ועדת משנה לעניין נגישות עירונית, כנסת 24, פרוטוקול מספר 2, 2022-05-31 14:30

שירלי פינטו קדוש: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לנגישות עירונית מטעם ועדת העבודה והרווחה.

שירלי פינטו קדוש: היום יום שלישי, 31 במאי 2022.

שירלי פינטו קדוש: היום ראש חודש סיוון.

שירלי פינטו קדוש: האביב מתקדם ואנחנו צועדים לקראת הקיץ ואתו עונת הרחצה בחופי ישראל נפתחת.

שירלי פינטו קדוש: נושא הדיון היום נוגע בדיוק בעניין הזה – בסטטוס הנגשת חופי הרחצה בישראל לאנשים עם מוגבלויות ולקשישים.

שירלי פינטו קדוש: חופי רחצה רבים נמצאו לא נגישים באופן מלא.

שירלי פינטו קדוש: כנדרש בתקנות שוויון לאנשים עם מוגבלות, ההנגשה בחופי הרחצה מיועדת לכלל אזרחי המדינה ובכלל לאזרחים עם מוגבלות.

שירלי פינטו קדוש: הפערים בעניין הזה מרובים.

שירלי פינטו קדוש: מעבר למצב ההנגשה בשטח, בפועל, שאינו מספק – אפילו המידע על הסדרי הנגישות בחופים באתר משרד הפנים לא מעודכן ולא נגיש.

שירלי פינטו קדוש: יתרה מכך, מכתב שיצא מהמחלקה של החופים במשרד הפנים לרשויות המקומיות נשלח לכל המנהלים ברחבי הארץ, עם התקנות לפתיחת עונת הרחצה לשנת 2022.

שירלי פינטו קדוש: לצערי במכתב הזה לא הייתה שום התייחסות באף מילה לשירותי ההנגשה בחופי הרחצה במדינת ישראל.

שירלי פינטו קדוש: הבוקר פניתי למנכ"ל משרד הפנים.

שירלי פינטו קדוש: הערתי לו על הנושא והוא נעתר מיד באמת לטפל בבעיה.

שירלי פינטו קדוש: זאת תקלה שנעשתה בתום לב.

שירלי פינטו קדוש: הא עדכן את המכתב, ואני שמחה לעדכן שהוא כבר יצא.

שירלי פינטו קדוש: לצערי, אנחנו יודעים שנושא ההנגשה לא מקבל את המקום הראוי לו, לא בתודעה של משרדי הממשלה האמונים על כך.

שירלי פינטו קדוש: כינסתי את הדיון בוועדה כזאת על מנת להעמיק בפערים ובכלים הללו, לנער את המערכת, לבחון את התקנות ואת קצב ההנגשה וכן את פיקוח משרד הפנים בעניין.

שירלי פינטו קדוש: עלינו לדוג לכך שהנגשת חופי הרחצה לאנשים עם מוגבלות וקשישים תהיה זכות בסיסית ואלמנטרית של כל אזרח במדינת ישראל, שהיא תעלה על המסלול הנכון.

שירלי פינטו קדוש: נמצאים אתנו כאן היום ארגוני חברה אזרחית, משרדי ממשלה ורשויות מקומיות.

שירלי פינטו קדוש: השאיפה היא כמובן לתת לכל נציג או נציגה להשמיע את דבריהם בנחת, בכבוד ובזמן סביר.

שירלי פינטו קדוש: לכל דובר יהיו כשלוש דקות על מנת שנוכל לקבל את התמונה המלאה.

שירלי פינטו קדוש: ברצוני להודות ליובל וגנר, יושב-ראש ומייסד עמותת "נגישות ישראל", שדחף לקיומו של הדיון החשוב הזה.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה לכולם.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה שנתחיל, כדי להבין את הדברים כפי שהם – לשמוע מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות קצת פירוט על התקנות שקיימות היום ועל המצב הקיים בשטח.

עינב ניסים ברנס: שלום, אני מפקח נגישות ארצית על מבנים, תשתיות וסביבה בנציבות שוויון, משרד המשפטים.

עינב ניסים ברנס: מבחינת התקנות של חופי ים, חופים מוכרזים – לרשות מקומית שיש לה עד ארבעה חופים, את כולם היא צריכה לעשות בהנגשה בסיסית.

עינב ניסים ברנס: הנגשה בסיסית היא: דרך נגישה לקופה, למזנון ולבית שימוש נגיש.

עינב ניסים ברנס: זה בכל החופים.

עינב ניסים ברנס: באחד מתוך ארבעה, ואם יש לה יותר מארבעה – אז בשניים צריך הנגשה מלאה, שכוללת, בנוסף לבסיס גם מלתחה ומקלחת נגישות לבנים ולבנות, 20% מסככות הצל – דרך נגישה ומשטח נגיש, מקום נוסף לא פתוח לשמש לנפוש בו – גם נגיש, ודרך נגישה עד החול הרטוב, מה שאנחנו רואים לפעמים משטחים או שטיחים כאלה שמובילים עד החלק הרטוב.

עינב ניסים ברנס: זה, הפסים האלה – דרך נגישה עד החול הרטוב.

עינב ניסים ברנס: זה התקנות, זה מה שהן דורשות מבחינת ההנגשה.

עינב ניסים ברנס: לגבי המצב, למעשה כל החופים אמורים היו להיות נגישים במתווה שתיארתי עד נובמבר בשנה שעברה, ואז בא חוק ההסדרים שנתן ארכה לרשויות במתווה של עד ארבע שנים לגמור את ההנגשה.

עינב ניסים ברנס: המתווה הזה חל גם על כל חופי הים - - -

שירלי פינטו קדוש: הוא חל גם על החופים?

שירלי פינטו קדוש: בטוח?

עינב ניסים ברנס: גם על החופים.

עינב ניסים ברנס: למה?

עינב ניסים ברנס: הוא חל על שני דברים: על בניינים קיימים ומקומות שאינם בניין.

עינב ניסים ברנס: חוף ים הוא מקום שאינו בניין, ולכן המתווה חל עליו.

עינב ניסים ברנס: ולכן, למעשה נכון להיום הרשויות היום נמצאות בהשלמת הנגשה.

עינב ניסים ברנס: למעשה אם רוצים לדעת למשל בתל אביב, מה החופים הנגישים – התשובה היא להסתכל ברשומות, כי כל רשות פרסמה ברשומות עד סוף חודש - - -

שירלי פינטו קדוש: לפי מה שהבנתי – הרשויות פרסמו באמת?

עינב ניסים ברנס: פרסמו.

עינב ניסים ברנס: אנחנו בודקים את הרשומות ולפי מה שראינו יותר מ-200 פרסמו ברשומות את המצב שלהן – כלומר, מה נגיש ומה יונגש.

עינב ניסים ברנס: לנו את הסיגמה של כל ה-250 PDF האלה, אבל לגבי כל רשות אפשר לדעת ברשומות מה נגיש, מה יונגש ומתי.

עינב ניסים ברנס: זה סטטוס של זמן ומה צריך להנגיש.

שירלי פינטו קדוש: ואם עכשיו האזרח הפשוט שצופה בנו, בדיון, רוצה להבין ולהיכנס לראות איזה חוף מונגש ואיזה לא – איך הוא מקבל את המדיע זה?

שירלי פינטו קדוש: איך הוא מקבל אותו?

עינב ניסים ברנס: מבחינת התקנות שלנו – מה שאנחנו אחראים, כי דיברת פה על משרד הפנים וכל מיני אתרים אחרים – הרשות המקומית מבחינת תקנות הנגישות חייבת לפרסם את הסדרי הנגישות שלה באתר שלה.

עינב ניסים ברנס: זאת חובה אחת שלה על מקומות, כולל חופי ים.

עינב ניסים ברנס: זה פעם אחת.

עינב ניסים ברנס: פעם שנייה – גם את ה PDF הזה שהם פרסמו ברשומות, עם כל הסטטוס של מה נגיש ומה לא הונגש – גם אותו היא מחויבת להציב באתר שלה.

עינב ניסים ברנס: זה שני מקומות שאפשר לראות.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: אני אשמח לעבור לדובר הבא.

שירלי פינטו קדוש: יש לנו את המצגת?

שירלי פינטו קדוש: היא עובדת?

שירלי פינטו קדוש: שגיא אפשטיין, מייצג תחום גלישה?

שירלי פינטו קדוש: עדיין לא הגיע.

שירלי פינטו קדוש: נעבור לדובר הבא – עדי קלנג, אלוף העולם פעמיים בגלישת גלים פארלימפית, מייסד בית ספר לגלישה נגישה.

עדי קלנג: שלום לכולם, אני בן 54, אני מהנדס בניין, גולש גלים מגיל 13, מעל 41 שנים, משתמש ים באשדוד בעיקר, אבל בעצם בכל הארץ.

עדי קלנג: נפצעתי באיזה שהיא תאונה שהפכה אותי לאדם עם מוגבלות ולפני ארבע וחצי שנים השתתפתי באליפות הראשונה בעולם לגלישת גלים פארלימפית, ובלי לתכנן ובלי להיות בתוך זה כל כך זכיתי באליפות העולם.

עדי קלנג: לקח לי הרבה מאוד זמן להבין מה אני עושה עם המשא הכבד הזה שנפל עלי פתאום בלי לתכנן, והחלטתי לפתוח מיזם חברתי שנקרא "גל גלים" – בית ספר לגלישה נגישה, לאפשר לאנשים עם מוגבלויות – כל סוג של מוגבלות, ילדים עם צרכים מיוחדים, אנשים עם מוגבלויות פיזיות, אנשים עם עיוורון, עם לקויות ראייה, לקויי שמיעה – את מוזמנת לבוא לגלוש - - -

שירלי פינטו קדוש: האמת היא שאשמח מאוד.

שירלי פינטו קדוש: לפני שנה התחלתי ללמוד לגלוש אבל מטבע הדברים – ילדתי, ואז קצת פחות.

עדי קלנג: אז תחזרי.

עדי קלנג: ובאמת, ילדים על הרצף האוטיסטי וילדים עם מוגבלויות שכליות, ובאים אלי בתי ספר לחינוך מיוחד ואנחנו עושים את זה על בסיס יומי בצורה מסודרת, בטוחה, עם עשרות מתנדבים מהקהילה, בני נוער ואנשים בוגרים שפשוט מצטרפים לאותם ילדים.

עדי קלנג: באתי עכשיו – קראו לי ממש אתמול לדיון הזה ואמרתי שאני לא אוכל לפספס דבר כזה, אז תודה ליובל על ההזמנה לדיון.

עדי קלנג: אני אגיע לעניין – אני מרגיש לכל אורך השנים האלה מאז הזכייה שלי – ולא הרגשתי אדם עם מוגבלות לאורך כל השנים, אבל לאורך השנים שהתחלתי להתעסק בתחום של אנשים עם מוגבלות, למרות שאני כבר 20 שנה אדם עם מוגבלות ואני מתחרה גם בתחרויות לאנשים ללא מוגבלות, הרגשתי שיש איזשהו גם רצון וגם יכולת אמיתית וביצוע אמיתי של הדברים לטובת אנשים עם מוגבלויות, וזה מדהים בעיניי.

עדי קלנג: אני רואה את זה שנה אחרי שנה גם באופן כללי בארץ, וגם בתחום שאנחנו מדברים בו כרגע שזה החופים.

עדי קלנג: אני מרגיש את זה בעירית אשדוד שנותנים לי גיבוי מלא לפעילות שלי, דואגים לי לכיסאות גלגלים נגישים לחוף, דואגים לי לכל דבר שאני - - -

שירלי פינטו קדוש: איפה חווית קושי, שנוכל לטפל בו?

עדי קלנג: יש תמיד עוד אין סוף דברים שאפשר לשפר.

עדי קלנג: זה ליצור עוד ועוד מקומות כאלה, נגישים, שהם עם מלתחות, כי עדיין לא תמיד הכול נגיש, לא תמיד הכול פתוח.

עדי קלנג: באשדוד כן מקפידים על זה, אני כן יכול להגיד את זה.

עדי קלנג: אני גם מגיע לתל אביב.

עדי קלנג: אני עושה שם פעילויות ורואה את זה גם בתל אביב שגם שם נותנים לי באמת עזרה - - -

שירלי פינטו קדוש: כשאתה מגיע לחופים אתה יודע מראש איזה חופים הם נגישים ואליהם אתה בעצם מגיע?

עדי קלנג: כן.

עדי קלנג: אני פועל גם בחופים שיהיו נוחים גם לאותם אנשים עם מוגבלויות, אנשים שמתניידים על כסאות גלגלים, אז אני מחפש יותר את אותם חופים נגישים, כי תמיד יש יותר ויש פחות – אז אני תמיד מנסה להגיע לאותם אזורים שהם נגישים יותר.

עדי קלנג: בגדול אני חושב שיש רצון גדול מאוד מכל המערכות לקדם עוד ועוד את הנושא הזה, את הנישות.

עדי קלנג: אלה הדברים שרציתי להגיד.

עדי קלנג: תמיד יש מה לשפר, תודה.

שירלי פינטו קדוש: אשמח לעבור ליובל וגנר, יושב-ראש נגישות ישראל.

שירלי פינטו קדוש: לצערי המצגת לא מצליחה לעלות פה, אז נשמע את הדברים שלך.

