיד.

חיים בורובסקי: היא יקרה לנו תמיד והייתה יקרה גם לפני, גם מאז ומעולם.

חיים בורובסקי: עכשיו ההתייקרויות באיחוד באמת היו קצת יותר גדולות.

חיים בורובסקי: אני רוצה להגיד עוד מילה על מה שדני אמר, לגבי היקף הבשר מתוך סך 60 האחוז שדיברנו – 110 אלף טון שמיובאים לישראל: זה נכון שהבשר הטרי-מצונן, מה שאנחנו קוראים לו – הנדבך הזה באמת גדל בעקבות פתיחה של השוק והגדלת המכסות.

חיים בורובסקי: אנחנו רואים היום – התחלנו מאלפים בודדים ואנחנו מגיעים היום לכמויות של מעל 20 אלף, כלומר, אנחנו רואים שהשוק הזה גדל.

חיים בורובסקי: והוא עדיין סובל מהרגולציה ומעלויות הכשרות.

חיים בורובסקי: זה הולך ביחד.

יוליה מלינובסקי: טוב.

יוליה מלינובסקי: אוקי.

יוליה מלינובסקי: הבנו.

יוליה מלינובסקי: כולם עובדים מאוד קשה ובסוף אנחנו משלמים ביוקר.

יוליה מלינובסקי: מצוין.

יוליה מלינובסקי: בסוף הגיע לנו לפה יבואן בשר.

יוליה מלינובסקי: יש לו אומץ לדבר?

יוליה מלינובסקי: אתה רוצה להשתתף בדיון?

רוית גרוס: אנחנו מייצגים.

יוליה מלינובסקי: אתם מייצגים את היבואנים.

יוליה מלינובסקי: רגע, אמרו לי שרן פה.

יוליה מלינובסקי: יש מישהו בזום?

יוליה מלינובסקי: אתם מייצגים את היבואנים?

יוליה מלינובסקי: מי אתם?

רוית גרוס: אנחנו התאחדות המלאכה והתעשייה.

רוית גרוס: אנחנו מייצגים גם יבואנים קטנים וגם יצרנים קטנים.

רוית גרוס: האמת היא שרוב התעשייה הישראלית נמצאת אצלנו.

רוית גרוס: אנחנו מייצגים, כמו שאמרתי, גם מפעלי מזון שמייצרים את הבשר וגם את המייבאים אותם.

רוית גרוס: כבר בתחילת הדברים אני רוצה להגיד שניסינו להביא לכאן כמה יבואנים כאלה.

רוית גרוס: הם לא רצו להגיד.

רוית גרוס: הם פחדו.

רוית גרוס: אלינו הגיעו הרבה פניות, אבל האמת היא שזה בדיוק כמו שגברתי יושבת הראש אמרה: פניות של יבואנים קטנים שטוענים שמחייבים אותם לשגר ראשי צוותים ומשלחות לחו"ל.

רוית גרוס: המשכורת החודשית של ראשי צוותים כאלה עומדת על 100 אלף שקל בחודש, וזה לא כולל הוצאות של מלון, טיסות והוצאות קיום.

רוית גרוס: ואני מצטטת מה שהם אמרו לי – הם אמרו לי: הם לא מגיעים עם ארנק.

רוית גרוס: כלומר, כל הוצאה הכי קטנה שיש – הכל אותם יבואני בשר צריכים לשלם.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת: בנוסף למשכורת, בתי מלון וטיסות, אם אותו שוחט או ראש צוות צריך, לא יודעת, לקנות תחתונים – הוא גם קונה.

רוית גרוס: ממש ככה.

רוית גרוס: ממש ככה, הכל.

רוית גרוס: הכל הם משלמים.

יוליה מלינובסקי: טוב, מצוין.

יוליה מלינובסקי: אחלה ג'וב.

רוית גרוס: בנוסף לזה, בגלל שאין הרבה משגיחים - - -

יוליה מלינובסקי: לא, תקשיבי.

יוליה מלינובסקי: השליח שלנו בארצות הברית, גלעד ארדן, לדעתי מרוויח פחות ממה שמרוויח פה ראש צוות שחיטה.

יוליה מלינובסקי: בואי.

יוליה מלינובסקי: שאנחנו ניכנס לפרופורציות.

יוליה מלינובסקי: טוב.

רוית גרוס: בנוסף לזה, בגלל שאין הרבה משגיחים, אז זה הולך לפי כוחות השוק, אז הוא יכול לבקש איזה סכום שהם רוצים.

רוית גרוס: העסקים הקטנים שאנחנו מייצגים – הם לוקחים את זה דרך חברות כוח אדם, והסכומים רק הולכים ומאמירים, כי אין הרבה אנשים שמתעסקים בזה.

יוליה מלינובסקי: רגע, מה הם אומרים, איך הם מאשרים צוות?

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, מאיפה בא צוות?

יוליה מלינובסקי: אני יבואן, אני רוצה לשלוח משלחת לחו"ל.

רוית גרוס: אז הם פונים לחברות כוח אדם, והם מסדרים להם את האנשים.

רוית גרוס: הם אמרו לי ככה: את ראשי הצוות – הם צריכים לשלם עליהם.

רוית גרוס: הרבה פעמים ההנחה היחידה שהם יכולים לעשות להם, זה שאת המשגיחים עצמם, אולי חלק מהם נמצאים במדינות בחו"ל.

רוית גרוס: אבל את ראשי הצוותים עצמם חייבים מכאן.

יוליה מלינובסקי: ומי קובע כמה לשלם?

רוית גרוס: רק התאגידים עצמם.

יוליה מלינובסקי: יש חברות כוח אדם שמתעסקות בזה?

רוית גרוס: כן, כן, וזה לפי כוחות השוק.

רוית גרוס: בגלל שאין הרבה אז הם מעלים את המחירים כל הזמן.

יוליה מלינובסקי: יש את השמות של חברות כוח האדם האלה שמתעסקות בשחיטה?

רוית גרוס: אני יכולה לבקש.

יוליה מלינובסקי: אני אשמח לראות את השמות האלה, של חברות כוח האדם האלה ומי הבעלים שלהן, ואיך הם מקורבים לרב כזה או אחר.

יוליה מלינובסקי: אחלה, נעשה פה ועדת מחקר מצוינת.

רוית גרוס: עכשיו, אני רוצה להגיד לגברתי שהדבר הזה הוא בנוסף למשגיח שנמצא באופן עקרוני בתוך המפעל, בשוטף, שגם הוא – יש לו שכר חודשי, וגם הוא לפי שעות פיקוח, וגם שעות הפיקוח האלה יכולות לעלות ולרדת בהתאם להחלטה של רב.

רוית גרוס: לדוגמה: בעל מפעל שהתקשר אלי ואמר לי שיום אחד המפקח אמר לו שהוא צריך עוד 40 שעות.

רוית גרוס: הבעלים שאל למה, כי העבודה לא גדלה אלא להפך, הוא צמצם עובדים - - -

יוליה מלינובסקי: כי כנראה אולי יש לו הוצאות.

יוליה מלינובסקי: בת מתחתנת, בן מתחתן, צריך להעלות הוצאות.

רוית גרוס: פשוט העלו את שעות הפיקוח.

יוליה מלינובסקי: מצוין.

יוליה מלינובסקי: בלי שום סיבה.

רוית גרוס: נכון.

יוליה מלינובסקי: טוב, תראו, תקשיבו.

יוליה מלינובסקי: זו המציאות, זו התמונה.

יוליה מלינובסקי: עובדה שמדברת נציגה של הארגון ואותם יבואנים לא פה.

יוליה מלינובסקי: כפי שאמרתי בתחילת הדיון – עשו סיבובי פרסה ונסעו הביתה כי קיבלו איומים, ממקורבים של מקורבים, שאם אתם תדברו פה מחר פתאום משגיח הכשרות שלכם יהיה חולה שבועיים.

יוליה מלינובסקי: אז העסק שלכם יקרוס, ואחר כך יקרה עוד משהו.

רוית גרוס: גברתי, יש לי עוד הערה קטנה ששכחתי לומר.

רוית גרוס: גם הסיפור הזה של הרפורמה, שהם יכולים לעבור מרבנות לרבנות – גם פה יש קשיים.

יוליה מלינובסקי: איזו רבנות לרבנות?

רוית גרוס: לדוגמה, אם אני רוצה לעבור מתאגיד אחד לתאגיד אחר, לפיקוח – נגיד, לעבור ממועצה רבנית שוהם לקריית עקרון, לא משנה מה – אז הם לא מאשרים את המעבר.

רוית גרוס: הרב לא רוצה לקבל אותם.

יוליה מלינובסקי: את מדברת על השלב עכשיו, על הרפורמה עכשיו.

רוית גרוס: כן, כן.

יוליה מלינובסקי: בסדר.

יוליה מלינובסקי: מ-1 בינואר כולם יישרו קו.

יוליה מלינובסקי: טוב, חברים.

יוליה מלינובסקי: אתם הגורם המרכזי.

יוליה מלינובסקי: אתם הגוף הרגולטורי.

יוליה מלינובסקי: שמעתם פה דברים.

יוליה מלינובסקי: אי אפשר להיות אדיש לזה.

יוליה מלינובסקי: אז בואו, קצת, אני אעשה שאלות.

יוליה מלינובסקי: שמעתם את הדברים.

יוליה מלינובסקי: איך בן אדם יכול לקבל הכשרה של שוחט?

יוליה מלינובסקי: היועצת המשפטית שאלה.

לירון אדלר מינקה: לא, איפה נמצאים הנהלים, אם אפשר לראות איפה הדברים מפורסמים.

יוליה מלינובסקי: תעבירו את זה לוועדה בבקשה.

הרב רפאל יוחאי: הנהלים נמצאים כמובן, הם גלויים כמובן.

הרב רפאל יוחאי: ביקשתי מהמנכ"ל שישלח לך בווטסאפ.

יוליה מלינובסקי: לא צריך בווטסאפ.

יוליה מלינובסקי: לוועדה.

הרב רפאל יוחאי: אין בעיה.

יוליה מלינובסקי: נהלים יש?

הרב רפאל יוחאי: נהלים יש, בוודאי.

לירון אדלר מינקה: וגם לגבי הנהלים של התאמת הצוותים, או איך אתם עושים את זה.

הרב רפאל יוחאי: אני תכף אסביר.

יוליה מלינובסקי: אז רגע.

יוליה מלינובסקי: את כל הנהלים שבדבר, שקשורים לנושא של השחיטה בחו"ל – אנא מכם תעבירו לוועדה.

יוליה מלינובסקי: נפרסם את זה.

יוליה מלינובסקי: כי אלה לא נהלים סגורים.

הרב רפאל יוחאי: למיטב ידיעתי הם מפורסמים באתר.

יוליה מלינובסקי: אנחנו עשינו על זה בדיקה, ואני חייבת להגיד לכם שלא מצאנו זכר לדבר.