יובל וגנר: המצגת שהשקעתי בה.

יובל וגנר: טוב, קודם כל כבוד יושבת הראש, תודה על עצם קיום הדיון.

שירלי פינטו קדוש: יש לי העתק של המצגת, אם זה יעזור לך.

יובל וגנר: יש לי פה.

יובל וגנר: תודה.

יובל וגנר: קודם כל תודה על קיום הדיון בנקודה אחת בעולם שלם של נגישות אבל באמת שכל כך מתקשרת לישראליות ולקיץ.

יובל וגנר: זה נשמע כל כך טריוויאלי שהנגישות תהיה חלק מהחופים.

יובל וגנר: באופן כללי אני רוצה לומר שאנחנו נמצאים בשנת 2022 ויש פער מאוד משמעותי בין הדיבור והאהדה לנושא הנגישות לבין המבחן התוצאתי שלנו, אנשים עם מוגבלות שבאים בפועל, מה שנקרא יוצאים מהבית והולכים לים או למקומות אחרים.

יובל וגנר: כרגע אנחנו בפוקוס של ים.

יובל וגנר: את המיזם הזה של חופים אני רוצה לצרף פה – לצידי יושב פה שי גליק מ "צלמו" ואנחנו עובדים על זה ביחד, ובכלל, עוד ארגונים שותפים לניסיון לשפר חופים, "אתגרים" והרבה עמותות אחרות.

יובל וגנר: באתר משרד הפנים מדברים על זה שיש כ-155 חופים מוכרזים.

יובל וגנר: זה מה שכתוב באתר נכון לאתמול – 104 בים התיכון, 31 חופים בכינרת, 16 חופים בים המלח, ו-4 חופים באילת, ים סוף.

יובל וגנר: זה הרבה חופים.

יובל וגנר: החופים צריכים להיות קרובים למקומות המגורים של האנשים ולכאורה ההיצע אמור להיות גדול ומספק.

יובל וגנר: עינב מהנציבות ציין את החובה החוקית לגבי מקומות הרחצה לכמות החופים הנדרשים, אז לא אחזור על זה.

יובל וגנר: הוא גם ציין את הפרמטרים.

יובל וגנר: מה שחשוב להבין בפרמטרים האלה, ופה אני רוצה מילה להרחיב על מה שהוא אמר – הוא העיקרון שנקרא רצף הנגישות.

יובל וגנר: צריך להבין שבעולם הנגישות זה לא אחד כן-אחד לא, זה כן-זה לא.

יובל וגנר: זה חייב להיות הכול ובאופן מושלם.

יובל וגנר: ויותר מזה – הפרטים הקטנים עושים את ההבדל.

יובל וגנר: אמחיש את זה כאן כדי שזה יהיה ברור.

יובל וגנר: נניח יש הכול – שביל, מלתחות, כיסא כניסה לים והכול פרפקט, אבל אין חניה.

יובל וגנר: אדם שבא בכיסא גלגלים לא יכול לחנות על מגרש החול הרחוק ולהגיע לאזור הנגיש.

יובל וגנר: או דוגמה אחרת – אם יש חניה ויש שירותים ויש שבילים, אבל בסוף אין את הבן אדם בחוף שרק יביא את הכיסא - - -

שירלי פינטו קדוש: וכמה חופים נגישים בכלל יש במדינת ישראל, לפי הנתונים שבדקת?

יובל וגנר: אני מציע שאת זה משרד הפנים יציג.

יובל וגנר: אבל כמו שאמרנו, זה בערך – זו נוסחה של שני חופים - - - שהוא יגיד אחר כך, כדי שיהיו נתונים מדויקים.

יובל וגנר: אבל היה חשוב להדגיש את העיקרון של הפרטים הקטנים והרצף וכולו חייב להתקיים, כי אחרת במבחן התוצאה זה פשוט לא נגיש.

יובל וגנר: בתכלס', אנחנו בנישות ישראל מקבלים בקיץ כמות מטורפת של פניות עם שלל - - -

שירלי פינטו קדוש: עם איזה סוג של פניות פונים אליכם?

יובל וגנר: אז הפניות יכולות להיות מהסוגים הבאים: הסוג הראשון זה שהשבילים – אתם מכירים, בדרך כלל בטיילת, יש חנויות, יש שביל ויש טיילת ומפה מתחיל חוף הים – החול החולי.

יובל וגנר: החול החולי הוא בעיה בישראל כי יש גאות ושפל.

יובל וגנר: יש רשויות שעושות שבילים יצוקים או עם דקים ויש רשויות שעושות שבילים יבילים או ניידים שזה רצועה של חומר מיוחד שפורסים אותו על השביל, ויש הבדל בין השניים.

יובל וגנר: אחד הוא נוח ונגיש, השני הוא נוח רק בתנאי שהוא מתוחזק נכון ומותקן נכון.

יובל וגנר: אז יש הרבה תלונות על השבילים עצמם אם הם לא מותקנים נכון.

יובל וגנר: התלונה השנייה הכי מהותית – שהרבה פעמים השבילים לא מגיעים מספיק קרוב למים.

יובל וגנר: המרחק בין סוף השביל לקו המים הוא רחוק מדי, והדרישה בחוק היא עד החול הרטוב, לפחות עד לשם.

יובל וגנר: הדבר הבא הוא בעיה, כי הוא לא רשום בתקנות ועל זה נדבר מיד – איזה כיסאות צריך שיהיו שיאפשרו כניסה למים.

יובל וגנר: יש כל מיני ספקים.

יובל וגנר: כל אחד מוכר כיסא אחר.

יובל וגנר: אין הגדרה מדויקת - - -

שירלי פינטו קדוש: בעצם, אין סטנדרטים.

יובל וגנר: יש כיסא אחד שאתה יכול לגלגל אותו בעצמך, כיסא אחר עם מצופים, כיסא אחר שהוא יותר גבוה, קל יותר לעבור עליו, כיסא אחר מאפשר יותר ניידות על החוף.

יובל וגנר: יש מגוון רחב אבל לא הוגדרה דרישה אחת חד ערכית שאומרת לחופים מה לקנות וכמה.

שירלי פינטו קדוש: בעצם מה שאתה אומר שכל חוף יכול להחליט אם לקחת כיסא אחד ואם באים קבוצה של 4-3 אנשים עם מוגבלות הכיסא הזה בעצם לא מספיק להם.

יובל וגנר: מה שקרה – ואני אומר את זה בעצם לזכות משרד הפנים, לדעתי זה היה בשנה שעברה או לפני שנתיים.

יובל וגנר: בא שר הפנים וראה את מצוקת החניות, ובהוראה אחת הורה לרכוש כיסאות לכל החופים.

יובל וגנר: נכון?

עאטף חיראלדין: זה לא לפני שנתיים, זה לפני ארבע שנים.

יובל וגנר: בכל אופן – יש עניין שלם של מי עוזר.

יובל וגנר: עכשיו, אני בא לחוף, איך אני מוצא את הכיסא?

יובל וגנר: למי אני פונה בכלל?

יובל וגנר: מי מביא לי אותו?

יובל וגנר: האם אני אחראי לבוא בעצמי או מישהו אחר בחוף צריך לבוא?

יובל וגנר: האם זה המציל, או צריך למנות אנשים?

יובל וגנר: נכנסים למים.

יובל וגנר: רגע, בכל ים?

יובל וגנר: האם זה רק בים שטוח?

יובל וגנר: האם גלים מסוכנים?

יובל וגנר: יש פה אזור אפור שחייב טיפול, והוא יוצר המון בעיות ביום יום.

יובל וגנר: עוד בעיה אחת שעולה הרבה מאוד פעמים – שתי בעיות.

יובל וגנר: אחת היא שהרבה פעמים השירותים נעולים בחופים - - -

שירלי פינטו קדוש: בעצם יש מספר טלפון בשביל שמישהו יפתח.

יובל וגנר: יש מקומות שאין טלפון, ואז אתה הולך למזנון לחפש, מתחיל סרט.

יובל וגנר: ודבר אחרון שיש את הסככות הנגישות המוצלות, בגלל שאת החופים הנגישים – אנשים מאוד אוהבים אותם, כי במקום על חול הולכים על שביל.

יובל וגנר: אז האימהות עם העגלות אוהבות את זה.

יובל וגנר: אז בתוך הסככות יושבים הרבה מאוד אנשים מבוגרים, הרבה מאוד משפחות, כשבא בן אדם על כיסא גלגלים הרבה פעמים הוא מוצא את עצמו במצב שבעצם אין לו מקום לשבת, אתה לא יכול להגיד – זה בשבילי, ואני בעדיפות.

יובל וגנר: אז זאת סוגיה שהיא אולי בתחום התרבות הציבורית-ההתנהגותית, אבל אלה הדברים העיקריים.

יובל וגנר: אחד הנושאים החשובים שלא עולה כלום לעשות אותו אבל הוא קריטי – כשאני רוצה ללכת לחוף שאני מכיר אני כבר יודע מה הנגישות שם, אבל אם אני רוצה עכשיו ללכת לחוף באשדוד, או אני נוסע לחפש בכינרת ואני רוצה לדעת לאיזה חוף ללכת, בים המלח או באילת, ושם אני לא מכיר את החופים.

יובל וגנר: אנשים עם מוגבלות פוחדים וחוששים לנסוע את כל הדרך, להגיע לשם ואז להתבאס שזה לא נגיש.

יובל וגנר: לכן, מהמקום הזה, מהחשש הזה מאכזבה שכרוכה בלהגיע למקום לא נגיש, מפה נולד הרעיון הכל-כך פשוט של פרסום מפורט ואמין של הסדרי הנגישות.

יובל וגנר: זה לא עולה כלום.

שירלי פינטו קדוש: כיום זה לא מפורסם.

יובל וגנר: כל מנהל חוף יכול לצלם את האלמנטים ולכתוב אותם בשתי דקות.

יובל וגנר: אתמול לקראת הדיון הלכתי והסתכלתי ברשויות, מה הן מפרסמות.

יובל וגנר: לא אכנס לשמות כי המטרה פה היא חיובית, היא לא לעשות שיימינג.

יובל וגנר: המטרה היא שהן ילמדו מזה.

יובל וגנר: אז בחלק מהרשויות כתוב: נגישות – יש, או נגישות –תקינה.

יובל וגנר: אני ועינב יודעים מה הכוונה, אבל האזרח הרגיל צריך שיגידו לו אם יש חניות, כמה חניות, כמה חניות לרכב עם מעלית, שבילים – איפה הם, מה האורך שלהם ומה השיפוע שלהם, מה הרוחב שלהם.

יובל וגנר: המלתחה – איך זה נראה, השירותים – איך הם נראים, השביל – מגיע לקו המים או לא?

יובל וגנר: כמה סככות?

יובל וגנר: איזה כיסאות גלגלים יש?

יובל וגנר: לפרט.

יובל וגנר: איך עוזרים|?

יובל וגנר: מי עוזר?

יובל וגנר: למי פונים?

יובל וגנר: עם מי מתאמים?

יובל וגנר: זה נורא פשוט.

יובל וגנר: עולה אפס אבל זה פשוט לא נעשה.

יובל וגנר: ברשויות היותר טובות גם כותבים לך – שירותים-יש, מלתחה-יש, גישה לים-יש, בצ'קים כאלו.

יובל וגנר: יש מידע והוא יותר טוב מכלום אבל עדיין לא מספיק טוב, וזה פשוט חלם, זה חבל.

יובל וגנר: הדבר היותר גרוע – שהמידע, שהרבה פעמים הרשויות מפרסמות ושיש באתר של משרד הפנים, הוא גם לא מעודכן.

יובל וגנר: ואז יכול להיות שיהיה כתוב שיש משהו ובפועל הוא לא קיים.

יובל וגנר: וזה פשוט חבל כי זה דורש את האמינות הזאת כי בסוף הטעות הקטנה הזאת בטבלה היא פגיעה מהותית בזה שבא וקרוא.

יובל וגנר: לסיכום – בסוף החופים הם נכס של המדינה, והם מיועדים לכל האזרחים ובכלל זה למשפחות שבהן יש אנשים עם מוגבלות.

יובל וגנר: אנחנו יודעים שזה אחת לכל חמש משפחות בישראל.

יובל וגנר: ולכן זה קריטי.

יובל וגנר: מה שאני מבקש שייצא מהדיון החשוב הזה זה משהו פרקטי.

יובל וגנר: הראשון, שאני מבקש מהנציבות וגם ממשרד הפנים לבצע אכיפה.

יובל וגנר: אני יודע שיש להם מספיק תקנים לפקחים, וכו'.

יובל וגנר: אבל אחרי כל כך הרבה שנים הגיע הזמן לאכוף ולדרוש שזה יהיה.

יובל וגנר: לא אמרתי עוד דבר חשוב: העלויות של הגשה חופית הן זניחות.

יובל וגנר: הן פשוט זניחות.

עדי אבירם: זה לא נכון.

עדי אבירם: לא איפה שצריך מעלית.

שירלי פינטו קדוש: אין בעיה, אני אתן לך את הזמן שלך להגיב, רק אם אפשר לו לסיים.

יובל וגנר: הדבר השני זה נושא ההדרכה של מי שמחליטים בחופים – אם זה המצילים, אם זה צוות החופים.

יובל וגנר: כדי שיעזרו – צריך להדריך אותם איך לעשות את זה נכון.

יובל וגנר: והדבר השלישי זה אליך, כבוד יושבת-הראש, הגיע הזמן לעשות רוויזיה קטנה, נקודתית, ואפשר לעשות את זה גם מהר בתקנות הנגישות של מקום שאינו בניין בפרק החופים, ושם צריך להגיד נקודה סופר דרמטית: מסתבר שאין חופים נפרדים נגישים.

יובל וגנר: זה מטורף.

שירלי פינטו קדוש: זה אומר שאדם עם מוגבלות שהוא דתי – אין לו חוף בכלל.

יובל וגנר: נכון.

יובל וגנר: זאת הנקודה.

יובל וגנר: כשהרשויות בוחרות את החופים אותם הן מנגישות – הן בוחרות את האחד או השניים, בדרך כלל עד היום בחרו את החופים הקלים.

יובל וגנר: אני אומר שבנוסף לדרישה נכון שיהיה שבכל עיר יהיה גם חוף מונגש נפרד.

יובל וגנר: עוד נקודה אחרונה חביבה לסיום מתקשרת גם לחופי הגלישה וגם לחופי הצלילה.

יובל וגנר: חוף שמיועד לגולשים עם מוגבלות, שזה לא אחד בודד או שניים בודדים אלא מגיעה קבוצה, או חוף שמיועד לצלילה, זה חופים שיש בהם דרישות נוספות מעבר לדברים האלה.

יובל וגנר: אני אדגים – בחופים האלה, אל"ף, אתה צריך הרבה יותר ציוד, אתה צריך מקום לציוד.

יובל וגנר: דבר שני – אתה צריך תאי הלבשה, כי לא תמיד המלתחה נוחה להתאמה.

יובל וגנר: וגימ"ל, כשאתה נכנס למים אז אתה רוצה להשאיר את כיסא הגלגלים ואת העזרים במקומות מוצלים, כי אחרת, כשאתה יוצא מהמים זה יכול להית רותח ואז מקבלים כווית וזה צרות צרורות.

יובל וגנר: אז יש כמה אלמנטים קטנים שיכולים להיות מאפיינים לחופים שמוגדרים כחופי צלילה וחופי גלשה שיעזרו מאוד לאלה שבאים לצורך ספורט פראלימפי או ספורט אתגרי.

יובל וגנר: אז גברתי, יושבת-הראש, תודה על הדיון.

שירלי פינטו קדוש: תודה לך ועל הדרך שבה הצגת את הדברים.

יובל וגנר: אנחנו מקווים שעוד העונה האת יהיה שיפור בהנגשת החופים.

יובל וגנר: תודה.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: אנחנו נעשה את הכול ביחד בשיתוף פעולה, גם עם גורמי הממשלה.

שירלי פינטו קדוש: כל האנשים שבאו להשתתף בדיון הם פה למען קבלת עצה טובה.

שירלי פינטו קדוש: יש נמצא אתנו עמית בחובר, חושף טבע נסתר שאני חייבת להודות שאני מאוד אוהבת לצפות במקומות המדהימים פה במדינת ישראל שאתה מעלה לאינסטגרם ונמצא בהם, וכל פעם כשאני רואה את הסטורי אני אומרת:

שירלי פינטו קדוש: בטוח המקום הזה לא יהיה נגיש ואני אבוא עם עגלה.

שירלי פינטו קדוש: אז אשמח שתתרום מהסיפור האישי שלך, עם מה שיש לך לשתף.

עמית בחובר: אז קודם כל תודה רבה שהזמנת אותי, זה מאוד מרגש ולזה חיכיתי.

עמית בחובר: לפני שנתיים היו לי באינסטגרם 5,000 עוקבים, ויש לי עכשיו 390 אלף בטיק טוק ובאינסטגרם – כולם ישראלים.

עמית בחובר: הוכחה לזה שכולם ישראלים – שהאיראנים הורידו לי את החשבון לפני שנה, בגלל שאני החשבון טבע הישראלי הכי גדול בעולם.

עמית בחובר: פייסבוק התערבו והחזירו את זה ומאז יש לי הגנה.

עמית בחובר: כל החשבון שלי מבוסס על חמש דקות מהרכב, וזאת הנקודה.

עמית בחובר: כל כך קשה למצוא מהרכב מקומות חמש דקות מהרכב, והגישה – לא אגיד המזלזלת אבל הלא נעימה כשאתה מגיע לטבע או לפקח או למישהו ואומר לו: איפה זה?

עמית בחובר: רבע שעה הליכה.

עמית בחובר: למי זה רבע שעה הליכה?

עמית בחובר: מי מדד את זה?

עמית בחובר: מדדתם ילד שהולך ונופל על אבן?

עמית בחובר: מדדתם אדם עם פרקינסון?

עמית בחובר: מדדתם מישהו שקצת צולע?

עמית בחובר: מדדתם מישהו עם גלשן?

עמית בחובר: לא.

עמית בחובר: מדד את זה בן אדם בריא שהולך, וזאת הבעיה.

עמית בחובר: אתם מודדים את זה לפי אנשים בריאים.

עמית בחובר: כולם פה נראים לי בריאים וטובים.

עמית בחובר: לי במשפחה יש מישהו שצריך עזרה.

עמית בחובר: אין לאן לקחת אותו.

עמית בחובר: אין.

עמית בחובר: כל החניות, גדרות ושערים.

עמית בחובר: קודם כל דבר ראשון זה לקרב את החניה למים לכולם – גם להורים וילדים.

עמית בחובר: אנחנו מדברים פה על אנשים עם צרכים מיוחדים – אני קורא להם "אנשים מיוחדים", אבל גם הורים וילדים.

עמית בחובר: אתם יודעים מה זה להיסחב עם עגלה ושלושה ילדים בחום, ב-40 מעלות?

עמית בחובר: אין צל הרי באף מקום.

עמית בחובר: לא חושבים על צל, וזה גם חלק מההנגשה.

עמית בחובר: אז זה רבע שעה הליכה בשמש, במדינה שיש בה אחוז מלנומה השני בגובהו בעולם – מה אתם שולחים אנשים לשמש?

עמית בחובר: להחנות קרוב.

עמית בחובר: במדינת ישראל – כמה קילומטרים של חוף יש, אתם יודעים?

עמית בחובר: בערך 100.

עמית בחובר: כמה לקח הצבא?

עמית בחובר: בערך שליש.

עמית בחובר: כמה סגור למושבים וכו'?

עמית בחובר: הלכו 70%, נשארו 30%.

עמית בחובר: אני מדבר רק על הים התיכון, לא דיברתי על הכינרת שלא מונגשת.

עמית בחובר: ים המלח – פה, מאחור, תנסו לנסוע פה, חצי שעה – אין חוף אחד מונגש.

עמית בחובר: ואל תגידו לי באגן הדרומי כי זה שעתיים וחצי נסיעה.

שירלי פינטו קדוש: אין בכלל לחוף מונגש בים המלח?

עמית בחובר: אין.

עמית בחובר: צריך לנסוע למלונות.

עמית בחובר: בחוף קליה וביאנקיני, חצי שעה מפה, בצפון - - -

עאטף חיראלדין: לדעתי אתה לא - - - קליה זה המנהל האזרחי, זה לא מדינת ישראל.

עמית בחובר: החופים הדרומיים של ים המלח הם לא חוף – זה בריכת אידוי ושם, זה שעתיים וחצי מפה.

עאטף חיראלדין: קליה לא תחת משרד הפנים, זה המנהל האזרחי.

עאטף חיראלדין: הריבון הוא אלוף הפיקוד.

עמית בחובר: קודם כל – אני לא מאשים אף אחד.

שירלי פינטו קדוש: רגע, רגע.

שירלי פינטו קדוש: בואו ניתן קודם לעמית לסיים לדבר, וגם אתן למשרד הפנים להגיב בהתייחסות מלאה.

עמית בחובר: אין לי הערה על משרד הפנים, אין לי הערה על אף אחד.

עאטף חיראלדין: תמיד יש את הטעות הזאת בין קליה ו - - -

עמית בחובר: אני מביא בשם ה-390 אלף עוקבים שמחפשים להגיע עם הילדים, עם הרכב – להראות להם את הטבע של ישראל.

עמית בחובר: הבעיות שיש למדינה – זה לא חסר.

עמית בחובר: אבל זה שיש 390 אלף איש בשנתיים, ובואו נחכה עוד שנתיים זה יהיה מיליון, בסדר?

עמית בחובר: הם אוהבים את החוף, את הטבע הישראלי.

עמית בחובר: החוף זה בריאות – להגיע לראות את השקיעה זה בריאות.

עמית בחובר: אבל כמה קשיים יש בדרך לזה.

עאטף חיראלדין: אתה יודע שהים גם בורח, כן?

עמית בחובר: תמיד יש בכל הדברים בעיות, אבל בואו נבחר חמישה חופים בישראל וננגיש אותם להורים וילדים.

עמית בחובר: גם יש סקאלה של הנגשה.

עמית בחובר: או שמנגישים מאוד מאוד, אולטרה, מוגזם לטובת מי שמאוד צריך, או שאשפר גם ב level השני, בואו ננגיש להורים וילדים שילכו עם עגלה, חמש דקות למים, יחזרו.

עמית בחובר: תהיה להם אפליקציה שאומרת איפה הפחים, איפה השירותים, איפה המזנון, האם המזנון פתוח או סגור – בלי כל הקטבים האלה, יסלחו לי רשות הטבע והגנים – שלפעמים איזה צבע פה או צבע שם – אתה אמור להבין.

עמית בחובר: לבן-כחול-אדום.

עמית בחובר: זה נגיש?

עמית בחובר: זה לא נגיש?

עמית בחובר: זה 4X4?

עמית בחובר: זה לא חידון התנ"ך.

עמית בחובר: בואו נפשט לאנשים כמו שאמר הדובר לפני – חמישה חופים שאפשר להגיע אליהם: תל אביב, אשדוד, יפו, חיפה וכו' שאנשים יודעים שהם יכולים להגיע בבטחה.

עמית בחובר: זה הכול, נתחיל מזה.

עמית בחובר: אחר כך נעבור לכינרת ונעבור הלאה.

עמית בחובר: נשים לרגע את ים המלח בצד, אין בעיה.

עמית בחובר: אבל הכינרת – 200 ק"מ חוף.

עמית בחובר: אתה מוזמן להגיד לי אם יש חוף מונגש.

עמית בחובר: אני חיפשתי ולא מצאתי – בכינרת.

עאטף חיראלדין: כל הסיבוב של הכינרת – 64 ק"מ.

עמית בחובר: אתה יודע מה?

עמית בחובר: 64.

עמית בחובר: אני לא אתווכח.

עמית בחובר: איזה חוף מונגש יש שם?

עמית בחובר: אחד.

עמית בחובר: לטובת אנשים שרוצים.

עמית בחובר: אני שאלתי אתמול את העוקבים איפה חסר.

עמית בחובר: קיבלתי 500 תגובות.

עמית בחובר: אחת התגובות המרכזיות הייתה - איפה בכינרת יש חוף.

עמית בחובר: אם יש חוף מונגש שימו אותו ראשון בחיפושים, כשמחפשים את חופי הכינרת.

עמית בחובר: זאת אומרת, המידע לא מונגש ברמה הזאת שאנשים לא יודעים איפה להתחיל לחפש את החוף המונגש.

עאטף חיראלדין: לפרסם לפי רשויות זה לא טוב?

עמית בחובר: חיפוש בכינרת – חוף מונגש.

עמית בחובר: אתה רוצה שאני אעזור בזה?

עמית בחובר: אני אעזור בזה אצלי.

עאטף חיראלדין: יודעים כולם שטבריה היא למעשה הכינרת.

שירלי פינטו קדוש: רגע, אני רוצה שעמית יסיים את דבריו ואז נעבור לשאר הדוברים.

עמית בחובר: אני שנתיים מטייל.

עמית בחובר: לפני זה טיילתי כשהייתי ילד, כשההורים שלי לקחו אותי.

עמית בחובר: אני רואה שהשבילים לא משתנים, שהחופים לא משתנים, והמחדל הוא בשמיים.

עמית בחובר: אני לא מבין לאיפה הולך כל הכסף שמשלמים בחניון בכניסה.

עמית בחובר: אם משלמים 22 שקל בחוף הבונים ואני רוצה לראות את הלגונה הכחולה, הפקח אומר לי: אבל אני צריך אישור ממשרד הפנים כדי לשים פה שבילים ואישור מהרשות המקומית.

עמית בחובר: זה סיפור אמיתי.

עמית בחובר: אני אומר: בואו נבוא הפוך.

עמית בחובר: בואו נפרגן בכסף לכל מי שמנגיש מקומות לאנשים שיש להם צרכים מיוחדים ולהורים.

עמית בחובר: לא נבוא הפוך עם תקנות – חייבים וחייבים, אלא ניתן להם.

עמית בחובר: המערה הכחולה, למי שלא מכיר בחוף הבונים – אחד מפלאי הטבע של ישראל, עומדת מערה בצבע טורקיז אבל אתם לא תראו אותה, כי אין שלט אליה, וכשבאים לפני השטח – היא מתחת לפני האדמה.