יוליה מלינובסקי: זכר.

הרב רפאל יוחאי: אז אני אענה.

יוליה מלינובסקי: יופי.

יוליה מלינובסקי: אז כדי שזה כן יהיה מפורסם, אני מבקשת להעביר את כל הנהלים לוועדה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נפרסם את זה באתר הכנסת, באתר הוועדה.

יוליה מלינובסקי: שזה יהיה נגיש לציבור.

יוליה מלינובסקי: כי אלה לא נהלים סגורים, אתם לא שב"כ וגם לא מוסד.

יוליה מלינובסקי: זה חייב להיות נגיש לציבור.

יוליה מלינובסקי: רשימה של השוחטים.

יוליה מלינובסקי: אני יבואן בשוק חופשי – מול מי אני עובדת?

יוליה מלינובסקי: כמו שיש רשימה של עורכי דין, רשימה של הרופאים בתחום כזה או אחר.

יוליה מלינובסקי: למה זה לא?

הרב רפאל יוחאי: טוב, אז אם אפשר, אם אני יכול לענות.

יוליה מלינובסקי: כן, לא, פשוט כדי שאנחנו - - -

הרב רפאל יוחאי: אני לא אזכור את כל השאלות.

יוליה מלינובסקי: אז תרשום.

יוליה מלינובסקי: הסדרת מקצוע – הסמכה, מקצוע, מי קובע, מי פונה?

יוליה מלינובסקי: בבקשה.

יוליה מלינובסקי: רק תציג את האנשים.

יוליה מלינובסקי: אני בדרך כלל רואה אותך, אני לא מכירה.

הרב רפאל יוחאי: אני ראש אגף הכשרות הארצי ברבנות הראשית לישראל.

הרב רפאל יוחאי: לצידי יושב הרב אברהם בוחבוט שהוא מנהל מחלקת שחיטת חו"ל והוא האדם שלמעשה בקיא בפרטים.

יוליה מלינובסקי: אה, אתה לא קשור?

יוליה מלינובסקי: אז מה אתה?

קריאה: פעיל חברתי.

יוליה מלינובסקי: בתחום בשר?

יוליה מלינובסקי: יש לך חברת כוח אדם לשחיטה?

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: הבנתי.

יוליה מלינובסקי: לא, כדי שאנחנו נבין פה ניגוד אינטרסים.

יוליה מלינובסקי: אבא שלך ראש צוות בשחיטה?

יוליה מלינובסקי: אוקי.

יוליה מלינובסקי: כן.

הרב רפאל יוחאי: קודם כל, אמרו לי שאני צריך לבוא לדבר על תחום הבשר, אבל לא ידעתי שאני אהפוך להיות בשר תותחים.

יוליה מלינובסקי: 30 שנה זה לא קרה לכם, אז מדי פעם.

הרב רפאל יוחאי: אז אנחנו כמובן נתייחס.

הרב רפאל יוחאי: אני רוצה להתייחס למה שיש ביכולתי להתייחס.

הרב רפאל יוחאי: קודם כל, מושכלות ראשונות: בוודאי שמי שיושב פה מטעם הרבנות וכל הדרג המקצועי – בוודאי שכל מה שקשור לאיומים, זה בכלל מחוץ למשחק ופשוט, מי שעושה את זה – זה לא בסדר, ומקומו לא איתנו.

הרב רפאל יוחאי: בוודאי שזה לא במסגרת אגף הכשרות הארצי.

הרב רפאל יוחאי: דבר שני, רק לדייק: נכון שהתחיל בית הספר לשחיטה, ואכן הרב הראשי כתב מכתב.

הרב רפאל יוחאי: אבל חשוב מאוד להדגיש: במכתב הוא ביקש שזה יעבור דרך מועצת הרבנות הראשית, שזה הגוף העליון.

הרב רפאל יוחאי: אני מאוד מקווה ואני מאמין - - -

יוליה מלינובסקי: אבל בינתיים זה נסגר.

הרב רפאל יוחאי: חד משמעית, זה נסגר.

הרב רפאל יוחאי: אני רק רוצה להסביר שהרב ביקש לדון בזה במועצת הרבנות הראשית, שזה הגוף הראשי במועצה.

הרב רפאל יוחאי: זאת אומרת, זה לא שזה נסגר וזהו.

הרב רפאל יוחאי: אני מניח ואני מאמין - - -

יוליה מלינובסקי: אתה לא יודע מתי קבעו את המועצה?

הרב רפאל יוחאי: המועצה תתכנס, אני מניח, בשבועות הקרובים.

הרב רפאל יוחאי: אפילו לפני זה.

הרב רפאל יוחאי: אני לא בקיא בזה, אבל אני מניח שזה ייעשה.

הרב רפאל יוחאי: זה לא סוף פסוק בעניין.

הרב רפאל יוחאי: ברור לי שהרב הראשי, ברגע שישמע את כל הצדדים, אז מן הסתם, על פי החלטתו.

יוליה מלינובסקי: אבל מה בכלל הבעיה פה?

יוליה מלינובסקי: איך היום אפשר להסדיר?

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, בן אדם רוצה להיות שוחט.

יוליה מלינובסקי: איך הוא - - -

הרב רפאל יוחאי: תכף נשמע את הצד הפרקטי.

יוליה מלינובסקי: אה, וגם כמה שוחטים יש לנו.

הרב רפאל יוחאי: הכל נשמע.

הרב רפאל יוחאי: בכל מקרה, את הרשימה של השוחטים וכל בעלי התפקידים – כבר שולחים אליכם.

הרב רפאל יוחאי: דרך אגב, הנהלים, לא רק של שחיטה אלא כל נוהלי הרבנות הראשית, נמצאים באתר Gov.il.

הרב רפאל יוחאי: אולי יש קושי לחפש שם, אבל אני אוכל להראות לך אותם אחרי זה.

יוליה מלינובסקי: יש לי עוזרת שהיא מומחית בחיפושים.

יוליה מלינובסקי: היא מיס גוגל.

יוליה מלינובסקי: תקשיב, אין.

הרב רפאל יוחאי: בכל מקרה.

יוליה מלינובסקי: אין.

יוליה מלינובסקי: אם היא לא מצאה אז אין.

הרב רפאל יוחאי: בסדר.

הרב רפאל יוחאי: אז אני אשב איתה ואני אראה לה.

יוליה מלינובסקי: אז תעבירו לנו, לוועדה.

יוליה מלינובסקי: לאה, תבקשי בבקשה לוועדה.

יוליה מלינובסקי: שאנשים לא יעשו חדר בריחה.

יוליה מלינובסקי: שיהיה הכל נגיש.

הרב רפאל יוחאי: עוד שתי נקודות, פשוט רק לדייק.

הרב רפאל יוחאי: כמו שעמיתנו פה איגי ציין, יש לנו הוראה חד משמעית, וזה מה שלפי ידיעתי מתקיים באגף הכשרות הארצי: א' – אנחנו לא מתערבים יותר בשיבוצים, בשום פנים ואופן.

הרב רפאל יוחאי: בעבר הרחוק השיטה הייתה באמת לארגן את הצוותים, שיותאמו.

הרב רפאל יוחאי: היום, על פי הוראת המנכ"ל והלשכה המשפטית, אין לנו שום נגיעה בזהות הצוותים.

יוליה מלינובסקי: אתם מאשרים אותם בסוף?

הרב רפאל יוחאי: לא, בוודאי, יוצא אישור צוות.

הרב רפאל יוחאי: אבל זה הכל לפי בחירה.

יוליה מלינובסקי: ואתם לא אומרים ליבואן את מי לקחת.

הרב רפאל יוחאי: מה שקשור לאגף – בשום פנים ואופן לא.

יוליה מלינובסקי: ואם אני אוכיח לך שאתה כן עושה את זה?

הרב רפאל יוחאי: אז אני אשמח לקבל.

הרב רפאל יוחאי: זאת אומרת, זאת המציאות.

הרב רפאל יוחאי: אני אישית?

יוליה מלינובסקי: לא, לא אתה, אבל יש אנשים.

הרב רפאל יוחאי: לא, עוד פעם: באגף הכשרות הארצית, בוודאי שזו ההנחיה.

הרב רפאל יוחאי: זה מה שכתוב, כמו שהוא מאשר.

יוליה מלינובסקי: לא בעקיפין, לא במסתורין, ולא ככה, ולא דרך מאכערים.

יוליה מלינובסקי: לא שום דבר.

הרב רפאל יוחאי: לא, עוד פעם: על פי המנכ"לים הקודמים וגם החדשים, אין.

הרב רפאל יוחאי: זה נוהל שקיים ומקוים.

הרב רפאל יוחאי: זה מה שלי ידוע.

הרב רפאל יוחאי: נקודה.

הרב רפאל יוחאי: לגבי העלויות.

יוליה מלינובסקי: רגע, אני חוקרת את השאלה.

יוליה מלינובסקי: אני באה אליך ואומרת שאני רוצה עכשיו להוציא משלחת של 1,000 ראש.

הרב רפאל יוחאי: תכף נשמע בדיוק איך זה הולך.

הרב רפאל יוחאי: נשמע ממנו.

הרב רפאל יוחאי: לגבי העלויות: בוודאי ובוודאי שכל ה-30 אלף, 20 אלף, 50 אלף – בוודאי שזה בשום אופן לא מילה שיוצאת מהפה שלנו.

הרב רפאל יוחאי: כמו שנאמר פה, זה שוק פרטי.

הרב רפאל יוחאי: אני מסכים שצריך באמת לגדוע את כל העלויות האלו, זה לא בסדר.

הרב רפאל יוחאי: בוודאי שהרבנות הראשית בשום אופן לא נוקבת בסכומים, ואסור לה לעשות את זה.

הרב רפאל יוחאי: זה פשוט.

הרב רפאל יוחאי: עכשיו נחזור לעניין של השיטה.

יוליה מלינובסקי: אתה יודע להגיד לי כמה שוחטים מוסמכים יש היום?

הרב רפאל יוחאי: תכף נשמע מהרב בוחבוט.

הרב רפאל יוחאי: הוא תכף יספר לנו על ההליך.

הרב רפאל יוחאי: רק כקריאת כיוון: בוודאי שאנחנו רוצים להרחיב את מעגל בעלי התפקידים, זאת אומרת, לקדם אותם.

הרב רפאל יוחאי: והנה, אכן כי כן, בית הספר זה חלק מהשיקוף של הדבר הזה.

יוליה מלינובסקי: אגב, כמה היה המחזור הראשון שכבר נסגר?

הרב רפאל יוחאי: אני חושב שעשרה.

הרב רפאל יוחאי: משהו כזה.

יוליה מלינובסקי: הם לפחות יסיימו?

הרב רפאל יוחאי: אני מקווה מאוד שהמועצה הזאת תאשר.

יוליה מלינובסקי: כרגע זה בהקפאה.