עמית בחובר: אתה לא תמצא אותה שם.

עמית בחובר: אני חיפשתי אותה שם, ואני מכיר את הטבע.

עמית בחובר: והשביל שם זה שביל עיזים.

עמית בחובר: רבותיי, ישראל 2022.

עמית בחובר: מדינת הייטק, עשינו אקזיטים יותר מכל מדינה אחרת.

עמית בחובר: שביל עיזים.

עמית בחובר: כל מקום הוא שביל עיזים, זה לא סטנדרט בכלל.

עמית בחובר: אי אפשר להעביר שם עגלה עם תינוק.

עמית בחובר: עכשיו בנו חדש בחוף הבונים – טיילת מבטון.

עמית בחובר: השקיעו בה המון כסף בצד השני, בחלק הדרומי, בחוף דור.

עמית בחובר: אין שילוט לאן הטיילת מובילה.

עמית בחובר: אתה גם לא יודע, ואין צל, אז גם לא משתמשים בה.

עמית בחובר: צריכים לחשוב גם על הדברים האלה כשבונים, האם הציבור צריך להשתמש.

עמית בחובר: והמרחק מהחניה – אני לא מדבר עליו.

עמית בחובר: זה טרק.

עמית בחובר: תודה.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה על הדברים.

שירלי פינטו קדוש: מרכז השלטון המקומי – אני אשמח שתציגי ותתני התייחסות לדברים שנאמרו פה, וכמה חופים נגישים יש מתוך ה-155 חופים, תיאור המצב היום – כל הנתונים שיש לך.

עדי אבירם: קודם כל אני מתנצלת שלא הספקתי לסיים את כל הניתוח, אבל כן ישבתי על הדיווחים שהרשויות העלו ומזה הוצאתי.

עדי אבירם: כבר מצאי כמה חופים נפרדים שיש בהם – אבל באמת אני רוצה לעשות סטופ.

עדי אבירם: בשנה וחצי האחרונות קמה מנהלת בשלטון המקומי שיובל יודע איזו עבודה וגם את, גברתי היושבת-ראש, אתם יודעים כמה אנחנו עושים מהפכה בתפיסה.

עדי אבירם: אם היו לנו רק 120 רשויות שיש להן רכזי נגישות, היום אנחנו כבר 180.

עדי אבירם: זאת אומרת, אנחנו דוחפים את הידע והעזרה לרשויות.

עדי אבירם: אז זה קודם כל, באמת – עושים הכול.

עדי אבירם: וזאת התפיסת עולם שלנו, לא החוק.

עדי אבירם: התפיסת עולם שלנו היא איך אנחנו מקדמים ועוזרים לאנשים עם מוגבלות, ומשם באה המנהלת, ומשם זאת תפיסת העולם שלי.

עדי אבירם: לענייני החופים – קודם כל טבריה היא לא האחראית על כל חופי הכינרת.

עדי אבירם: יש לה בסך הכול שני חופים.

עמית בחובר: אני יודע.

עמית בחובר: יש רשות החופים בכינרת, יש רשות ספציפית של חופים.

עדי אבירם: יש לה בסך הכול שניים שהם באחריותה והם נגישים.

עדי אבירם: הבעיה היא באמת שאנחנו רואים – כמו שיובל אמר, עם החלוקה, מה זה חוף נגיש, מה הדרישות.

עדי אבירם: אז נכון, אם מישהו בא לחוף אשקלון ויש לו שני חופים נגישים, עוד אחד – היא צריכה מעלית, אבל יש כבר שני חופים נגישים.

עדי אבירם: אחד מהם זה גם חוף נפרד.

שירלי פינטו קדוש: אני מנסה להבין את תמונת המצב הכללית ואחר כך נרד רשות-רשות.

שירלי פינטו קדוש: כמה סך הכול החופים הנגישים בישראל?

עדי אבירם: לא הספקתי למפות כי ההתרעה הייתה קצרה ואתמול היינו פה כל היום.

עדי אבירם: אז אני כרגע על 31 - - -

שירלי פינטו קדוש: אז נשמח לקבל את הנתונים לוועדה כשתסיימו.

עדי אבירם: פשוט ישבתי דיווח דיוח מהרשויות, מה שהם העלו לאתר, הילקוט פרסומים שעינב דיבר עליו.

עדי אבירם: אז בינתיים מצאתי 35, מתוכם כמובן הרצליה, תל אביב, חיפה, נהריה – שהיא לא בגדולות, אשדוד שהיא בגדולות שהן כן, אילת, עכשיו בביצוע של שלושת החופים.

שירלי פינטו קדוש: כשאת אומרת "בגדולות" לאיזה - - -את מתכוונת, באמת?

עדי אבירם: פורום ה-15.

עדי אבירם: חיפה, תל אביב, הרצליה בקו ים, נתניה – שעכשיו עושים עבודה מאוד קשה שם, ותכף אגיע לנושא העלות.

עדי אבירם: העבודות – מה שיש בתל אביב חוץ מהצוק ויפו, זה עבודות מטורפות – רמפות, מעליות.

עדי אבירם: אני יודעת שעינב לא אוהב שאני אומרת, אבל בהרצליה עלה 25 מיליון להנגיש שלושה חופים.

שירלי פינטו קדוש: אשמח להסבר, לאן הכסף הזה הולך.

שירלי פינטו קדוש: מה הייתה ההנגשה שנעשתה?

עדי אבירם: אז מה אני אומרת?

עדי אבירם: נכון שרוצים מעבר, אבל אי אפשר לעשות מעלית, קו – אז כבר עשו טיילת, כבר צירפו את כל החופים ביחד, זאת אומרת, שיהיה לזה ערך מוסף.

שירלי פינטו קדוש: אז ההנגשה לא עלתה 25 מיליון.

עדי אבירם: אבל אני אומרת:

עדי אבירם: בשביל להנגיש ברמה נכונה הם היו צריכים לחבר - - -

שירלי פינטו קדוש: אבל מתוך ה-25 מיליון שיפוץ החוף, כמה עלתה רק ההנגשה?

שירלי פינטו קדוש: אי אפשר להגיד ש-25 מיליון שקל זה הנגשת החוף.

שירלי פינטו קדוש: את אומרת לי שלהנגיש חוף זה יקר – כמה זה עולה?

עדי אבירם: אני לא אומרת שהנגשת החוף היא היקרה.

עדי אבירם: אני אומרת – עצם המהות של הרצון להנגיש בצורה הנכונה, אתה לא יכול לבוא ולעשות מעלית בצוקים של הרצליה או נתניה עם קו ישר לים.

עדי אבירם: צריך לחבר דברים.

עדי אבירם: אנחנו מסתכלים על כל הפרויקט, נכון שהכסף הוא לכולו.

עדי אבירם: בנתניה עכשיו עושים שני חופים ב-18 מיליון, בגלל המעליות.

עדי אבירם: איך הם יעשו את החיבור ביניהם – אני לא יודעת, אבל צריך גם להסתכל על המרחב האורבני ומה הרשות בסוף בעצם רוצה לייצר, שיוכלו כולם להשתמש.

עדי אבירם: אז כן עושים את המרחב של המסעדות – כל הדברים האלה זה עלות.

עדי אבירם: אנחנו לא יודעים להגיד נקודתית – המעלית לים עולה 10 מיליון בגבהים של הרצליה.

עדי אבירם: אז הרצליה היו חכמים – במקום להחליף הם לקחו – נמצאת כאן נציגת עירית הרצליה פה, ומהנדס העיר.

עדי אבירם: מה שעשו בהרצליה, במקום לעשות שלושה חופים עם מעלית עשו טיילת רחבה, לקחו מעלית וחיברו את הכול בצורה יפה ומכובדת, ולא להתחיל לעשות כל פעם טלאי על טלאי.

עדי אבירם: אז ה-25 מיליון זה זה, זה הכול.

שירלי פינטו קדוש: אז אני מבינה בעצם מהדברים שלך שאין כרגע שום נתונים שיכולים להעריך – אחד, כמה חופים נגישים יש בארץ, ואנחנו לא יודעים באמת כמה עלות ההנגשה בלבד לחוף עולה.

שירלי פינטו קדוש: יש פרטים מאוד קריטיים שכרגע אין לנו.

עדי אבירם: אז אני יכולה להגיד לך ממידע שכבר אספנו.

עדי אבירם: אשדוד, למשל – הכול שטוח, אז היה להם יחסית קל, נטו ההנגשה – 1,7 מיליון.

עדי אבירם: זה נתונים מלפני שנה.

יובל וגנר: לכמה חופים?

עדי אבירם: יש לה שבעה.

עדי אבירם: אחד מלא ועוד שניים שנדרש רק השביל המתגלגל.

קריאה: כל החופים באשדוד זה דגל כחול.

קריאה: בדגל כחול חלק מהדברים שחובה לעשות זה הנגשה.

עדי אבירם: נכון, זה גם בעיה שאנחנו לא יכולים למפות ועדיין אנחנו לא יכולים להבין את ההבדל בין כל הדרישות שיש לרשות.

עדי אבירם: רשות כמו נתניה שיש לה המון חופים, או חיפה, לעומת רשות כמו נהריה שיש לה שני חופים, או טבריה.

עאטף חיראלדין: אשדוד מונגשת – שלושה חופים מונגשים מלא.

שירלי פינטו קדוש: אז את אמרת מספר של 1.7 מיליון – זה התקציב להנגשת כמה חופים?

שירלי פינטו קדוש: כל השלושה?

עדי אבירם: מה שחשוב להבין – כשעושים נגישות, ואני בתור מי שבאה מתחום ההנדסה, וזה היה התפקיד שלי ברשות, נגישות מבחינתי זה לא שיפוץ אבל יש דברים שאתה לא יכול לעשות אותם חצי.

עדי אבירם: אני נכנסת לבניין – אם אני עושה מעלית צריך גם לשבור חצי בניין.

עדי אבירם: אז זה לא שהנגישות עלתה רק 700 אבל כדי לבצע היה צריך לשבור חצי בניין, אז אנחנו כבר מדברים על 1.7 מיליון.

יובל וגנר: אבל צריך להגיד משהו הוגן – שאפילו אם הטריגר הוא הנגישות, בסוף השיפוץ הכולל הזה שמשפצים את כל החוף הוא לטובת כולם.

יובל וגנר: זאת אומרת, כל התשתיות שמשפצים ועושים ב-1,7 שלושה חופים מודרניים, נכון, שזה חלק מהעניין זה הנגישות אבל עשו פה חידוש וריענון לשלושה חופים באופן מלא, וזה תקציב שמשרת את כל האזרחים, ולא רק נגישות.

עדי אבירם: זה מה שאני אומרת, זאת הראייה שלי.

שירלי פינטו קדוש: אני מנסה להבין את הנתונים ברור: 1,7 מיליון זה היה להנגיש שלושה חופים.

שירלי פינטו קדוש: 700 אלף הייתה הנגשה, ו-1,7 מיליון זה כולל השיפוץ?

עדי אבירם: לא, לא.

עדי אבירם: אשדוד ספציפית זה 1,7 מיליון להנגשת החופים.

עדי אבירם: הם באמת עשו את השבילים האלה מהבטון שהם גם מנקים אותם כל בוקר אם שואב מיוחד, כדי שלא יהיו תלונות.

עדי אבירם: אז זה באמת משהו אחר, כי באשדוד זה קל.

עדי אבירם: 1,7 מיליון זה מה שזה עלה.

עדי אבירם: אז בסוף היא הראייה היא לכולם ואתה לא יכול לעשות רק נגישות ולא להתייחס למכלול ולמתחם כולו שקיים.

עדי אבירם: לכן יש הבדלים בפערים, ואנחנו לא יכולים לנתח בדיוק.

עדי אבירם: וכמובן שאנחנו מסתכלים על כולם ומבחינתנו הראייה היא לכולם.

עדי אבירם: אני אימא לתאומים, הלכתי חצי מהילדות שלהם עם עגלה על כביש ולא על מדרכות, אז עבור כולם אנחנו מסתכלים הרבה מעבר.

שירלי פינטו קדוש: יש לי שאלה נוספת שחשוב לי לשאול: כל נושא של הפירוט באתרים ברשויות המקומיות.

שירלי פינטו קדוש: האתרים לא מפרטים.

שירלי פינטו קדוש: אני בעצמי טיילתי ל אמעט בחו"ל.

שירלי פינטו קדוש: אתה מחפש להגיע לאיזשהו מקום, אתה בודק אם הוא נגיש, לאיזה מוגבלות – מפורט ממש.

שירלי פינטו קדוש: אם הוא נגיש לחירשים, לבעלי מוגבלויות אחרות, אם הוא מקבל בעלי חיים – כל הדברים האלה רשומים, ופה זה לא מפורט.

שירלי פינטו קדוש: למה?

עדי אבירם: אז תלוי, גם כן.

עדי אבירם: עשינו עבודה מאוד קשה עם הנושא של הפרסום, של הדיווח מילקוט הפרסומים.

עדי אבירם: עשינו עבודה מאוד קשה והתחלנו באמת לשבת על הרשויות ולעזור להם לעשות את זה נכון.

עדי אבירם: אני יכולה להגיד שבכפר סבא בניתי את זה בצורה אחת.

עדי אבירם: באה אחרי רכזת שקצת שינתה ועשתה לי שוק, אבל באמת אני עובדת על זה שמה שנגיש במלואו – כבר יהיה פירוט עם טלפונים, עם כתובת למי פונים ושיצוין מה יש שם, גם אם לא במלואו.

עדי אבירם: אז זה המודל שהעברנו לכל הרשויות.

שירלי פינטו קדוש: ואיפה מציינים את זה?

עדי אבירם: באתר האינטרנט של כל עירייה.

שירלי פינטו קדוש: והדיווח הזה גם נגיש באתר, נכון.

עדי אבירם: כן, כן.

שירלי פינטו קדוש: אני פשוט מנסה להבין – כי לא הכול מפורט, גם לפי מה שהבנתי מיובל, לא הכול נגיש בכניסה – השאלה אם אתם מתחייבים לתקן ולהמשיך להוסיף את הפירוטים האלה לגבי כל חוף שהוא נגיש.

עדי אבירם: לא רק על החופים.

עדי אבירם: עבדתי אתם על הכול, כן.

יובל וגנר: אנחנו מוכנים להכין template של המידע האופטימלי לגבי חופים, ולעבוד עם עדי שזה יהיה גם אחיד.

שירלי פינטו קדוש: בבקשה.

שירלי פינטו קדוש: שיתוף פעולה נהדר שאני מברכת עליו.

עדי אבירם: יש שיתוף פעולה כבר מ-2012, מאז שאני בתפקיד.

עדי אבירם: והתחלתי אצלו את הלימודים.

שי שמאי גליק: אפשר גם לפרסם את החומר באתרים של הנגישות – הרבה פעמים אנשים עם מוגבלות פונים ישירות לאתרים כמו של יובל או שלי, ולא מחפשים בגוגל, מהסיבה שקשה גם למצוא בגוגל, כמו שאמרנו.

שי שמאי גליק: ואז אם אתם מעבירים לנו את הקובץ, ואנחנו שמים באתר שלנו או שיובל שם – אז פתרנו 90% מהבעיה.

שי שמאי גליק: אני שייך לארגון "בצלמו".

שירלי פינטו קדוש: אני מסכימה ומברכת על זה שאתם תפרסמו, אבל קודם כל הרשות המקומית – מחובתה לפרסם, גם על פי חוק וגם כך ראוי.

שי שמאי גליק: גם וגם – זה לא סותר.

יובל וגנר: גם וגם, וגם בשפות.

יובל וגנר: גם בשפות שונות.

שירלי פינטו קדוש: בוודאי.

שירלי פינטו קדוש: אני אומרת שבואו נתחיל – ואני יודעת שזה חשוב למרכז שלטון מקומי ולך, עדי, שאנשים יוכלו להיכנס לאתר ויבינו איפה נגיש ואיך נגיש ומה נגיש, ושהם יוכלו להגיע עם כיסא גלגלים, למי פונים אם יש בעיה, האם צריך להודיע מראש למישהו שיסיע לי, בכל הדברים, שיהיה קצת בשר, שהם יבינו לקראת מה הם הולכים.

שירלי פינטו קדוש: עדי, את אתנו?

עדי אבירם: כן, הראיתי רק לעינב מה הפורמט שאני דורשת שיהיה בחופי הרחצה.

שירלי פינטו קדוש: אז אפשר באמת לקחת את יובל שיעזור, כאדם עם מוגבלות.

שירלי פינטו קדוש: אני חושבת שפה כולנו נרוויח, לא רק אנשים עם מוגבלויות אלא כמו שאמרו כאן – גם קשישים, אנשים עם עגלות, משפחות – כולם.

איתן גינזבורג: אני ממחלקת הנגישות בעירית הרצליה.

איתן גינזבורג: יש לנו יועץ נגישות שהוא גם עם חירשות, ואני רגילה לדבר לאט ליד אדם עם חירשות.

שירלי פינטו קדוש: למה?

שירלי פינטו קדוש: יש מתורגמנית, והיא מתרגמת הכול באופן שוטף.

שירלי פינטו קדוש: לא צריך לאט.

איתן גינזבורג: אז קודם כל ממידע שקיבלתי בדקות האחרונות – ההנגשה הייתה באמת 125-120 מיליון שקלים, כשהחלק התחתון בלבד עלה 10 מיליון שקלים.

איתן גינזבורג: זאת אומרת, הטיילת התחתונה – יש לנו עליונה ותחתונה, שהמעליות מגיעות ביניהן - - -

שירלי פינטו קדוש: את מדברת על חוף שיש בו צוק?

איתן גינזבורג: שלוש חופים נגישים אצלנו – אכדיה צפון, מרכז ודרום.

איתן גינזבורג: וההתחלה היא כמובן איפה שהמעליות, עד קניון ארנה, אם אתם מכירים.

איתן גינזבורג: החופים שלנו נגישים לחלוטין, ומעבר לזה אנחנו עושים גם השלמות הנגשה בשלוש השנים האחרונות, גם בטיילת העליונה וגם בטיילת התחתונה.

שירלי פינטו קדוש: שלושה חופים שעלו כמה?

שירלי פינטו קדוש: רק ההנגשה עצמה, לא כלל השיפוץ.

איתן גינזבורג: אז זהו, זה תהליך שכבר 15 שנה קורה, ורק החלק התחתון עלה 10 מיליון שקלים, ועד היום הזה הגיע ל-25 מיליון כי גם שיפצו את החלק העליון בצורה שהיא מעבר.

איתן גינזבורג: אז אפשר להגיד שזה 10 מיליון לחלק התחתון, שזה החלק המסובך יותר.

יובל וגנר: אבל זה טיילת של כולם, זה לא רק נגישות.

איתן גינזבורג: יש לנו שתי מעליות, יש לנו טיילת מאוד רחבה, יש לנו שלושה חופים נגישים עם שבילים עד המים, יש מלתחות ושירותים בכל אחד מהם, יש כיסאות, יש כיסא לילדים שהבאנו במיוחד.

איתן גינזבורג: זה לא תהליך קל ופשוט, במיוחד במקומות שיש בהם צוקים.

יובל וגנר: אבל שוב – כואב לי שאתם מציגים את זה כאילו שזה רק לנגישות.

איתן גינזבורג: לא, ממש לא רק לנגישות.

איתן גינזבורג: עבודת הנגישות שנדרשה בהתאם למה שנדרש על פי החוק וכמובן שיתאים לכולם – 10 מיליון שקלים, בסופו של דבר.

איתן גינזבורג: העבודה היא עובדה בצוקים.

יובל וגנר: אני מגיע הרבה לחוף הזה.

יובל וגנר: זאת דוגמה נהדרת איך לעשות את זה נכון, אבל צריך להבין שההוכחה שזה טוב היא כי כולם משתמשים במעליות, בשביל שהולך בצד למטה כמעט אף אחד לא משתמש, כולם משתמשים בשבילים.

איתן גינזבורג: זה לא נכון, זה לא נכון להגיד את זה כי גם אני נמצאת הרבה בחופים האלה וגם אנחנו עושים שם סיורים ויש לנו את המנהלת שעושה את הביקורות שלה.

איתן גינזבורג: משתמשים בהכול.

איתן גינזבורג: אני מסכימה לחלוטין שזה בשביל כולם, זה מתאים באמת לכולם.

איתן גינזבורג: אבל משתמשים גם בצד וגם במעליות וגם בכניסה מלמעלה.

איתן גינזבורג: עשינו כמה כניסות נגישות לחוף.

שי שמאי גליק: אבל החוף הנפרד לא נגיש אצלכם.

איתן גינזבורג: החוף הנפרד לא נגיש, לצערנו, בגלל סיבות הנדסיות שלא מאפשרות לנו, כרגע.

איתן גינזבורג: גם על זה עובדים.

איתן גינזבורג: עוד פעם – זה תהליכים, זה לא דבר שקורה ביום.

שי שמאי גליק: אני יכול להגיד לך שאני פניתי כדי להנגיש את החוף הנפרד, יש פה גם כתבה - -

איתן גינזבורג: אני יודעת, דיברנו לפני כמה שנים.

שי שמאי גליק: - - אז מישהו אמר לי, וגם קיבלתי חלקית את התשובה, שהיות שהרבה חרדים מגיעים להרצליה מחוץ לעיר אל החוף, וזאת אמת – אז שראש העיר בני ברק יממן את ההנגשה.

שי שמאי גליק: מישהו לא רשמי אמר את זה.

איתן גינזבורג: מי אמר את זה?

שי שמאי גליק: לא משנה.

שי שמאי גליק: אני אומר – היא בעצם אומרת שבחוף בהרצליה יש שלושה חופים - - -

עאטף חיראלדין: החוף הוא של הרצליה ולא של בני ברק, עזוב.

שירלי פינטו קדוש: אני אתן לך זמן לדבר על החופים הנגישים הנפרדים, אני חושבת שזה חשוב וצריך להתייחס לזה - - -

שי שמאי גליק: היא אומרת שבהרצליה יש שלושה חופים נגישים במאה אחוז, ואפילו לא נפרד אחד.

שי שמאי גליק: יש כאן חוסר פרופורציה.

שירלי פינטו קדוש: אבל היא ענתה לך שעובדים על זה.

איתן גינזבורג: מדובר על שלוש שנים ושוב – אני אומר לך שזה קשה כי זה בסופו של דבר צוקים.

איתן גינזבורג: זה לא קורה בן יום, ואני חושבת שהרבה נמצאים פה מתוך הרשויות, והביורוקרטיה, והם מבינים את התהליך שאנחנו צריכים לעבור עם המון המון גורמים מסביב.

איתן גינזבורג: אבל אני כן יכולה להגיד לך שזה בתהליך עבודה.

איתן גינזבורג: מנסים למצוא פתרונות מכל הכיוונים.

איתן גינזבורג: אני יודעת שיש שיתופי פעולה גם עם ערים אחרות בנדון.

איתן גינזבורג: לא מתעלמים מזה, ממש לא.

עאטף חיראלדין: בחוף הנפרד יש בעיות של תכנון.

שי שמאי גליק: השאלה היא איך פותרים.

שי שמאי גליק: הבעיות קיימות.

עאטף חיראלדין: הגשת פעם בקשה להיתר?

שי שמאי גליק: לא.

עדי אבירם: לא, אבל גם ברשות הטבע והחופים וגם המשרד לאיכות הסביבה – יש הרבה התנגדויות לנגיעה בצוקים.

עדי אבירם: זה לא פשוט.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: בגדול אני רוצה שנתקדם ולתת את רשות הדיבור לשגיא אפשטיין, מייצג תחום הגלישה הנגישה.

שגיא אפשטיין: אני מארגון גולשי הגלים בישראל, רכז תחום גלישה נגישה ומאמן הנבחרת הפאראלימפית של גולשי הגלים בישראל.

שגיא אפשטיין: תודה רבה שהזמנתם אותי, אני מאוד מתרגש להיות במעמד הזה.

שגיא אפשטיין: אני אתחיל במשהו אופטימי.

שגיא אפשטיין: אני התחלתי להתעסק בנגישות לפני 30 שנה כמדריך שיט בעמותת אתגרים, בזמנו.

שגיא אפשטיין: ואז באמת לא הייתה מודעות בארץ, אפילו לבנק אי אפשר היה להגיע.

שגיא אפשטיין: אז אתחיל במשהו אופטימי.

שגיא אפשטיין: אני שמח לראות היום שאנחנו פה בדיון הזה, והדיון הזה מתקיים וכבר יש תוצאות ויש הרבה חופים נגישים.

שגיא אפשטיין: המספרים – לא כולם מרוצים, אנחנו שואפים לשפר ולהגיע להרבה יותר.

שגיא אפשטיין: אבל אני יודע להגיד על הצד שלי מתחום גלישת הגלים: גלישת הגלים היא ספורט פארלימפי, אנחנו, גולשי הגלים – החזית שלנו היא שם, בין קו היבשה וקו המים, שהיא נקודת מפגש מאוד משמעותית.

שגיא אפשטיין: אני מהעיר אשדוד ואני יכול להגיד שהרבה חופים באמת מונגשים – שלושה חופים, שזה משהו שלא היה לפני 10 שנים כשהייתי ילד, אז אני אופטימי ואני מקווה באמת שכל החופים בארץ יהיו מונגשים, בהמשך למה שיובל ציין פה.

שגיא אפשטיין: יובל ציין בהתחלה כמעט הכול אבל אני אחזור, בקטנה: הנושא של השלמה של שבילים, בהנגשה בחופים.

שגיא אפשטיין: אני אגיד את זה מהצד שלי כאחד שמבצע את ההנגשות למים.

שגיא אפשטיין: הרבה פעמים אנחנו נתקלים בחופים שהשירותים סגורים, אין מקלחות, אין עם מי לדבר.

שגיא אפשטיין: שביל הבטון המסותת הזה הוא נחמד, אבל כשיש שפל השביל הזה מאוד רחוק מהמים בעונות מסוימות.

שגיא אפשטיין: לצערנו – בעונות החורף הרבה חופים לא נגישים, היום זה די פתיר עם שבילים - - -

שירלי פינטו קדוש: סליחה שאני עוצרת אותך – כשאתה נתקל בסיטואציות כאלה, מה אתה עושה?

שירלי פינטו קדוש: יש למי לפנות לדווח?