הרב רפאל יוחאי: כן.

הרב רפאל יוחאי: זה אכן בהקפאה.

הרב רפאל יוחאי: זה חד משמעית.

הרב רפאל יוחאי: אבל אני יודע שזה צריך להיות נידון.

הרב רפאל יוחאי: עכשיו, בנושא של ההליך ואיך שזה עובד עד היום.

הרב רפאל יוחאי: קודם כל, אני רק רוצה להזכיר לכולנו בנושא של השחיטה – שאלו למה לא לאשר את ה-OU.

יוליה מלינובסקי: ה-OU זו רק דוגמה.

יוליה מלינובסקי: אני לא עובדת אצל ה-OU.

הרב רפאל יוחאי: כן, בסדר.

הרב רפאל יוחאי: OU, OK ואוי ויי.

הרב רפאל יוחאי: לא משנה.

הרב רפאל יוחאי: כל אותן אותיות למיניהן – למה לא, כמו שעם מסטיקים, שכבר מזמן אנחנו מאשרים את הכשרות על בסיס אותם גופים מוכרים, גם לא בשחיטה.

הרב רפאל יוחאי: אז התשובה היא באופן כללי שהכשרות היא תלוית תהליך ולא תלוית תוצאה.

הרב רפאל יוחאי: כלומר, אנחנו בסופו של דבר עוסקים פה בהליך: כמה משגיחים ומה הנהלים הכשרותיים כדי שזה יהיה כשר בסוף.

הרב רפאל יוחאי: כיום החוק נתן את המנדט למועצת הרבנות הראשית להחליט על מדיניות הלכתית בנושא חלב, בשר וכדומה.

הרב רפאל יוחאי: המדיניות הזאת נדונה בעבר והיא בכל יום יכולה להיות נידונה מחדש.

הרב רפאל יוחאי: בוודאי שאם רוצים אפשר הכל.

הרב רפאל יוחאי: בנושא של השחיטה, זה מסוג המוצרים שהם רגישים.

יוליה מלינובסקי: אתה, כשאתה בחו"ל, אתה אוכל מוצרים?

הרב רפאל יוחאי: לא, אני לא נמצא הרבה בחו"ל, ואני בדרך כלל אוכל רק בשר של הרבנות הראשית.

הרב רפאל יוחאי: אבל לפני זה: אם במפעל ייצור מיץ פטל נכנסים מים כשרים, סוכר כשר, צבע מאכל כשר וכדומה – בסוף יוצא מוצר כשר.

הרב רפאל יוחאי: בתחום הבשר זה לא ככה.

הרב רפאל יוחאי: למרות שהבהמה היא לא חזיר אלא בהמה טהורה, מפה רק מתחילים את התהליך.

הרב רפאל יוחאי: יש את מעשה השחיטה, הסכינים.

הרב רפאל יוחאי: יש בדיקות, יש ניקור – המון דברים, כשלמעשה כל צומת עלול לפגום בהליך של הכשרות.

הרב רפאל יוחאי: לכן זה מוצר רגיש.

הרב רפאל יוחאי: אני רוצה להסביר למה הבשר הוא לא כמו מסטיק.

יוליה מלינובסקי: לא, לא, תקשיב.

יוליה מלינובסקי: אני באתי ממשפחת קצבים.

יוליה מלינובסקי: הכל בסדר.

יוליה מלינובסקי: סבא רבא שלי היה שוחט בשוק, הכל טוב.

יוליה מלינובסקי: פעם לא הייתה רבנות ראשית וכולם הסתדרו.

יוליה מלינובסקי: יהודים ידעו לאכול כשר, בשר כשר.

הרב רפאל יוחאי: נכון, אבל אז, אני חושב - - -

יוליה מלינובסקי: רגע, הרב רפי.

יוליה מלינובסקי: אם הבשר – זה קשור לתהליך, לנהלים, תפרסמו את התהליך הזה, לפי דרישות מאוד ברורות – מה צריך להיות.

יוליה מלינובסקי: אני מאמינה שגופי כשרות בחו"ל שיכבדו את עצמם יידעו לעמוד בדרישות האלה.

יוליה מלינובסקי: הם גם יהודים כמוך, הם גם מקצועיים.

הרב רפאל יוחאי: הכל אפשרי אם רוצים.

הרב רפאל יוחאי: השאלה אם באמת רוצים.

הרב רפאל יוחאי: אנחנו מרגישים שכמו שהציבור סומך על משרד הבריאות, פחות או יותר – אנחנו מרגישים, למרות כל הרוחות שנשבו פה, שבסופו של דבר רוב הציבור הישראלי, שלא צריך דווקא את הבד"צ ולא כלום, אותם 80-70 אחוז, בסופו של דבר סומכים שהרבנות תיתן מזון כשר.

יוליה מלינובסקי: מצוין.

יוליה מלינובסקי: אני מסכימה איתך לחלוטין.

הרב רפאל יוחאי: ברשותכם, אני רוצה לדבר.

הרב רפאל יוחאי: אני רק בא בזווית ראייה קצת שונה.

הרב רפאל יוחאי: המדיניות ההלכתית ניתנת לשינוי.

הרב רפאל יוחאי: מי שמשנה את העבודה שזה לא האגף המקצועי אלה הרבנים עצמם.

הרב רפאל יוחאי: כמו שאת ביקשת שידונו בנושא של החלב לעומת אבקת חלב – בוודאי שכל דבר ניתן ברמה הלכתית.

יוליה מלינובסקי: כן.

יוליה מלינובסקי: אני גם כן מבקשת ממך להעביר מסר שאם בימים הקרובים או בשבועות הקרובים תתכנס מועצת הרבנות הראשית – שיתייחסו למכתב הזה.

יוליה מלינובסקי: כי אנחנו כבר הבנו שיש לזה השלכות רוחב.

הרב רפאל יוחאי: בסדר גמור.

הרב רפאל יוחאי: כרגע, החוק נתן את המנדט שתהיה מדיניות הלכתית, וזאת המדיניות.

הרב רפאל יוחאי: מעבר לזה, יש את העניין של ממרחק תביא לחמה.

הרב רפאל יוחאי: פה, בסופו של דבר, הכוח לפיקוח בחוץ לארץ, זה מצד ניהול הסיכונים.

הרב רפאל יוחאי: כלומר, נכון שאני יכול לכתוב עכשיו מגילת אסתר עם כל הנהלים כתובים, לשלוח בפקס לחוץ לארץ והם ישלחו לי הצהרה עם עורך דין שהם יעשו כך וכך – אבל בסופו של דבר זה מוצר רגיש, עם המון-המון כסף סביבו.

הרב רפאל יוחאי: כסף זאת המציאות.

הרב רפאל יוחאי: אנחנו גם רוצים הפחתת יוקר המחייה, אבל - - -

יוליה מלינובסקי: אתה לא מקבל 30 אלף דולר בחודש, אני מניחה.

יוליה מלינובסקי: נכון?

הרב רפאל יוחאי: לצערי.

הרב רפאל יוחאי: לא.

הרב רפאל יוחאי: אולי בעתיד.

הרב רפאל יוחאי: בכל מקרה, בינתיים, אנחנו מעוניינים שגם זה יהיה כשר.

הרב רפאל יוחאי: אז נכון שיש כסף.

הרב רפאל יוחאי: עכשיו, מה שאני רוצה לומר, קודם כל להסביר שזה מוצר רגיש, גם בגלל התהליך.

יוליה מלינובסקי: אבל הרב רפי, צריך להיות איזון.

יוליה מלינובסקי: ברור שצריך להיות כשר.

יוליה מלינובסקי: ברור.

יוליה מלינובסקי: אין פה ספק ואין פה שאלה.

יוליה מלינובסקי: אבל עדיין, זה צריך להיות איכשהו מאוזן.

הרב רפאל יוחאי: נכון.

הרב רפאל יוחאי: אז אני רוצה שנייה להסביר.

הרב רפאל יוחאי: בדיוק אתמול ישבנו עם כל מיני גורמים של ייעוץ ארגוני.

הרב רפאל יוחאי: הרי מדובר פה שתהיה תחרות ויהיו פה הרבה מאוד בעלי תפקידים.

הרב רפאל יוחאי: האם באמת יש – האם ברישיון הנהיגה, אותה הכרה מאיתנו, האם יש חשיבות שאנחנו באמת קצת נכיר אותו, קצת נדע עליו?

הרב רפאל יוחאי: היכולת לפקח בחוץ לארץ היא מאוד-מאוד מוגבלת.

הרב רפאל יוחאי: זאת אומרת, לצערנו היום, יש פיקוח, ברוך השם; אבל זו סוג של מדיניות ניהול סיכונים: עד כמה אני יכול לסמוך שהפיקוח שיהיה פעם ב- יאפשר לי לדעת מי זה המשגיח הזה.

הרב רפאל יוחאי: אותו משגיח שאולי לא מקבל הרבה כסף, אבל שהוא מקומי.

הרב רפאל יוחאי: אחרי זה אנחנו שומעים סיפורים על אותם משגיחים.

הרב רפאל יוחאי: זה לגיטימי שהרבנות הראשית - - -

יוליה מלינובסקי: אפשר לחשוב על פתרונות.

הרב רפאל יוחאי: יש פתרונות.

יוליה מלינובסקי: אם רוצים, אין זו אגדה.

הרב רפאל יוחאי: כן.

יוליה מלינובסקי: וגם באמצעים הטכנולוגיים של היום.

הרב רפאל יוחאי: נכון, אנחנו שוקלים את הנושא.

יוליה מלינובסקי: וגם אפשר להסתמך על ארגונים מכובדים.

הרב רפאל יוחאי: אנחנו נודה לכם מאוד אם תוכלי לעזור לנו.

הרב רפאל יוחאי: אנחנו ביקשנו להתקין מצלמות בבתי המטבחיים בחוץ לארץ, וזה נבדק גם במסגרת הפרקליטות – מה מידת הלגיטימיות, והאם מותר להשתמש ולחייב אותם כתנאי לתעודת הכשר.

הרב רפאל יוחאי: אז אנחנו נשמח שאם, ככל שזה ייפתר, הגשנו בקשה.

יוליה מלינובסקי: אם היום שוטר מסתובב - - -

איגי פז: עלו שאלות בהיבטים של פרטיות, וגם בהיבטים של משפט - - -

יוליה מלינובסקי: פרטיות של מי?

איגי פז: פרטיות למשל של עובדים אחרים, שנמצאים שם בתוך בית העסק ומצלמים אותם.

יוליה מלינובסקי: אה, חשבתי של פרות.

איגי פז: לא, יש עוד עובדים אחרים שהם גם לא חלק מצוות השוחטים שנמצאים שם במפעל.

איגי פז: אנחנו מדברים על מצלמות שפועלות כל הזמן, וזה גם מערב שאלות של משפט בין-לאומי.

איגי פז: זאת אומרת, זה לא רק הדין הישראלי.