שגיא אפשטיין: אז לשמחתי בעיר אשדוד ספציפית יש לנו באמת מנהלת חופים שאני פונה אליהם ובאמת מגישים לי כיסאות לחופים הספציפיים שאני צריך, מביאים לי את הכיסאות.

שירלי פינטו קדוש: אבל בגלל היכרות קודמת, שמכירים אותך.

שגיא אפשטיין: כי מכירים אותי, בדיוק.

שגיא אפשטיין: מכירים אותי ויודעים מה אני עושה.

עאטף חיראלדין: גישה בחורף לקו המים?

עאטף חיראלדין: לגולשים או לשוחים?

שגיא אפשטיין: גם לגולשים וגם למתרחצים.

עאטף חיראלדין: - - - לא בעונות רחצה.

שגיא אפשטיין: אז לא בעונות רחצה יש תחנות פתוחות בעיר אשדוד, שכן עומדות לרשות המתרחצים, והם יכולים לבוא לתחנות ספציפיות ולרחוץ.

שגיא אפשטיין: נתקלתי במקרים שבהם היו קבוצות גדולות, הרבה חבר'ה שרצו להיכנס למים.

שגיא אפשטיין: הביאו לי חמישה כיסאות, עם הרבה עזרה.

שגיא אפשטיין: זה עדיין מאוד מגביל ומקשה.

שגיא אפשטיין: אז באמת, כל מה שקשור לשיפור והנגשה ושירותים וקו המים זה דבר שהוא מאוד משמעותי.

שגיא אפשטיין: אני יכול להגיד שבחצי השנה האחרונה במסגרת איגוד גולשי הגלים בנינו קורס לגלישה נגישה שממש מלמד הנגשה, מעברים בין כיסאות, איך מהכיסא לחוף, מהחוף לגלשן, למים וחזרה.

שגיא אפשטיין: אז יובל ציין את הנקודה הזאת, באמת בנינו איזה מערכת הדרכות שכבר 30 מדריכים בבתי ספר בישראל מוכשרים לעשות את זה ומוסמכים, ונשמח לקדם את זה הלאה.

שגיא אפשטיין: בנושא אחרון, לסיכום – אני שומע אתכם מדברים על תקשורת, כל הזמן נושא של תקשורת, איך מביאים את זה לציבור, איפה יש חוף מונגש.

שגיא אפשטיין: אולי זה המקום, אבל בעוונותיי, בכל הנושא של נגישות בחוף עם הניסיון שלי, היה לי איזה רעיון – ונשמח לעבוד עם יובל בהמשך, אם הוא ירצה – ליצור איזושהי אפליקציה שנקראת "בא לי ים".

שגיא אפשטיין: כל אחד יוכל לרשום איפה החוף שלו, איפה יש כיסא, איפה לעיוור, איפה כל אחד יכול לגשת – קל, נגיש.

שגיא אפשטיין: ועם שיתוף, פעולה עם כל הערים והרשויות – אני בטוח שזה יהיה בר ביצוע.

שגיא אפשטיין: תודה על ההזדמנות שנתתם לי להיות פה.

שירלי פינטו קדוש: תודה.

שירלי פינטו קדוש: התייחסות משרד הפנים.

עאטף חיראלדין: אני מנהל אגף חופי רחצה במשרד הפנים.

עאטף חיראלדין: קודם אני רוצה לברך על הדיון הזה.

עאטף חיראלדין: זאת פעם ראשונה מזה 12 שנה שמתקיים כזה דיון על נגישות בחופי הרחצה.

שירלי פינטו קדוש: הגיע הזמן.

עאטף חיראלדין: אני יכול להגיד שבכמה השנים האחרונות עשינו.

עאטף חיראלדין: פנה יובל אלי, ואפילו גם הזמנתי אותו לתת הרצאה באחד הכנסים של מנהלי החופים שאני מקיים כל שנה בתחילת עונת הרחצה, כדי להביא למודעות של מנהלי החופים לעניין הנגישות.

עאטף חיראלדין: אני יכול להגיד שמשרד הפנים עושה הכול, כל מה שביכולתו – גם תקציבים, גם פיקוח, ועובד על זה ברשויות המקומיות כדי להביא למודעות של הנגשת חופי הרחצה.

עאטף חיראלדין: מזה כמה שנים אנחנו מבצעים גם סקר של כל החופים המונגשים, מפרסמים את זה באתר מספר הפנים.

עאטף חיראלדין: אני יכול להגיד לך, יובל, שמה שפרסמנו זה זה למעשה מעודכן, כאשר במשרד הפנים זה מעודכן.

עאטף חיראלדין: עברתי על זה היום לפני הדיון - - -

שירלי פינטו קדוש: זה מפורסם באתר משרד הפנים?

עאטף חיראלדין: מפורסם באתר הפנים כאשר זה מחולק לפי רשויות.

עאטף חיראלדין: כל החופים – מה מונגש, חניה, שירותים וחניות, הנגשה לצל, הנגשה למים וכיסאות רחצה לנכים – כל הפרמטרים האלה מופיעים בתוך האתר, מסומן אם יש או אין.

שירלי פינטו קדוש: ואם עכשיו אני נכנסת כאזרחית מן השורה לאתר משרד הפנים – בקלות אני מוצאת את זה?

עאטף חיראלדין: כן, את רואה את הטבלה הזאת.

עאטף חיראלדין: בהחלט.

עאטף חיראלדין: כל אזרח יכול להיכנס לאתר של משרד הפנים בחלק של חופי רחצה, ולעיין בטבלה.

שירלי פינטו קדוש: האם האזרח הפשוט מן השורה יודע איך להגיע למידע הזה?

שירלי פינטו קדוש: האם הוא לא קבור שם?

עאטף חיראלדין: כן, כן.

עאטף חיראלדין: דרך האתר הוא יכול בהחלט לדעת.

עאטף חיראלדין: זה מחולק לפי רשויות, אמרתי.

עאטף חיראלדין: הנה, מחולק –איגוד ערים כינרת, זה לפי הטבלה של אתר משרד הפנים.

עינב ניסים ברנס: אני עשיתי חיפוש עכשיו – רשימת חופים מונגשים בגוגל.

עינב ניסים ברנס: הקישור הראשון שיצא זה לרשימה שלו.

עינב ניסים ברנס: בגוגל, ראשון.

עאטף חיראלדין: אני יכול להגיד שכל החופים בארץ – כל הרשויות הנגישו בהתאם לתקנות נגישות של בעלי מוגבלויות למקומות ציבור שאינם מבנים, כאשר אני הייתי שותף לתיקון הזה שהיה ב-2012.

עאטף חיראלדין: כל הרשויות.

עאטף חיראלדין: יש רשות אחת או שתיים, אני יכול להגיד – עמק הירדן וחוף השרון.

עאטף חיראלדין: בחוף השרון אף אחד לא יכול להנגיש, מי שמכיר את השיפועים שם – אף אחד לא יכול להגיע לשם, ועמק הירדן – כשזה חופים פרטיים בתוך הקיבוצים שם, הם לא מונגשים.

עאטף חיראלדין: אבל שאר הרשויות הנגישו את החופים שלהן – בהתאם לתקנות, עד ארבעה חופים אחד צריך להיות מונגש.

עאטף חיראלדין: חמישה חופים שיש לרשות –חייבים להנגיש שניים, ומעל חמישה – שניים ועוד ארבעה נוספים.

שירלי פינטו קדוש: ויש לך נתון כמה חופים מונגשים?

עאטף חיראלדין: לא, אני יכול לעשות את החישוב הזה אחרי כן, מתוך הטבלה.

שירלי פינטו קדוש: חייבים את הנתון הזה בשביל הפרופורציות.

שירלי פינטו קדוש: אם אין את הנתון אנחנו מגששים באפילה.

עאטף חיראלדין: הנתון הזה, אם זה נתון כללי אני לא יודע כמה זה יכול לעזור.

עאטף חיראלדין: הנתון שצריך להיות הוא לפי רשות, זאת אומרת, מי שרוצה להגיע לתל אביב יודע איזה חופים מונגשים בתל אביב.

שירלי פינטו קדוש: אז אני אשמח שאולי משרד הפנים יוכלו להשיג את הנתון – כמה חופים נגישים יש בישראל.

עאטף חיראלדין: אני אעביר את הנתון הזה לפי המידע - - - דרך אגב, שלחתי שני פקחים לכל החופים במדינה.

עאטף חיראלדין: הם ראו את כל ההנגשות האלה.

עאטף חיראלדין: ואכן, משרד המשפטים בשנה שעברה עשה ביקורות ברשויות, ורשויות בכו לי שמשרד המשפטים הוציא להם דוחות על אי הנגשה.

עאטף חיראלדין: ובאמת זה עזר הרבה לשפר את ההנגשה.

שירלי פינטו קדוש: אז הפיקוח של הנציבות עוזר.

עאטף חיראלדין: נכון.

עאטף חיראלדין: אני רוצה להגיד עוד דבר – אנחנו, משרד הפנים, מעודדים את ההנגשה.

עאטף חיראלדין: כשאנחנו מוציאים קול קורא – הוצאתי בשנתיים של 2018-2019 קולות קוראים לפיתוח חופים חדשים.

עאטף חיראלדין: אחד הפרמטרים בקול הקורא הוא למעשה שיוסיף גם לרשות ניקוד, כי מקבלים את הכסף לפי ניקוד בקול קורא, וזכיה בקול קורא זה הנגשה.

עאטף חיראלדין: וכל הרשויות שזכו בקולות קוראים ב-2018 ו-2019, למעשה, הפרמטר הזה הגדיל להם את הניקוד וקיבלו כסף גם בשביל זה.

עאטף חיראלדין: כשאני משלם להם על הבנייה של החוף אני בודק להם גם את ההנגשה.

שירלי פינטו קדוש: אז אתה אומר השקולות קוראים האלה - - - השאלה, באמת, אם בונים על ידי הקול קורא וזה חוף אז אוטומטית עושים אותו נגיש.

עאטף חיראלדין: כן, בהחלט.

עאטף חיראלדין: אחד הפרמטרים שלו להגדיל את הניקוד שלו ולזכות בקול קורא הוא למעשה הפרמטר הזה של הנגשה.

עאטף חיראלדין: שרת הפנים עכשיו נתנה לנו הנחיה להוציא קול קורא לפיתוח 10 חופים חדשים ואחד הפרמטרים לזכות בקול קורא - - -

שירלי פינטו קדוש: זה אומר שכל העשרה האלה יהיו נגישים.

עאטף חיראלדין: בדיוק.

שירלי פינטו קדוש: ובאיזה רמה של נגישות?

שירלי פינטו קדוש: מה זה אומר נגישות?

שירלי פינטו קדוש: למה אני שואלת את השאלה – כי היום לא כל כך ברור מה זאת הנגשה.

שירלי פינטו קדוש: נגיש – יכול להיות שיש חניית נכים בלבד.

עאטף חיראלדין: לא, לא.

עאטף חיראלדין: הכוונה בהנגשה זה גם שביל, מקלחות, שירותים, חניות – אמרתי, וגם בהתאם לתקנות למקומות ציבור שאינם מבנים, עד החול הרטוב עם סככות צל שלמעשה מונגשות, וגם כתוב עליהם: "הסככה לבעלי מוגבלויות", כדי שאף אחד לא ייכנס.

עאטף חיראלדין: אני מכיר רשויות שגם אוכפים בהן.

עאטף חיראלדין: מה שתיאר יובל – שלמעשה נכנסים כל מיני אנשים כי קל להם להיכנס עם העגלה לתוך הסככה הזאת, אוכפים את הדבר הזה ומוציאים את האנשים מתוך הסככות האלה, סככות הצל.

עאטף חיראלדין: לגבי החופים הנפרדים – אני חושב שטעות היא להגיד שאין אף חוף רחצה נפרד שהוא לא מונגש.

עאטף חיראלדין: אני יכול למנות לכם את אלה: החוף הנפרד בטבריה – מונגש, החוף הנפרד בעכו – שאני נתתי את הכסף הזה לפני שלוש שנים ופתחו אותו, חדש – גם נפרד ומונגש.

עאטף חיראלדין: מטה אשר – אין להם חוף נפרד.

עאטף חיראלדין: נהריה - - -

שירלי פינטו קדוש: אז בעצם מונגש זה עד החול הרטוב.

עאטף חיראלדין: עד החול הרטוב.

עאטף חיראלדין: הרי אנחנו צריכים להבין דבר אחד: הנגשה עד החול הרטוב או עד קו המים היא למעשה קצת בעייתית.

עאטף חיראלדין: למה|?

עאטף חיראלדין: הים הוא דינמי, הוא משתנה מיום ליום, משעה לשעה.

עאטף חיראלדין: ולכן ההנגשה היא למעשה בהתאם לשינוי בטופוגרפיה של החוף.

עאטף חיראלדין: יכול להיות שההנגשה עד קו המים, עד החול הרטוב, ההנגשה היא פריקה, עם משטח פריק, בהתאם לשינוי בטופוגרפיה של החוף.

עאטף חיראלדין: הנגשה פריקה, עם שטח פריק או משטח מפלסטיק.