איגי פז: ואלה דברים שבאמת היו מאוד - - -

יוליה מלינובסקי: אני אגיד לך ככה: אם מפעל מעוניין, כי הוא מרוויח מזה כסף, בסדר?

יוליה מלינובסקי: והמפעל או בעל העסק מסכימים להצבת מצלמות שם – זו לא בעיה שלך.

יוליה מלינובסקי: זו בעיה שלו.

איגי פז: לא, אבל יש גם עוד עובדים.

יוליה מלינובסקי: אז שיחתים את העובדים שלו על ויתור פרטיות.

איגי פז: אם זה המצב וכל העובדים שנמצאים שם דרך קבע במפעל יחתמו על הסכמה, זה יכול לענות על הכל.

יוליה מלינובסקי: תקשיב, בסופו של דבר השיקול הוא עסקי.

יוליה מלינובסקי: אם אני מפעל בחו"ל ואני רוצה להתעסק בכשרות, וזה משתלם לי עסקית, וזו הדרישה של גורמי המקצוע בעניין הזה – או שאני אמצא דרך, וזו כבר לא בעיה של משרד המשפטים של מדינת ישראל, עם כל הכבוד.

יוליה מלינובסקי: אל תקחו על עצמכם יותר ממה שאתם.

יוליה מלינובסקי: תציבו תנאים, שיחתמו שם.

יוליה מלינובסקי: שיחתימו את העובדים שלהם על ויתור פרטיות.

יוליה מלינובסקי: שהצילום יהיה שמור רק 14 יום על כל מיני דברים, כמו שזה נהוג.

יוליה מלינובסקי: יש פתרונות.

יוליה מלינובסקי: אז אל תהיו צדיקים יותר מה- - -

איגי פז: לא, לא צדיקים, אבל אני רק אומר – אם זה היה בישראל זה היה יותר פשוט.

איגי פז: בגלל שאנחנו בחו"ל, אז זה גם מערב - - -

יוליה מלינובסקי: גם בחו"ל זה מאוד פשוט.

יוליה מלינובסקי: בחו"ל בסופו של דבר כסף מדבר.

יוליה מלינובסקי: אם הכסף משתלם לי – ואגב, זה יכול לפתור הרבה בעיות למשרד החקלאות, כי זה יקל גם על הפיקוח הווטרינרי.

יוליה מלינובסקי: ואם לעסק זה משתלם וזה כלכלי לו, למה שאתה תטיף לו מוסר, על הפרטיות של העובדים הזרים שלו, בסדר?

יוליה מלינובסקי: טוב.

הרב רפאל יוחאי: עוד נקודה אחת, גם בנושא הזה של יכולת הכשרת אותו שוחט – איך אני מכשיר אותו, על ידי בית ספר או כל מקום אחר שיכשיר אותו.

הרב רפאל יוחאי: זה מובן שכדי שמישהו ישתלם בשחיטה הוא צריך לשחוט.

הרב רפאל יוחאי: פרה עולה הרבה כסף.

הרב רפאל יוחאי: אין פרות שמסתובבות בחוץ ובאות שהשוחט יתפוס וישחט אותן.

הרב רפאל יוחאי: זה עולה המון כסף, ההשתלמות הזאת, בגלל הייחודיות שלה.

הרב רפאל יוחאי: הוא צריך לשחוט פרות.

יוליה מלינובסקי: אז מה עם הרופאים?

יוליה מלינובסקי: שאחר כך עושים ניתוחים?

יוליה מלינובסקי: מה?

הרב רפאל יוחאי: לא, אני רוצה רק להסביר את הקושי בלקחת בן אדם ולהגיד לו שעכשיו הוא שוחט.

הרב רפאל יוחאי: צריך לשאול אותו כמה הוא שחט ומה מיומנות השחיטה שבה הוא השתלם.

הרב רפאל יוחאי: אז הם צריכים לנסוע לכל מיני מקומות בעולם שיש בהם שחיטות כשרות או לא כשרות.

הרב רפאל יוחאי: צריך מי שיבחן אותם.

הרב רפאל יוחאי: אין פה עובדי מדינה שייסעו יחד איתם וילוו אותם.

הרב רפאל יוחאי: אז ממילא הם משתלמים באופן פרטי אצל כל מיני אנשים שכבר עוסקים בתחום.

הרב רפאל יוחאי: לכן העסק הזה לא מפוקח.

הרב רפאל יוחאי: אנחנו היינו שמחים מאוד אם באמת המדינה הייתה מוכנה להעסיק את ראשי הצוותים וזה היה פותר את כל הבעיה.

הרב רפאל יוחאי: היא לא מוכנה.

יוליה מלינובסקי: אבל לא במשכורת כפי שכרגע.

יוליה מלינובסקי: במשכורת של עובד מדינה.

הרב רפאל יוחאי: בכל משכורת, לא יודע.

הרב רפאל יוחאי: מה שמתבקש.

הרב רפאל יוחאי: מה שראוי ומתבקש.

יוליה מלינובסקי: לפי נציבות שירות המדינה.

הרב רפאל יוחאי: מה שמתבקש ומה שראוי.

הרב רפאל יוחאי: ככה אני סומך על המדינה שתעשה את זה.

הרב רפאל יוחאי: בוודאי שאם הם היו מועסקים, אז לא היינו בבעיה הזאת.

יוליה מלינובסקי: אחלה.

יוליה מלינובסקי: אני קבעתי כבר פגישה עם שר האוצר בדיוק בנושא הזה.

יוליה מלינובסקי: כי בסוף, זה מצוין שזה שוק פרטי, אבל איך שאני רואה דברים זה קצת יצא מכלל הפרופורציות.

יוליה מלינובסקי: טוב.

יוליה מלינובסקי: האיש המוסמך.

יוליה מלינובסקי: שאלה: כמה שוחטים יש לנו בתחום שהם מוסמכים?

הרב אברהם בוחבוט: יש לנו כ-50 ראשי צוות, אפילו יותר.

הרב אברהם בוחבוט: צריך לדעת שצוות מורכב משלושה-ארבעה שוחטים, עוד בודק פנים, עוד בודק חוץ, ראש צוות ועוד בין שמונה לעשרה משגיחים, שרובם ככולם הם מקומיים.

הרב אברהם בוחבוט: היבואנים, כדי לחסוך בעלויות, משתמשים במשגיחים – אם זה בדרום אמריקה, אפשר להגיד שכמעט 100 אחוז מהמשגיחים הם מקומיים.

הרב אברהם בוחבוט: זה נתון אחד.

יוליה מלינובסקי: הם מורשים על ידך.

יוליה מלינובסקי: אתה מכיר בהם, אתה יודע מיהם.

הרב אברהם בוחבוט: כן, כן.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת: הם ברשימות שלך.

הרב אברהם בוחבוט: כן, בוודאי.

הרב אברהם בוחבוט: אגב, בקשר לרשימות, אין פה שום דבר מתחת לשולחן.

הרב אברהם בוחבוט: כל יבואן - - -

יוליה מלינובסקי: אז כמה אנשים, דקה אדוני.

יוליה מלינובסקי: כמה אנשים מורשים יש לך ברשימות, שמורשים על ידך, כולל ראשי צוותים, כולל מחזיק סכין, כולל בודק פנים וחוץ?

הרב אברהם בוחבוט: בסביבות 600 איש.

יוליה מלינובסקי: בסך הכל.

יוליה מלינובסקי: אז אני הגזמתי.

יוליה מלינובסקי: אני חשבתי 900.

יוליה מלינובסקי: 600.

הרב אברהם בוחבוט: יכול להיות שמשגיחים יש יותר, אני לא יודע.

יוליה מלינובסקי: כמה בסך הכל יש אנשים ברחבי תבל שמורשים על ידי הרבנות הראשית בכל מיני תפקידים, מורשים להתעסק בשחיטה?

הרב אברהם בוחבוט: אז אני מסביר: מקצוע השחיטה מחולק לשניים.

הרב אברהם בוחבוט: יש את הגרעין הקשה, שאלה השוחטים בפועל, ויש את המשגיחים, שזה תפקיד הרבה יותר זוטר שהוא הרבה יותר.

הרב אברהם בוחבוט: כלומר, בכל צוות יש יותר משגיחים מאשר הצוות עצמו, כי זה לא רק לשחוט.

הרב אברהם בוחבוט: צריך לפקח על פירוק הבשר, על הכשרת הבשר, על ניקור הבשר, על האריזה של הבשר.

הרב אברהם בוחבוט: לגבי נושאי התפקידים עצמם: יש המון שוחטים שגרים בחוץ לארץ.

הרב אברהם בוחבוט: כל שוחט שרוצה להיות שוחט – הוא לא מוגבל, הרבנות לא מרשה.

הרב אברהם בוחבוט: יש שוחטים שגרים באירופה, יש שוחטים שגרים בדרום אמריקה.

הרב אברהם בוחבוט: מבחינתנו, כל מי שמעוניין להיכנס לתחום – הוא יכול להיכנס.

הרב אברהם בוחבוט: אין פה שום מדיניות ואין פה שום הכוונה.

הרב אברהם בוחבוט: שמי שירצה – ישחט.

הרב אברהם בוחבוט: יש גם בארץ מכונים שמלמדים.

יוליה מלינובסקי: אדוני, תהיה איטי.

יוליה מלינובסקי: אני שאלתי איך.

יוליה מלינובסקי: יש שוחט בחו"ל, שהוא – מה הוא?

יוליה מלינובסקי: צריך להיות עם תעודה?

יוליה מלינובסקי: צריך להיות מוכר?

הרב אברהם בוחבוט: אז אני מסביר.

הרב אברהם בוחבוט: בדרך כלל אדם, כשהוא רוצה להיות שוחט, הוא לומד את המקצוע.

הרב אברהם בוחבוט: חלקם מגיעים למפעלי השחיטה בלי ידע.

הרב רפאל יוחאי: לומד את המקצוע, הכוונה – עצמאית.

הרב רפאל יוחאי: זאת אומרת, הוא אדם פרטי שמבקש להתקדם.

הרב רפאל יוחאי: אז הוא מחפש מישהו שייקח אותו.

הרב רפאל יוחאי: אני מסכים שזה לא מבוקר, כי אין לנו כלים.

הרב רפאל יוחאי: בוודאי שאותו אחד שירצה לעבוד בסופו של דבר, להיבחן, הוא חייב איפשהו.

יוליה מלינובסקי: אוקי.

יוליה מלינובסקי: אני מצאתי בן דוד שהוא שוחט והוא לקח אותי להתמחות.

יוליה מלינובסקי: בסדר?

הרב אברהם בוחבוט: מצוין.

הרב אברהם בוחבוט: אז אני מסביר.

הרב אברהם בוחבוט: אחד שרוצה להיות שוחט, הוא בא לארץ, או שהוא עושה בחינה עיונית – מה שהרבנות מחייבת, לדעת את הצד ההלכתי.