עאטף חיראלדין: צריך לזכור ששביל מבטון מסוכן להביא לקו המים כי לא פעם אנחנו מגיעים לשם ורואים שהשביל הזה, הגלים כבר לקחו את המים מתחת – ומהשביל הזה עד לחול למטה או עד למים זה חצי מטר שזה מסוכן מאוד, וגם, מי שמגיע עם עגלה של נכים יכול ליפול שם.

עאטף חיראלדין: הייתה לנו תביעה של אחד הנכים בשנה שעברה, שהמלווה הביא אותו עד למים והוא התהפך בתוך קו המים.

עאטף חיראלדין: דבר שני, מי שילווה את בעל המוגבלות – אבל המצילים לא ילוו אף בעל מוגבלות, בשום פנים ואופן.

עאטף חיראלדין: תפקידו של המציל זה הצלה, הוא צריך להסתכל על 150 המטרים שלו - - -

שירלי פינטו קדוש: השאלה מי כן יכול ללוות, מי בעל התפקיד שאותו אדם בעל מוגבלות יכול לפנות אליו.

עאטף חיראלדין: בכל חוף יש מנהל חופים, למי שצריך את זה.

עאטף חיראלדין: יש לפנות אליו.

שירלי פינטו קדוש: אבל איך אותו אדם עם מוגבלות מגיע אליו?

שירלי פינטו קדוש: אני מעולם לא ראיתי מנהל חוף.

שירלי פינטו קדוש: אני מגיעה לחוף, ואם אני צריכה עזרה, מעולם לא ראיתי - - -

עאטף חיראלדין: הוא נמצא במזגן, בחדר.

עינב ניסים ברנס: מבחינה חוקית צריך להבין שאין חובה שבן אדם עם מוגבלות יקבל סיוע.

עינב ניסים ברנס: אני מדבר מבחינת התקנות.

עינב ניסים ברנס: במצב הנוכחי.

עאטף חיראלדין: זה אותו הדבר כמו בקניון.

עינב ניסים ברנס: אין חובה שיקבל סיוע אנושי ואין חובה שיהיה כיסא הכנסה למים.

עינב ניסים ברנס: החובה היא רק דרך נגישה עד החוף הרטוב.

עינב ניסים ברנס: הציעו פה לשנות, אבל תבינו שמבחינת החובה, אין חובה לסיוע.

עינב ניסים ברנס: אני מדבר מבחינה חוקית.

עאטף חיראלדין: זה כמו בקניון.

עאטף חיראלדין: מי שמוביל את הבחור בעל המוגבלות – זה מי שמוביל אותו, ולא מחכים שמישהו מהקניון יבוא לעזור.

שירלי פינטו קדוש: לא כל אדם עם מוגבלות מסתובב עם מלווה.

עאטף חיראלדין: דבר נוסף, משרד הפנים מתקצב את הרשויות המקומיות שיש להן חופי רחצה, גם בשוטף, גם בציוד הצלה ובטיחות.

עאטף חיראלדין: אנחנו לפני ארבע שנים נתנו ושריינו כסף לרכישת כסאות לבעלי מוגבלויות ושנית – כל רשות שמבקשת לתקן ולהסדיר הנגשה, אז גם מתוך התקציב שלנו, על אף המגבלות – אנחנו מסייעים להם.

עאטף חיראלדין: אני נותן להם כסף מתוך הציוד הצלה.

שירלי פינטו קדוש: כמה תקציב אתם מקצים לדבר, וכמה מנוצל בשנה על ידי הרשויות?

עאטף חיראלדין: התקציב הוא לא להנגשה, אלא לכלל - לרכישת ציוד הצלה, לכול.

עאטף חיראלדין: זה חסק'ה, זה אופנוע ים, זה - - -

שירלי פינטו קדוש: אז הם צריכים לנצל את זה בעצמם לצורך הנגשה.

עאטף חיראלדין: לתוך זה, אם הרשות מבקשת – אני צובע לה מתוך התקציב הזה כסף לרכישה.

עאטף חיראלדין: אם הוא אומר שהוא צריך 50 אלף שקל לכיסאות, או להעברת שביל להנגשה, אני צובע לו בהתחייבות להנגשה.

שירלי פינטו קדוש: הבעיה בדבר הזה – ואני לא מערערת על מה שאתה אומר, אבל אם הבנתי נכון, הרשויות המקומיות לא מכירות ולא מודעות לחשיבות הנגשת החופים.

שירלי פינטו קדוש: הן לא מכירות את התחום הזה, אז מראש הן לא באות ומבקשות ממך לצבוע להן כסף מיועד.

שירלי פינטו קדוש: הן לא יודעות להגיד מה הן צריכות.

שירלי פינטו קדוש: הן מנצלות את הכספים לדברים אחרים בפיתוח של העיר, שהן רואות בהם חשיבות גדולה יותר וזה בסדר.

שירלי פינטו קדוש: אבל אולי כדי שמשרד הפנים – זאת ההצעה שלי, שמשרד הפנים ישלח קול קורא לכל הרשויות המקומיות לקראת פתיחת עונת הרחצה, אם הן צריכות לשפר הנגשה, לחזק דברים, לבנות הנגשה מהתחלה - יש לנו תקציב, בואו תבקשו.

עאטף חיראלדין: אנחנו עשינו את הדבר הזה בקול קורא לשנת 2019.

עאטף חיראלדין: היו לנו 10 מיליון שקל לפיתוח חופים חדשים.

עאטף חיראלדין: ידענו שלא כל הרשויות רוצות להנגיש את החופים.

שירלי פינטו קדוש: אני לא רוצה לדבר על פיתוח חופים חדשים, אני רוצה לדבר על הנגשה.

עאטף חיראלדין: תני לי לסיים ואז תביני למה אני מתכוון.

עאטף חיראלדין: ידענו שמקסימום יילך הכסף ושאר הכסף יחזור לאוצר.

עאטף חיראלדין: ולכן מה שעשינו – חילקנו את הקול קורא לשני חלקים: חלק אחד לפיתוח חופים חדשים, ועוד חלק באותו קול קורא לבטיחות והנגשה.

עאטף חיראלדין: ואז, למעשה, יש כאלה שהגישו להנגשה, ואז הם זכו וקיבלו את הכסף הזה להנגשת החופים.

שירלי פינטו קדוש: זה היה ב-2019.

שירלי פינטו קדוש: ומה שונה ב-2022?

עאטף חיראלדין: ב-22 אנחנו יוצאים בקול קורא ששרת הפנים נתנה הנחיה להוציא, לפיתוח חופים חדשים.

עאטף חיראלדין: אמרתי – אחד הפרמטרים הוא הנגשה.

שירלי פינטו קדוש: זה נכון, אמרת לגבי החדשים.

שירלי פינטו קדוש: אני מדברת על החופים הקיימים.

עאטף חיראלדין: יכול להיות ש - - -

שירלי פינטו קדוש: שהם רוצים לתחזוקה, לשיפור, לתיקוני בלאי.

שירלי פינטו קדוש: הים דינמי, אמרנו .

עאטף חיראלדין: יש לנו גם תקציב שוטף שאנחנו מחלקים לרשויות שאינן - - -

שירלי פינטו קדוש: יש לכם תקציב שוטף להנגשה?

עאטף חיראלדין: לא.

עאטף חיראלדין: להפעלה שוטפת של חופי הרחצה, לרשויות שאינן ניתנות.

עאטף חיראלדין: וזה לא מעט כסף, בואו נגיד.

עאטף חיראלדין: ולכן, בתוך התקציב הזה – אני אצא במכתב לרשויות המקומיות שחלק מהכסף הזה ינצלו להנגשה.

שירלי פינטו קדוש: בדיוק.

שירלי פינטו קדוש: תקרא להם להנגיש, לשפץ את ההנגשה, לעשות איזשהו צעד.

שירלי פינטו קדוש: אני אגיד לך למה.

שירלי פינטו קדוש: ברשויות מקומיות – ואני מסיירת הרבה ברשויות האלה, ומדברת עם ראשי ערים, הם לא יודעים על המקורות התקציביים האלה, על האפשרות הזאת.

שירלי פינטו קדוש: הראש שלהם עסוק בכל כך הרבה דברים.

שירלי פינטו קדוש: חשוב שמשרד הפנים יגיד שהוא מתעדף את ההגשה, את אותה אוכלוסייה ושיבואו לקבל את הכסף.

עאטף חיראלדין: בסדר, תעדוף להנגשה.

עאטף חיראלדין: לגבי הכינרת , זה לא נכון שלא מונגשים בכינרת.

עאטף חיראלדין: איגוד ערים כינרת שהוא למעשה איגוד תחת משרד הפנים, מתוך 15 חופי רחצה - שניים רק לא מונגשים.

עמית בחובר: אז אני יודע אחרת.

עאטף חיראלדין: אז יכול להיות שבדקו בחורף.

עמית בחובר: אז אני רוצה להציע משהו אופרטיבי:

עמית בחובר: אני מוכן לפרסם אצלי באינסטגרם לכל הישראלים את רשימת החופים המונגשים.

עמית בחובר: מה שיסוכם כאן בוועדה כמקובל על חברת הכנסת פינטו שהוא חופים מונגשים – אני מפרסם אצלי, עם הווייז אליהם, עם כל מה שיש בהם בלי הפתעות.

עמית בחובר: יש מציל, עד איזה רמת נגישות, למי זה מתאים.

עמית בחובר: נצא מפה עם משהו אחד טוב, שאנשים יוכלו בקיץ הזה להשתמש ברשימה הזאת שוב ושוב.

שירלי פינטו קדוש: ואני מוסיפה – שאולי אפילו יוכלו לפנות אליך אם יש איזה שהם ליקויים או דברים שצריכים לשפר ולתקן.

עאטף חיראלדין: אם יש משהו אתה יכול גם לפנות אלי.

עאטף חיראלדין: אין לי שום בעיה.

עמית בחובר: אני מגיע לחופים האלה, לוקח על עצמי להגיע בעצמי, אם מישהו צריך לבוא ולבדוק ולראות, הכל נראה בעיניים.

עמית בחובר: ונשפר מפה.

עמית בחובר: יש דברים שלפעמים שיפור קטן יכול להקפיץ המון.

עאטף חיראלדין: אני לרשות כל אזרח במדינת ישראל 24/7, גם בשבתות כי אני הגוי של שבת.

עאטף חיראלדין: עוד נקודה אחת – לגבי מכתב ההנחיות שהעברתי לרשויות המקומיות שדיברת עליהן בהתחלה.

עאטף חיראלדין: עוד לפני שדיברתי עם מנכ"ל משרד הפנים, בדיוק כשהכנתי את עצמי הסתכלתי וראיתי שזה לא - - -אני לבד עובד באגף חוף ורחצה.

עאטף חיראלדין: אני לבד עם עוד שני פקחים, זה מה שיש לי.

עאטף חיראלדין: הייתה טעות באמת - - -

שירלי פינטו קדוש: יש לך צוות קטן – שני פקחים עם כל כך הרבה חופים במדינת ישראל.

עאטף חיראלדין: כן, כן.

עאטף חיראלדין: 156 תחנות הצלה במדינת ישראל.

עאטף חיראלדין: יש רק שני פקחים.

שירלי פינטו קדוש: צריך להגדיל לך את התקנים.

עדי אבירם: מה שהוא דיבר, על התקציבים – אין הגבלה.

עדי אבירם: העניין הוא שנתנו את זה רק לרשויות 1 עד 4 בסבב הראשון 2017-3014, שנוצלו 35 מיליון מתוך 50, אבל בתוך זה יש לנו רק את עכו, טבריה ונהריה באמת.

עדי אבירם: ב-50 מיליון שנתנו השנה להנגשה אין אף רשות עם חופים, כי מן הסתם הרשויות עם החופים - - -

שירלי פינטו קדוש: הם לא מודעים לזה.

שירלי פינטו קדוש: אין מודעות לתקציב הזה.

שירלי פינטו קדוש: אני אומרת לך – אני נמצאת עם ראשי ערים ואומרת להם – תבקשו ממשרד הפנים.

שירלי פינטו קדוש: יש תקציבים?

שירלי פינטו קדוש: הם אומרים לי – שירלי, איפה|?

שירלי פינטו קדוש: אנחנו לא מקבלים שום תקציב להנגשה.

שירלי פינטו קדוש: הכול נמצא שם, למטה.

שירלי פינטו קדוש: המטרה של הדיון כאן בוועדה הזאת היא לקחת את כל הדברים שלמטה, לנער, לשים אותם על השולחן שכולם יוכלו לדעת.

עדי אבירם: אז אני רק אגיד שלפני שנה וחצי, כשהתחלתי את התפקיד במנהלת היו 10 מיליון ניצול, הגענו תוך שנה וחצי ל-35 מיליון ניצול.

עדי אבירם: זאת אומרת שיש עוד 15 מיליון של 2017, אבל זה רשויות חדשות.

שירלי פינטו קדוש: כל התקציב של ה-50 מיליון, ה-15 שנשאר חוזר לאוצר.

עדי אבירם: לא.

עדי אבירם: לא נוגעים לנו בנגישות זה החלטה של משרד הפנים.

עדי אבירם: הם הגישו בקשות ל - - -

שירלי פינטו קדוש: את בעצם אומרת שיש תקציב של 50 מיליון שהוא רק לנגישות.

עדי אבירם: עכשיו, בתיקון הזה שהיה של חוק ההסדרים, רק רשויות מיעוטים קיבלו.