הרב אברהם בוחבוט: על הצד ההלכתי הוא נבחן.

הרב אברהם בוחבוט: אחרי שהוא נבחן הוא יכול להשתלב בצוותים או כמשגיח או כשוחט מתלמד, ואז הוא מקבל שם ניסיון במעשה השחיטה.

הרב אברהם בוחבוט: הוא בא לארץ, עובר בחינה מעשית, ואז הוא מוסמך.

הרב אברהם בוחבוט: יש כאלה עשרות שגרים בחוץ לארץ, אולי גם כמה בדרום אמריקה או באירופה.

הרב אברהם בוחבוט: הם באים, עושים את זה, וכל מי שרוצה יכול להיכנס.

יוליה מלינובסקי: אדוני, אני שואלת אותך: אני, כשעשיתי מבחן לעורכי דין – הייתה לי דרך.

יוליה מלינובסקי: עשיתי מבחנים, התמחות, עברתי מבחן.

יוליה מלינובסקי: יש דרך.

יוליה מלינובסקי: אתה אמרת שהם צריכים לעשות התמחות אצל מישהו שהסכים.

יוליה מלינובסקי: זה לא מוסדר בשום דרך, מישהו הסכים לקחת אותו.

יוליה מלינובסקי: אוקי, כנראה שהוא גם צריך לשלם על זה – בסדר.

יוליה מלינובסקי: אחר כך הוא צריך לעשות בחינה.

יוליה מלינובסקי: איך הוא עושה בחינה?

הרב אברהם בוחבוט: הוא עושה שתי בחינות.

הרב אברהם בוחבוט: הוא עושה בחינה עיונית על החומר שמופיע ברבנות, כמו שאדם מוסמך להיות רב או כל מקצוע בהלכות השחיטה.

הרב אברהם בוחבוט: הוא עושה את הבחינה ההלכתית.

הרב אברהם בוחבוט: אחרי שלושה-ארבעה חודשים מקבלים את התוצאות.

הרב אברהם בוחבוט: אחרי שהוא עובר את הבחינה – אז הוא ניגש לצוות מסוים, או שהוא מביא המלצה, אם למשל הוא עבד פה בארץ באיזו משחטה ומביא המלצה שהוא באמת יודע לשחוט.

הרב אברהם בוחבוט: הוא ניגש לבחינה מעשית אצל רבנים שבוחנים אותו.

הרב אברהם בוחבוט: הוא עובר את הבחינה ואז הוא נכנס, זה הכל.

יוליה מלינובסקי: יופי.

יוליה מלינובסקי: אז עכשיו, יש מועדים לבחינות?

הרב אברהם בוחבוט: בוודאי שיש מועדים.

יוליה מלינובסקי: כמה פעמים בשנה אתם עושים?

הרב אברהם בוחבוט: הבחינה העיונית זה בין שלוש לארבע פעמים בשנה.

הרב אברהם בוחבוט: המועדים מפורסמים וידועים.

הרב אברהם בוחבוט: בדרך כלל זה מוצמד למועדים של הבחינות לרבנות, כי זה חלק גם מההסמכה לרבנות.

הרב אברהם בוחבוט: למשל, בערב פסח הייתה בחינה ובעוד חודש וחצי צריכה להיות עוד בחינה, כמו כל מקצוע.

יוליה מלינובסקי: אז כמה אנשים בשנת 2021 עברו בחינות כאלה?

הרב אברהם בוחבוט: 40 אנשים הצטרפו למערכת והצליחו.

יוליה מלינובסקי: אחרי שתי בחינות.

הרב אברהם בוחבוט: זו בחינה עיונית, זה לא קשור.

הרב אברהם בוחבוט: יש את הבחינה העיונית - - -

יוליה מלינובסקי: לא, יש בחינה עיונית ויש אחר כך גם בחינה מעשית.

הרב אברהם בוחבוט: כן, כן, בוודאי.

הרב אברהם בוחבוט: הם חייבים לעבור את שתי הבחינות: העיונית – לדעת שהוא יודע את החומר, והבחינה הפרקטית – לדעת שהוא באמת יודע.

יוליה מלינובסקי: יודע להחזיק סכין.

יוליה מלינובסקי: בסדר.

הרב אברהם בוחבוט: עכשיו, שתבינו: מהירות העבודה בחוץ לארץ, מכיוון שאלה בתי מטבחיים ענקיים – יכולים להיות 1,000 עובדים.

הרב אברהם בוחבוט: הם צריכים לשחוט בקצב של בין 80 ל-100 ראש בשעה.

הרב אברהם בוחבוט: בשביל להצליח בדבר הזה הוא צריך להיות מאוד מיומן.

הרב אברהם בוחבוט: ברגע שהוא לא ישחט טוב, הוא תוקע את הליין ואז הפועלים לא עובדים.

יוליה מלינובסקי: לא, אדוני, אני רק שואלת.

יוליה מלינובסקי: רגע.

יוליה מלינובסקי: אני שוב מתמקדת.

יוליה מלינובסקי: אתה אמרת לי עכשיו שיש רשימה.

יוליה מלינובסקי: רשות התחרות, תהיו איתי.

יוליה מלינובסקי: יש רשימה של 600 איש כרגע ברשימות, שזה הגרעין הקשה שמוסמכים על ידכם להתעסק בשחיטה.

הרב אברהם בוחבוט: כן.

יוליה מלינובסקי: 600.

יוליה מלינובסקי: אפשר לקבל את הרשימה הזאת?

הרב אברהם בוחבוט: הרשימה מפורסמת, כן.

יוליה מלינובסקי: לא, היא לא מפורסמת בשום מקום.

הרב אברהם בוחבוט: אז אני רוצה להסביר לך מה פירוש מפורסמת.

הרב אברהם בוחבוט: כל יבואן שמרכיב את הצוות – לא הרבנות מרכיבה; הרבנות אישרה את השוחטים.

הרב אברהם בוחבוט: אם אני לדוגמה מאושר להיות בודק פנים, אז היבואן מקבל את הרשימה של כל בודקי הפנים המאושרים והוא בוחר לו את מה שהוא מסתדר עם אותו שוחט וכולי.

הרב אברהם בוחבוט: אנחנו לא קובעים לו לקחת את פלוני ואת אלמוני.

יוליה מלינובסקי: לא?

הרב אברהם בוחבוט: ממש לא.

הרב אברהם בוחבוט: ממש לא, זו סתם הוצאת לשון הרע.

הרב אברהם בוחבוט: זה לא נכון בכלל.

הרב אברהם בוחבוט: בעבר, אולי לפני 12 שנים – אז הרשימה הייתה אצל הרבנות - - -

יוליה מלינובסקי: ואין אצלכם שם מאכערים שמרכיבים צוותים?

הרב אברהם בוחבוט: אין.

הרב אברהם בוחבוט: אני עובד מדינה ואני עובד יותר ישר – לא יודע ממה.

הרב אברהם בוחבוט: אני לא יכול לעשות דבר כזה.

הרב אברהם בוחבוט: היבואן מחליט - - -

יוליה מלינובסקי: לא, אני לא אומרת אתה.

יוליה מלינובסקי: אולי מסביב, אתה יודע.

יוליה מלינובסקי: כל מיני.

הרב אברהם בוחבוט: אז אני מסביר.

הרב אברהם בוחבוט: אנחנו מחלקה של מנהל מחלקה ושתי מזכירות.

הרב אברהם בוחבוט: זה מה שיש לנו.

הרב אברהם בוחבוט: היבואן מגיש בקשה.

הרב אברהם בוחבוט: אגב, את אומרת – יוקר המחיה.

הרב אברהם בוחבוט: היום 50 אחוז מהיבואנים לא הוציאו צוות.

הרב אברהם בוחבוט: למה הם לא הוציאו צוות?

הרב אברהם בוחבוט: כי המחירים בחוץ לארץ הם יקרים.

הרב אברהם בוחבוט: לא בגלל שברבנות חסרים שוחטים או חסרים צוותים.

הרב אברהם בוחבוט: לא חסר כלום.

הרב אברהם בוחבוט: הם מחכים.

יוליה מלינובסקי: רגע, רגע.

יוליה מלינובסקי: אז עכשיו אני יבואן ואני רוצה להוציא צוות לחו"ל.

הרב אברהם בוחבוט: אז את מגישה בקשה שאת רוצה לשחוט 500 ראש ליום עבודה.

הרב אברהם בוחבוט: הוא מגיש את הרשימה של ראש הצוות, בודק הפנים, בודק החוץ, השוחטים.

הרב אברהם בוחבוט: אנחנו בודקים שבאמת אותם אנשים שהוא מגיש הם מאושרים.

יוליה מלינובסקי: מתוך הרשימה שלך.

הרב אברהם בוחבוט: מתוך הרשימה שהיא מאושרת, כן.

יוליה מלינובסקי: אני אשמח, שוב – אני רוצה לראות את הרשימה הזו של 600 איש האלו.

הרב אברהם בוחבוט: אין שום בעיה.

יוליה מלינובסקי: כי אנחנו עשינו חיפוש באינטרנט.

יוליה מלינובסקי: אגב, זה חייב להיות.

יוליה מלינובסקי: זה שוק חופשי.

הרב אברהם בוחבוט: גברתי, אנחנו נגיש את זה.

הרב אברהם בוחבוט: אין שום בעיה.

יוליה מלינובסקי: כתוב שם ראש צוות, מקצוע.

הרב אברהם בוחבוט: בוודאי.

הרב אברהם בוחבוט: כל אחד – מה התפקיד שלו, מה ההסמכה שלו וכולי.

הרב אברהם בוחבוט: עכשיו, כל איש צוות שכזה – במחשב, בתיק הפרטי שלו, כתוב שהוא עבר השתלמות, שהוא עבר את הבחינות, וכמובן הרבנות עורכת רישום מתי הוא יצא, לאיפה הוא יצא ולכמה זמן הוא יצא.

הרב אברהם בוחבוט: זה לא שכל אחד נכנס ויוצא.

הרב אברהם בוחבוט: לדוגמה, אם שוחט נוסע לחודשיים והוא רוצה לחזור ארצה מכל סיבה שהיא, אז היבואן צריך לדווח על כך.

הרב אברהם בוחבוט: זה נעשה ברישום מדויק, כי אנחנו רוצים לדעת באמת שהכל מפוקח.

יוליה מלינובסקי: הבנתי.

יוליה מלינובסקי: ולגבי שכר העבודה?

הרב אברהם בוחבוט: בשכר של השוחטים אנחנו לא מתערבים.

הרב אברהם בוחבוט: אנחנו לא יודעים.

הרב אברהם בוחבוט: זה, כפי שידוע זה שוק פרטי, והם קובעים מה שהם קובעים בעצמם.

הרב אברהם בוחבוט: לנו יש מדיניות.