עדי אבירם: אף אחת מהן אין לה חוף ים, אבל אני מדברת על הנגלה הקודמת שנשארו עוד 15 מיליון עוד מהנגלה הקודמת של 2017.

שירלי פינטו קדוש: אז תנצלו גם אותם ותעודדו בקול קורא.

עדי אבירם: זה לא לחופים.

עדי אבירם: רשויות 1 עד 4 – להכול.

עדי אבירם: גם מבנים וגם מקומות שאינם בניין.

גולן לקס: שלום לכולם ותודה שהזמנתם אותי.

גולן לקס: אני מנהל נגישות ישראל חדרה בהתנדבות כבר שמונה שנים.

גולן לקס: ב-10 השנים האחרונות אני בעצמי גם הנגשתי את מרבית החופים הנגישים בארץ, 90% מהם, מנהריה ועד אשדוד.

גולן לקס: אני יבואן ומשווק של שבילים וכיסאות גלגלים.

גולן לקס: אני בעצמי אדם מרותק לכיסא גלגלים ופגוע בארבע גפיים.

גולן לקס: לגבי השאלה שלך, חברת הכנסת פינטו – לגבי כמה עולה להנגיש חוף, אז כדאי באמת לעשות את ההפרדה בין בנייה של טיילת ומבנים והכול, אבל סתם לסבר את האוזן, כדאי להבין את זה: משתמש בלי כיסא גלגלים, אדם עם כיסא גלגלים אם אין לו בחף כיסא גלגלים מותאם לים לא יכול להיכנס למים, צריך להבין את זה.

גולן לקס: כשיש בעיר כיסא גלגלים אחד – זה לא עוזר.

גולן לקס: עלות של כיסא גלגלים, לשאלתך, עולה בסביבות 13 אלף שקל פלוס-מינוס, תלוי בסוגים.

גולן לקס: שביל פריק של 30 מ' עולה בסביבות 30 אלף שקל, פלוס-מינוס.

גולן לקס: זה אומר שההנגשה פרופר, רק אם נדבר על הנגשה מקו הטיילת לכיוון המים – לא מדבר על שירותי נכים, לא מדבר על תשתיות, יכול להיות בסביבות 60 אלף.

גולן לקס: זה אומר שכל חוף שיש לו כבר שירותי נכים וכבר יש אליו גישה, אפשר ב-60 אלף לסדר שם גישה למים עם שביל וכיסא גלגלים.

גולן לקס: את זה חשוב להגיד.

גולן לקס: דבר שני, אני לוקח את הצד של המצילים פה, כי אני נתקל בהמון תלונות מהשטח של מנהלי חופים מכל הארץ.

גולן לקס: בתל אביב למשל יש צוות מפקחים שעוזר לאנשים עם מוגבלויות.

גולן לקס: הם מציעים עזרה, עזרה בלעבור לכיסא ולהיכנס למים.

גולן לקס: בחופים אחרים בארץ אומרים: אין לי את כוח האדם הזה, אני לא מסוגל לעשות את זה.

גולן לקס: אז שוב – מדובר פה על התקנים.

גולן לקס: לגבי פרסום אנשים פונים אלי כל הזמן – איפה נגיש, איפה נגיש.

גולן לקס: אני חושב שראוי שיהיה פרסום ממשלתי שאומר: מידע על חופים נגישים תמצאו באתר זה וזה.

גולן לקס: שיהיה משהו ממשלתי.

גולן לקס: דבר נוסף, שגם יהיה ידוע בתקן שכל מוקד עירוני יידע לתת את מידע הנגישות.

גולן לקס: אני עכשיו עברתי על זה עם כמה עיריות שאני גם מייעץ להן, ודאגנו שהם ירעננו את המידע ויידעו שהמוקד בעצמו אמור לתת את המידע הזה גם בטלפון וגם בכתב עבור לקויי שמיעה.

גולן לקס: חופים פתוחים.

גולן לקס: היום יש הגבלת גובה.

גולן לקס: אני עם רכב נכה – יש לי רכב גבוה, אני לא מסוגל להיכנס לחלק מהחופים בארץ.

גולן לקס: ודבר אחרון – חשוב להבין שאדם כמוני, למרות שאני פגוע בארבעת הגפיים ומסוגל להזיז שתי אצבעות אני עדיין עצמאי ומחתל את הילדים שלי, אין לי עזרה ואין לי פיליפיני שעוזר לי.

גולן לקס: אני עצמאי כל היום.

גולן לקס: יש כסאות גלגלים לים שאתם אני נכנס למים עצמאית.

גולן לקס: וזו השיטה.

גולן לקס: לא נראה לי שאם יש ציוד שיכול לתת לאדם את האפשרות להיכנס באופן עצמאי למים, אין סיבה שניקח אדם עצמאי שיש לו ידיים טובות שהוא בחוף הים יהפוך להיות סיעודי שהוא יזדקק לעזרה ולבוא מהבית עם עובד זר.

גולן לקס: צריך גם על זה לשים את הדעת.

גולן לקס: תודה רבה לכם על הבמה.

שירלי פינטו קדוש: תודה על הדברים שאמרת.

שירלי פינטו קדוש: אנחנו חייבים לסיים.

שי שמאי גליק: ברשותכם, אני אגיד בקצרה.

שי שמאי גליק: בטבריה יש היום חוף נפרד לגברים – אין שירותים ומקלחות נגישים.

שי שמאי גליק: למה?

שי שמאי גליק: ככה זה.

שי שמאי גליק: זה באתר.

שי שמאי גליק: נתניה – אין חוף נפרד נגיש.

שי שמאי גליק: נתניה זה אזור שלם.

שי שמאי גליק: הרצליה – אין, אילת – אין, בחדרה – רק בשנה האחרונה בעקבות תביעה שהגיש חבר שלי הנגישו את החופים.

שי שמאי גליק: זאת אומרת שלאדם דתי אין נגישות.

שי שמאי גליק: מה הבעיה?

שי שמאי גליק: שהחוק לא מחייב להנגיש חופים נפרדים.

שי שמאי גליק: יש פה איזה לקונה שראש עיר יכול לבחור איזה חוף הוא מנגיש, והוא בוחר להנגיש את החוף המעורב.

שי שמאי גליק: זה בסדר, אבל הוא בוחר באותה עיר להנגיש שלושה חופים מעורבים ואפילו לא אחד נפרד – זו הבעייתיות.

שי שמאי גליק: אם הוא היה בוחר רק חוף אחד והיה בוחר את המעורב, הייתי אומר שזה בסדר.

שי שמאי גליק: אבל אם הוא בוחר בנתניה 4-3 - - -

שירלי פינטו קדוש: אני מבינה את הדברים שאתה אומר, רשמתי לעצמי.

שירלי פינטו קדוש: יש לנו עוד מעט ישיבת מליאה.

שי שמאי גליק: מה שאני מציע – שבכול אזור יהיה הגדרה של לפחות חוף נרפד אחד נגיש, על פי חוק כחובה.

נדב הדר: אני מהנדס העיר של חדרה.

נדב הדר: אני בעצמי גם גולש רוח, גולש קיט ושוחה מים פתוחים.

נדב הדר: ברור לי שהחופים צריכים להיות נגישים לכולם.

נדב הדר: אני חושב שמה שאני בתור ילד חיפאי חוויתי, כולם צריכים לחוות בכל הארץ, גם בחדרה, וזו מבחינתי זכות לטפל בחוף הים של חדרה.

נדב הדר: לנו יש ארבעה חופים מוכרזים.

נדב הדר: שלושה חופים מעורבים ואחד – חוף נפרד.

נדב הדר: אנחנו מטפלים בחוף הנפרד.

נדב הדר: נכון, יש בעיות, יש המון המון בעיות שם.

נדב הדר: אני נפגשתי עם עטף.

נדב הדר: לדעתי לפני חודש.

נדב הדר: מכרו את החוף עד קו המים.

נדב הדר: עם הדבר הזה אנחנו נאלצים להתמודד.

נדב הדר: אז אנחנו מתמודדים.

נדב הדר: אנחנו נאלצנו לחתוך קצת מהחוף הכללי בשביל החוף הנפרד, עם בעיות עצומות – שאין זכויות בנייה ואין שום דבר, ולצורך כך היינו צריכים לקחת נתח ממקום אחר בשביל להסדיר את החוף הנפרד.

נדב הדר: אני מאמין שהחוף הנפרד יהיה מונגש בשנה הקרובה.

נדב הדר: אנחנו עובדים על זה.

נדב הדר: אכן יש תביעות - - -

שירלי פינטו קדוש: אנחנו חייבים להתקרב לסיום.

שירלי פינטו קדוש: התקנון לא מאפשר לנו להמשיך את הישיבה מעבר לשעה 16:00.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לסכם את הדברים – הדיון הזה היה מאוד חשוב.

שירלי פינטו קדוש: הקשבנו לכל הצדדים והמטרה הייתה להעלות את השיח לסדר היום – את נושא הנגישות בחופי הרחצה.

שירלי פינטו קדוש: מעולם לא היה דיון על זה בכנסת, מעולם לא דנו בנושא, אף אחד לא דיבר על זה.

שירלי פינטו קדוש: אני רואה פה בעיקר את הרצון הטוב של כל הצדדים – אם זה גורמי הממשלה, מרכז השלטון המקומי, משרד הפנים, הנציבות וגם של הארגונים, העמותות, הנשים, וגם משפיעני רשת שהגיעו להיות פה אתנו.

שירלי פינטו קדוש: אני חושבת שבשיתוף כוחות ועבודה ביחד נגיע לתוצאות הכי טובות לקיץ הקרוב, וגם לקיצים הבאים שיבואו עלינו.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לבקש ולחלק את דבריי לשני דברים – קודם כל יש הרבה מידע שהוא חסר, שאנחנו צריכים אותו כדי להשלים את התמונה המלאה.

שירלי פינטו קדוש: דבר אחד זה כמה חופים נגישים יש במדינת ישראל.

שירלי פינטו קדוש: נשמח שמרכז שלטון מקומי ומשרד הפנים יעבדו יחד וישלחו לנו את הנתונים כמה חופים נגישים יש במדינת ישראל.

שירלי פינטו קדוש: והדבר השני – עלות הנגשת החוף, ההנגשה עצמה.

שירלי פינטו קדוש: אני יודעת שחלוקים פה, כמה זה יעלה.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לדעת כמה עולה להנגיש חוף.

שירלי פינטו קדוש: לא עכשיו לשפץ את כל הטיילת, אלא באמת ההנגשה עצמה למען האדם עם המוגבלות, קודם כל.

שירלי פינטו קדוש: יש דברים שאני רוצה לדעת ולהבין ולהעריך את המספרים.

שירלי פינטו קדוש: הדבר שני – בעצם סיכמנו פה שמרכז השלטון המקומי יעדכן את האתר של כל העיריות לפי הפרטים – מה נגיש, איך נגיש.

שירלי פינטו קדוש: אדם עם מוגבלות יגיע ויידע אל מי לפנות.

שירלי פינטו קדוש: האם יש שביל גישה נגיש?

שירלי פינטו קדוש: האם השירותים נגישים?

שירלי פינטו קדוש: האם יש מקום לשבת שהוא נגיש?

שירלי פינטו קדוש: אני חושבת שזאת משימה פשוטה יחסית, ואני כחברת כנסת אשמח לסייע מהמידע שלי ואני בטוחה שגם כל הגורמים שנמצאים כאן ישמחו לשתף פעולה.

שירלי פינטו קדוש: וכמובן – לעדכן את הקול הקורא של הרשויות המקומיות להפיץ את המכתב לקראת פתיחת עונת הרחצה.

שירלי פינטו קדוש: תנצלו, יש לנו תקציב מטעם משרד הפנים שעוד לא נוצל – להנגיש את חופי הרחצה.

שירלי פינטו קדוש: הרשויות לצערי לא מודעות לאפשרות הזאת להנגשת החופים, שיש תקציב מטעם המשרד.

שירלי פינטו קדוש: ברגע שמשרד הפנים יעודד, יראה את הגיבוי ויתאם את הגב – הרווח יהיה של כולנו.

שירלי פינטו קדוש: ואם אפשר גם טיפ קטן – לעשות גם פרסומים.

שירלי פינטו קדוש: לפרסם איפה נגיש, לפרסם לקראת עונת הרחצה.

שירלי פינטו קדוש: תבדקו את זה בתוך המשרד איך אפשר לעשות את זה.

שירלי פינטו קדוש: אני חושבת שזאת השקעה קטנה ורווח מאוד מאוד גדול.

שירלי פינטו קדוש: תבדקו את האפשרות הזאת.

שירלי פינטו קדוש: וכן נשמח שתשלחו לנו לוועדה את סטטוס הנגישות באתרים – מה נגיש בכל חוף, איך נגיש בכל מקום, את הפירוט ואת הסטטוס של הרשויות המקומיות.

שירלי פינטו קדוש: זה כלי רשות הטבע והגנים.

שירלי פינטו קדוש: אז זהו, תודה לכולכם שהגעתם.

שירלי פינטו קדוש: אני חושבת שאנחנו עושים פה עבודה טובה ביחד.

שירלי פינטו קדוש: אנחנו נקיים עוד דיון מעקב בנושא, תודה שהגעתם, הישיבה נעולה.