הרב אברהם בוחבוט: כלומר, יש לנו כללים, חוקים, תקראי לזה תקנות, כמה שעות מותר לצוות לעבוד, כמה מותר לשחוט, כמה שוחטים צריכים להיות בכל צוות, ואנחנו מדווחים על כך ואנחנו מצליבים את המידע.

הרב אברהם בוחבוט: אני אתן דוגמה: למשל בשנתיים האחרונות, כשהייתה קורונה, יכול להיות ששוחט פתאום לא יכול היה להיכנס למפעל כי הוא היה חולה.

הרב אברהם בוחבוט: אז צריך לתת פתרונות.

הרב אברהם בוחבוט: ואז מדווחים לנו – חסר שוחט, הוא נעדר, הוא הגיע באיחור, ושואלים מה עושים.

הרב אברהם בוחבוט: יש כללים לדברים האלה.

הרב אברהם בוחבוט: בסוף עונה, מה שנקרא, נגיד לקראת פסח, כשהצוותים חוזרים ארצה – ראש הצוות, שהתפקיד שלו להיות בקיא בכל המקצועות, לפקח שהשוחט שוחט כמו שצריך, שבודק הפנים ובודק החוץ מיומנים מספיק, והתפקיד שלו להחליף אנשים כדי שתהיה מנוחה - - -

יוליה מלינובסקי: ואם למשל יש ראש צוות שלא הסתדר עם היבואן ברמה האישית?

יוליה מלינובסקי: בעצם יש פה בעיה של יחסי גומלין בין האנשים.

יוליה מלינובסקי: מצד אחד הוא כפוף לנהלים שלך, גם ההלכתיים וגם מבחינת נוהלי העבודה.

יוליה מלינובסקי: מצד שני, מי שמשלם לו זה היבואן.

יוליה מלינובסקי: אבל בעצם, ראש הצוות הזה הוא האדון להכל.

יוליה מלינובסקי: אם אני הסתכסכתי איתו – הוא יכול לחסל לי את כל החברה, הפרנסה.

יוליה מלינובסקי: הוא ישחט אותי, פשוטו כמשמעו.

הרב אברהם בוחבוט: לא, זה לא.

הרב רפאל יוחאי: חוזרים עוד פעם לעניין: זה נכון, והם יכולים.

הרב רפאל יוחאי: האם המדינה מסוגלת, יכולה ורוצה להעסיק את אותם ראשי צוותים כעובדי מדינה.

הרב רפאל יוחאי: ואז היבואן ישלם למדינה, והמדינה תשלם לראש הצוות.

הרב רפאל יוחאי: בוודאי שזה יפתור בעיות.

הרב אברהם בוחבוט: אני רוצה גם להשלים את התשובה, כיוון שיש כללים ברורים.

הרב אברהם בוחבוט: כרבנות, אנחנו לא ניתן לראש הצוות לעשות דברים שהוא יפגע ביבואן.

הרב אברהם בוחבוט: אני אתן לך דוגמה מהשבוע: שוחטים יצאו, מקובל שכיוון שנוסעים לדרום אמריקה ואנשים מתעייפים, זה שעות עד שמגיעים – לא מתחילים לשחוט למוחרת ההגעה, עד שינוחו ויסתדרו וכולי.

הרב אברהם בוחבוט: ואני מקבל טלפון מהיבואן שאומר לי שיש פה שלושה שוחטים ואחד אומר לו שהוא לא יכול לשחוט כי הוא נורא עייף.

הרב אברהם בוחבוט: אמרתי לו – תקשיב, אתה לא יכול לעשות את זה.

הרב אברהם בוחבוט: לך, תנוח, תישן כמו שצריך.

הרב אברהם בוחבוט: אני לא רוצה שהיבואן יפסיד פה חצי יום עבודה או יום עבודה.

הרב אברהם בוחבוט: לנו יש אינטרס גם לדאוג שהיבואנים יקבלו את מה שמקבלים, בגלל שהיבואנים נותנים שירות לעם ישראל בסופו של דבר, והם משלמים הרבה מאוד כסף, כפי שאת אומרת ובצדק.

הרב אברהם בוחבוט: אני לא רוצה שהיבואן ייפגע.

הרב אברהם בוחבוט: מה שנקבע זה מה שצריך להיות.

הרב אברהם בוחבוט: אז אנחנו מנסים לעבוד בצורה כזאת שוויונית, שמבחינת הכשרות זה יעבוד לפי הכללים – לא נחמיר.

הרב אברהם בוחבוט: ומצד שני, היבואן, הצוות צריך לתת מענה לכל מי שצריך.

הרב אברהם בוחבוט: לנו יש אינטרס כזה.

יוליה מלינובסקי: טוב.

הרב אברהם בוחבוט: והרשימה של השוחטים – עכשיו, כל המשגיחים, כל היבואנים יודעים את זה.

הרב אברהם בוחבוט: זה לא נכון שיש פה איזה מאכערים או שיש פה איזה משהו מבחינתנו.

הרב אברהם בוחבוט: הכל שקוף ונעשה הכי - - -

יוליה מלינובסקי: איך הסתדרתם בכל העונה, אדוני?

יוליה מלינובסקי: שלא היו טיסות?

הרב אברהם בוחבוט: מה פירוש איך הסתדרנו?

יוליה מלינובסקי: לא היו טיסות, ועדיין אכלנו בשר.

יוליה מלינובסקי: איך הסתדרתם?

הרב אברהם בוחבוט: קודם כל, היבואנים יודעים לצעוק.

הרב אברהם בוחבוט: יש בשר פה, גם אם לא ישחטו שנה, יש פה בשר בארץ.

יוליה מלינובסקי: אבל אני מדברת על מצונן.

הרב אברהם בוחבוט: אז אני מסביר.

הרב אברהם בוחבוט: אני מסביר.

הרב רפאל יוחאי: אם אני מבין נכון, היו יבואנים שהתאגדו יחד והטיסו מטוס פרטי, ופתרו את הבעיה של עצמם ושל כולנו.

יוליה מלינובסקי: רשות התחרות.

הרב אברהם בוחבוט: אני רוצה לומר לך משהו על מה שנאמר פה שכביכול סגרו את בית הספר לשחיטה.

יוליה מלינובסקי: לא סגרו?

הרב אברהם בוחבוט: אני רוצה להסביר.

הרב אברהם בוחבוט: הרי מה המטרה של בית הספר לשחיטה?

הרב אברהם בוחבוט: להגדיל את המאגר, כי אנשים הרי מתבגרים ופורשים מהמערכת הזאת.

הרב אברהם בוחבוט: זאת מערכת מאוד דינמית.

יוליה מלינובסקי: מה הגיל הממוצע של ראשי הצוותים, אתה יודע להגיד?

הרב אברהם בוחבוט: כן.

יוליה מלינובסקי: כי אמרת שבסך הכל יש לנו 50.

הרב אברהם בוחבוט: לדעתי לפחות 50 אחוז מראשי הצוותים הם מעל גיל 60, ויש כאלה שגם מגיעים לגיל 70 ויותר.

הרב אברהם בוחבוט: ובאמת, אנחנו צריכים להכשיר אנשים כדי שבאמת יהיו מסוגלים, כי זאת עבודה מאוד קשה ומאוד אחראית.

הרב אברהם בוחבוט: שתבינו: ראש צוות זה לא מקצוע שהוא הולך למשרד.

הרב אברהם בוחבוט: הוא יכול לקום בחמש לפנות בוקר, השחיטה מתחילה בחמש לפנות בוקר, והפירוק והאריזה, שהוא בעצם אחראי על כל התחומים האלה – יכולים להיות גם בשתיים בלילה.

הרב אברהם בוחבוט: אז הוא צריך לדעת לכלכל את מעשיו וזה תפקיד מאוד רציני.

הרב אברהם בוחבוט: אני יכול לספר לכם סיפור שלפני שנה וחצי נסגר מפעל שחיטה, משום שכשנגמר צוות הפיקוח שם – הרי המפעל שוחט.

הרב אברהם בוחבוט: אז שוחט נגיד 500 ראש, ומתוך זה יש לו גם בשר טרף שיוצא בשחיטה וגם בשר טרף שהמפעל שוחט עבור האוכלוסייה המקומית.

הרב אברהם בוחבוט: האם יש מצב שאחרי שגמרו לארוז את הבשר הכשר ייקחו את התוויות האלה וישתמשו בהן ויארזו בשר שהוא לא כשר?

הרב אברהם בוחבוט: היה מעשה שכזה.

הרב אברהם בוחבוט: כלומר, ראש הצוות, ומה שאומר הרב רפי – להתקין מצלמות – הוא צריך להסתובב ולפקח ויש זיופים.

יוליה מלינובסקי: כן, אדוני, ברור שיש זיופים.

יוליה מלינובסקי: ברור שזה לא רק בתחום הכשרות.

הרב אברהם בוחבוט: לא, אני מסביר לך את המורכבות – מה זה התפקיד של ראש צוות.

יוליה מלינובסקי: ברור, גם יש עבודות – בכל עבודה, מורים עובדים נורא קשה, רופאים עובדים נורא קשה, כבאים עובדים נורא קשה, שוטרים עובדים, במיוחד בתקופה האחרונה מאוד קשה.

יוליה מלינובסקי: לא מזלזלת, בסדר?

הרב אברהם בוחבוט: חס ושלום.

יוליה מלינובסקי: אבל מה שאני מבינה פה עכשיו - - -

הרב אברהם בוחבוט: אבל אני רוצה לתת לך איזה נתון, כן?

הרב אברהם בוחבוט: כמה עולה בשר באירופה לצרכן היהודי שאוכל כשר.

יוליה מלינובסקי: כמה?

הרב אברהם בוחבוט: יש לי אחות שגרה בצרפת ושאלתי אותה.

הרב אברהם בוחבוט: היא אומרת לי שזה כמעט קרוב למה שעולה כאן, ואותו דבר בארגנטינה: לא פחות מ-65 שקל לקילו בשר.

הרב אברהם בוחבוט: וזה בלי הטיסות ובלי העלויות של השינוע, ובלי כל הדברים האלה.

יוליה מלינובסקי: אז חבל ש- - -

הרב אברהם בוחבוט: לא, אני אומר: צועקים פה על המחיר.

הרב אברהם בוחבוט: מבחינת הכשרות, שאלתי פעם יבואן – פר בשר, כמה עולה לו הצוות.

הרב אברהם בוחבוט: האמת היא שזה נכון לפני חמש שנים – הוא אמר לי חצי דולר.

הרב אברהם בוחבוט: כלומר: כשהוא לוקח את העלויות של הצוות.

הרב אברהם בוחבוט: יכול להיות שבאמת המחיר כמו שאת אומרת, אז ראש הצוות לא הרוויח 25 אלף דולר.

הרב אברהם בוחבוט: אולי הרוויח חצי.

הרב אברהם בוחבוט: אבל לא להפוך את הדיון שזה בגלל העלויות של הכשרות, המחיר של הבשר.

יוליה מלינובסקי: אדוני, תראה.

יוליה מלינובסקי: העלויות של הכשרות כמובן מוסיפות.

יוליה מלינובסקי: כפי שאמרנו – יש כשרות, משרד הבריאות, משרד החקלאות.

יוליה מלינובסקי: אתם אחלה, אתם דואגים לנו מצוין.

יוליה מלינובסקי: לפי הבדיקה שאני עשיתי – תתווכח איתי, אולי משרד האוצר ייתן לי נתונים אחרים, רשות התחרות תיתן לי נתונים אחרים – התוספת היא בין 12-10 אחוז רק לכשרות, בסדר?

יוליה מלינובסקי: מה שקורה פה זו שחיטה פשוטו כמשמעו.

יוליה מלינובסקי: אני חושבת, הרב רפי – אני שמעתי הרבה טענות.

יוליה מלינובסקי: לא יודעת על מה אתם מדברים.

יוליה מלינובסקי: אמרו לי שאתם מכתיבים מי יהיה בצוות.

יוליה מלינובסקי: אתם מכתיבים כמה צריך לשלם.

הרב אברהם בוחבוט: גברתי מוזמנת למשרד לראות את העבודה.

הרב אברהם בוחבוט: זה מחשב פשוט, את יכולה לבוא לראות.

יוליה מלינובסקי: שסביב הנושא הזה יש מלא מאכערים, שהיבואנים ממש מחזיקים אותם בתור עובדי חברה שמסדרים את כל העניינים מולכם.

יוליה מלינובסקי: תדעו לכם עם מי אתם מתעסקים שם.

יוליה מלינובסקי: בסדר?

הרב אברהם בוחבוט: גברתי מוזמנת לבוא לראות מתי שתחליטי, בהפתעה.

הרב אברהם בוחבוט: נפתח את המחשב ותראי איך זה עובד.

יוליה מלינובסקי: מי בא מטעם היבואנים, איך זה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מבקשים ככה: נהלים בנושא הזה – להעביר ליועצת המשפטית.

יוליה מלינובסקי: תדייקי בדיוק מה את צריכה.

לירון אדלר מינקה: אנחנו רוצים לראות את הנהלים – גם של ההסמכה.

יוליה מלינובסקי: אה, גם את הנהלים אם יש, לעבודה מול היבואנים.

לירון אדלר מינקה: כן, בעקבות הבג"צ שנזכר כאן – מה הנוהל שגובש בכל הנושא של מניעת התלות והדברים האלה.

יוליה מלינובסקי: כן, אז כל הנהלים בתחום שמסדירים את העבודה.

הרב רפאל יוחאי: מניעת התלות?

הרב רפאל יוחאי: לא הבנתי מה זה מניעת התלות.

לירון אדלר מינקה: אני אומרת: בעקבות הבג"צ שהוזכר כאן, שנאמר שהיה נוהל שגם בית המשפט הכיר בו.

הרב רפאל יוחאי: שאנחנו לא מחליטים בעניין.

איגי פז: לגבי תקופת הצינון.

הרב רפאל יוחאי: מה שכתוב בנוהל.

איגי פז: מה?

איגי פז: כן, את הנוהל הזה.

הרב רפאל יוחאי: אז נשלח.

הרב רפאל יוחאי: אין בעיה.

יוליה מלינובסקי: זה הנוהל היחיד?

יוליה מלינובסקי: יש גם, צריך להיות, איך אתם עובדים מול היבואנים וראשי הצוותים.

יוליה מלינובסקי: הבנתי שעשיתם הגבלה עכשיו שראש צוות לא יכול להיות מחצי שנה, צריכות להיות החלפות, נכון?

יוליה מלינובסקי: חצי שנה, משהו.

הרב רפאל יוחאי: כן, כדי לנתק את התלות.

יוליה מלינובסקי: הבנתי.

יוליה מלינובסקי: טוב, בסדר.

יוליה מלינובסקי: גם רשימת ה-600 האלו, אני אשמח לראות אותה.

יוליה מלינובסקי: רגע, אתה מכיר את חברות כוח האדם שמתעסקות בזה?

הרב אברהם בוחבוט: אני מכיר שיבואן מגיש בקשה.

הרב אברהם בוחבוט: ישנן חברות כוח אדם שעובדות עבור היבואנים, והן מגישות את הבקשה.

יוליה מלינובסקי: אני אשמח לראות את רשימת כוח האדם המאוחדים האלה לנושא השחיטה.

הרב רפאל יוחאי: רק ברשות

הרב רפאל יוחאי: כם, אם הבנתי נכון – אני אמנם חדש בנושא, אבל מה שאני מבין זה ככה: יש יבואנים שהם רוצים להישאר עם צווארון לבן.

הרב רפאל יוחאי: הם רוצים את הקרטונים – זהו.

הרב רפאל יוחאי: כל התהליך של קליטת אנשי הצוות, הטסתם, הלינה שלהם – זו עוד חברה, שהיא עושה את השירות עבור היבואנים שמגישים את הבקשה.

לירון אדלר מינקה: כדי לא להעסיק אותם?

הרב רפאל יוחאי: לא, פשוט יש יבואנים שלא רוצים להתעסק עם כל הנושא של כוח האדם.

הרב רפאל יוחאי: הם רוצים רק להביא קרטונים כשרים.

הרב רפאל יוחאי: אבל כל התהליך – זה תהליך מאוד-מאוד - - -

יוליה מלינובסקי: טוב, אנחנו נשמח לראות גם רשימה של החברות.

יוליה מלינובסקי: עלתה פה טענה שהבשר הכשר בחו"ל הוא במחיר שווה לבשר בארץ.

יוליה מלינובסקי: אתה יודע במקרה להגיד על זה, עזרא?

הרב עזרא פרידמן: אין לי מידע מדויק כרגע.

יוליה מלינובסקי: טוב, אוקי.

יוליה מלינובסקי: אז לגבי נהלים דיברנו, לגבי חברות כוח אדם דיברנו.

יוליה מלינובסקי: גם משרד החקלאות – תדעו להסתדר עם הרבנות, כי אתם באותם קווים.

יוליה מלינובסקי: אם יהיו מצלמות לדוגמה, זה גם יעזור לכם.

יוליה מלינובסקי: לא צריך כפל מבצעים.

יוליה מלינובסקי: אם תדעו לעבוד ביחד זה יחסוך הרבה מאוד כאב ראש גם מאיתנו, וגם כסף.

יוליה מלינובסקי: זה דיון ראשון.

יוליה מלינובסקי: אנחנו עוד נדבר המון.

יוליה מלינובסקי: גם על נושא חלב נוכרי וגם על הנושא של הבשר.

יוליה מלינובסקי: איך שאני מרגישה ואיך שאני רואה, 30 שנה אנחנו חיים במציאות הזאת.

יוליה מלינובסקי: סיפרתי לכם בתחילת הדיון איך החוק הזה חוקק.

יוליה מלינובסקי: אין ספק שהייתה פה איזושהי קומבינה מאוד-מאוד רצינית.

יוליה מלינובסקי: השוק הזה מגלגל המון כסף.

יוליה מלינובסקי: ברור שקבוצה מאוד מצומצמת נהנית מכל הטוב הזה, ובסוף אנחנו כצרכנים משלמים את המחיר.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מבקשים להעביר את כל הנתונים הרלוונטיים, מה שביקשנו, למנהלת הוועדה.

יוליה מלינובסקי: שאנחנו נוכל גם לפרסם את זה לציבור הרחב, כדי שכולנו נדע מי אותם ראשי צוותים, מי אותם אנשים, מי אותם מחזיקי סכין, בודקי פנים, בודקי זה.

יוליה מלינובסקי: יש לי הרגשה שנגלה שם הרבה קשרי משפחה כאלו ואחרים.

הרב רפאל יוחאי: אם אפשר - - -

יוליה מלינובסקי: אני מניחה.

יוליה מלינובסקי: אני לא קובעת.

הרב רפאל יוחאי: לא, משהו – הייתה לי שיחה לא מזמן עם מישהו שמסתובב בחוץ לארץ ומכיר גם את הנהלים האחרים.

הרב רפאל יוחאי: הוא אמר לי מסר שככה מאוד הפתיע אותי.

הרב רפאל יוחאי: אין הנחתום מעיד על עיסתו, אבל הוא אמר שזה שהרבנות קבעה סטנדרט של כמות שוחטים, משגיחים וכדומה – שבלי קשר ליבואנים, לגופה של כשרות, זה נתן נקודה אמצעית לכל מי שרוצה להחמיר או להקל.

הרב רפאל יוחאי: והמדיניות הזאת צריכה באמת לתת את הלגיטימציה למועצת הרבנות הראשית, שתשקול את העניין, גם חלב וגם בשר.

הרב רפאל יוחאי: אבל אחרי שהיא מחליטה, אני חושב שצריך לכבד את זה.

הרב רפאל יוחאי: למה אני מכוון: משרד הבריאות – רוב העם, רובם ככולם, סומכים עליהם.

הרב רפאל יוחאי: סומכים על שיקול דעתם.

יוליה מלינובסקי: הרב רפי, אין בעיה, אבל משרד הבריאות לא מחייב יבואן לקחת יבואן פרטי, לשלם לו בוכטה של כסף ולהטיס אותו לחו"ל.

הרב רפאל יוחאי: כל מה שקשור לכסף ומינהל – זה ודאי שצריך לתקן.

יוליה מלינובסקי: אין בעיה.

יוליה מלינובסקי: אני לא מתווכחת עם ההלכה.

יוליה מלינובסקי: שלא תהיה פה שאלה: אני לא מתווכחת עם ההלכה.

יוליה מלינובסקי: זה תחום, מה שנקרא, יש אנשי מקצוע שיודעים להתעסק בזה.

יוליה מלינובסקי: זה לא ענייני.

יוליה מלינובסקי: אבל הדוגמה שלך, בדיוק – אם משרד החקלאות עכשיו יחייב יבואנים לקחת וטרינר פרטי מתוך הרשימות שלהם, לשלם לו X כסף משכורת, להטיס אותו לחו"ל ושהיבואן ישלם לו כסף – אני אתנגד לזה.

הרב רפאל יוחאי: אז מה שאני אבקש, הואיל ופניתם בצורה מכובדת למועצת הרבנות הראשית – אני אדאג שהיא תדון, בעזרת השם היא תדון.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נעביר את סיכום הדיון.

הרב רפאל יוחאי: כן.

הרב רפאל יוחאי: היא תיתן תשובה.

יוליה מלינובסקי: תראה, רוב העם אוכל בשר כשר.

יוליה מלינובסקי: זה מה שיש וטוב שכך, ואני לא מתווכחת עם זה.

יוליה מלינובסקי: יש כמה רמות של כשרות, כפי שאנחנו כבר למדנו.

יוליה מלינובסקי: הרוב מסתפקים ברגיל.

יוליה מלינובסקי: מי שרוצה להחמיר – יש לו גלאט.

יוליה מלינובסקי: זו שחיטה אחרת.

יוליה מלינובסקי: אגב, בחו"ל הם עושים רק גלאט.

יוליה מלינובסקי: הם לא מסתפקים ברגיל – רק גלאט.

יוליה מלינובסקי: אם כבר אנחנו מדברים על האפשרות להביא לפה מוצרי בשר ובשר בשחיטה שלהם.

יוליה מלינובסקי: בסדר?

יוליה מלינובסקי: שם זה רק גלאט.

יוליה מלינובסקי: זה אפילו יותר גבוה.

יוליה מלינובסקי: בסדר.

יוליה מלינובסקי: שימצאו לנו פתרונות.

יוליה מלינובסקי: שזה יהיה כשר.

יוליה מלינובסקי: כמו עם החלב הנוכרי וזה – שזה יהיה כשר.

יוליה מלינובסקי: אבל שלי כצרכן תהיה אפשרות סימון ואני אבחן.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, תסמכו עלינו.

יוליה מלינובסקי: עם ישראל הוא חכם.

יוליה מלינובסקי: ויש כאלו שזה מה שחשוב להם ויש אחרים שיסתפקו במשהו אחר.

יוליה מלינובסקי: אבל זה גם יפחית לנו את העלויות, זה יקל עלינו בתחרות.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, אל תנסו – אנחנו לא ילדים קטנים.

יוליה מלינובסקי: הרבנים הראשיים והרבנות לא צריכים להשגיח עלינו.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נדע להסתדר.

יוליה מלינובסקי: תנו לנו כלים, ואנחנו כבר למדנו משהו בחיים.

הרב רפאל יוחאי: אני רוצה לציין שהרבנים הראשיים בקדנציה הנוכחית הם באמת קשובים.

יוליה מלינובסקי: יופי.

יוליה מלינובסקי: מה שאני רוצה לסכם: אנחנו חייבים לעשות הסדרה של כל התחום הזה.

יוליה מלינובסקי: כל משרדי הממשלה הרלוונטיים: המשפטים, רשות התחרות – צריך לחשוב על פתרונות.

יוליה מלינובסקי: אנחנו שוב חוזרים לאותה בעיה של משגיח-מושגח.

הרב אברהם בוחבוט: איזה משגיח-מושגח?

הרב אברהם בוחבוט: מה זה קשור לשוק הבשר, משגיח-מושגח?

יוליה מלינובסקי: איך זה לא קשור?

הרב אברהם בוחבוט: תסבירי לי איך.

הרב אברהם בוחבוט: אני לא מבין בכלל מה הקשר.

הרב אברהם בוחבוט: יוצא ראש צוות, יוצא משגיח.

יוליה מלינובסקי: היבואן משלם.

יוליה מלינובסקי: מעסיק אותו.

יוליה מלינובסקי: היבואן מעסיק אותו.

יוליה מלינובסקי: הוא משלם לו משכורת.

יוליה מלינובסקי: לא המדינה, לא גוף תאגיד, לא גוף שלישי.

הרב אברהם בוחבוט: אז יהיה צריך להסדיר גם בארץ.

יוליה מלינובסקי: יופי.

הרב אברהם בוחבוט: אבל בארץ לא עשו כלום.

יוליה מלינובסקי: אנחנו עשינו את זה במסגרת רפורמת הכשרות.

הרב אברהם בוחבוט: גם ברפורמה.

הרב אברהם בוחבוט: ממי הוא מקבל את המשכורת?

יוליה מלינובסקי: לא, לא, זהו.

יוליה מלינובסקי: זה נגמר.

יוליה מלינובסקי: מה-1 בינואר הוא לא יקבל יותר משכורת מהעסק.

יוליה מלינובסקי: כנראה שפשוט אתה עסוק בבשר.

יוליה מלינובסקי: לא נגענו ברפורמה בבשר, אבל הרב רפי מכיר את זה.

יוליה מלינובסקי: אין יותר את זה, לא יהיה יותר את זה.

יוליה מלינובסקי: כן, כן.

יוליה מלינובסקי: וזה גם כן נותן תנאים סוציאליים למשגיחים, ברגע שזה משכורת נורמלית ולא בשחור ולא באפור, ולא מתחת לשולחן.

יוליה מלינובסקי: זה גם כן פנסיה וכל התנאים הסוציאליים שמאוד חשובים.

יוליה מלינובסקי: בסופו של דבר מגיעים לגיל מסוים שיש לזה ערך.

יוליה מלינובסקי: גם להגדיל את כמות השוחטים.

יוליה מלינובסקי: כי ברגע שהשוק כל כך מצומצם, ואין הכשרה נורמלית מקצועית, אז ברור שכל אחד יכול לדרוש סכום שהוא רוצה – כי אין ברירה פשוט; אין לי בחירה.

יוליה מלינובסקי: אז אני גם כן מבקשת לחשוב.

הרב אברהם בוחבוט: במדיניות של המחלקה באמת, שכל שוחט – שיבוא מה-OU, יבוא מאיפה שהוא רוצה, לא משנה.

הרב אברהם בוחבוט: הוא יעבור את ההכשרה הזאת, את הבחינות האלה, והוא יכול לגור בארצות הברית.

הרב אברהם בוחבוט: ויש כאלה שגרים בארצות הברית, בדרום אמריקה או באירופה, או שנוסעים.

הרב אברהם בוחבוט: אפילו מתוניס מגיעים שוחטים.

יוליה מלינובסקי: יופי.

הרב אברהם בוחבוט: ומעסיקים אותם.

הרב אברהם בוחבוט: מבחינתנו, העיקר שהוא יהיה מוסמך.

יוליה מלינובסקי: יופי.

יוליה מלינובסקי: אז להשתמש במה שיש כבר בחו"ל – זה גם כן יכול לחסוך הרבה מאוד עלויות.

יוליה מלינובסקי: הנה.

יוליה מלינובסקי: זה גם כן לפתחכם.

יוליה מלינובסקי: יש לכם את הצוותים שם.

יוליה מלינובסקי: שיתכבדו, שיבואו לארץ, יעברו מבחנים דרך הרבנות.

הרב אברהם בוחבוט: יש שוחטים בארצות הברית.

הרב אברהם בוחבוט: יש בשר שמגיע מארצות הברית, ממפעל נברסקה.

הרב אברהם בוחבוט: כל הצוות, למעט בודק חוץ – כולו מקומיים מארצות הברית.

הרב אברהם בוחבוט: כלומר, הם נסעו בזמנו ואישרו אותם, והם עובדים במסגרת הרבנות.

הרב עזרא פרידמן: זה האישור היחיד שמכירים.

הרב עזרא פרידמן: זה האישור היחיד שקיבל יבואן בשר.

יוליה מלינובסקי: אוקי.

יוליה מלינובסקי: אז הנה, יש פתרונות.

יוליה מלינובסקי: מצוין.

הרב אברהם בוחבוט: בטח.

הרב אברהם בוחבוט: כל יבואן יכול לעשות את זה.

הרב אברהם בוחבוט: אין לנו מבחינתנו - - -

יוליה מלינובסקי: אדוני, שוב: ברגע שרוצים – הכל אפשר.

יוליה מלינובסקי: אפשר למצוא פתרונות.

יוליה מלינובסקי: הם לא פחות יהודים.

יוליה מלינובסקי: הם יודעים לעשות את העבודה.

יוליה מלינובסקי: שיעברו את המבחנים, אנחנו נשתמש בהם.

יוליה מלינובסקי: אז נחסוך גם בעלויות.

יוליה מלינובסקי: מצוין.

יוליה מלינובסקי: יש פתרונות.

הרב אברהם בוחבוט: אגב, היבואן לא הוריד את מחיר הבשר שהוא הביא משם כי הצוות מקומי.

הרב אברהם בוחבוט: רק שתדעי.

יוליה מלינובסקי: טוב.

יוליה מלינובסקי: ביבואנים נטפל אחר כך בנפרד, בסדר?

הרב אברהם בוחבוט: לא, רק שתדעי.

הרב אברהם בוחבוט: כמצב נתון, המחיר לא ירד כשהרבנות עושה רפורמות או מעסיקה אנשים מקומיים.

הרב אברהם בוחבוט: זה היבואן עושה – לוקח את הקופה בשבילו.

הרב אברהם בוחבוט: לא, אז לא צריך להאשים שזה בגלל הרבנות.

יוליה מלינובסקי: אז אתה אומר – זה טריפה וזה - - -

הרב אברהם בוחבוט: זה לא קשור לנוהל של הרבנות, שתביני.

יוליה מלינובסקי: הבנתי.

הרב אברהם בוחבוט: לא צריך לקשור אחד לשני.

הרב אברהם בוחבוט: לא.

יוליה מלינובסקי: טוב, יופי.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נטפל ביבואנים בנפרד.

יוליה מלינובסקי: ברור לי שלא כולם צדיקים.

יוליה מלינובסקי: אין פה צדיקים.

יוליה מלינובסקי: הכל בסדר.

יוליה מלינובסקי: אני לא יכולה להכתיב ליבואנים פרטיים.

יוליה מלינובסקי: אני יכולה לעשות רגולציה, אני יכולה להפעיל את מנגנון המדינה.

יוליה מלינובסקי: ברבנות הראשית, שאתם עובדי מדינה – ברור שאנחנו יכולים.

יוליה מלינובסקי: הסדרה, מקצוע, רשימות, נהלים, בדיקות פנימיות, כי אנחנו שומעים שסביב הנושא הזה מסתובבים הרבה מאוד מאכערים.

יוליה מלינובסקי: תעשו בדיקות פנימיות, הרב רפי, מה קורה אצלכם שם.

יוליה מלינובסקי: אולי עושים שם רע לרבנות גם כן, אתה יודע?

יוליה מלינובסקי: אז תעשו את הבדיקות הפנימיות בתוך המחלקות שלכם.

יוליה מלינובסקי: הכשרה של צוותים מקומיים.

יוליה מלינובסקי: מצלמות – משרד המשפטים, יש פתרונות.

יוליה מלינובסקי: אפשר למצוא פיתרון.

יוליה מלינובסקי: אם בעל עסק בחו"ל יסכים – אפשר לעשות פיתרון.

יוליה מלינובסקי: ואם זה יהיה לו רווחי הוא יסכים, כי כסף פה קובע את המחיר, מה אכפת לו?

יוליה מלינובסקי: אז אל תהיו קשוחים יותר מדי.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מבקשים לקבל בתוך שבוע את כל הנתונים כדי שאנחנו נוכל להמשיך את הדיון הזה.

יוליה מלינובסקי: כפי שאנחנו הבנו פה, עוד לא התחלנו.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה לכולם.

יוליה מלינובסקי: הישיבה נעולה.