ועדת העבודה והרווחה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 109, 2022-03-01 12:40

אוסאמה סעדי: אני פותח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה, הוועדה הראשית ולא ועדת המשנה.

אוסאמה סעדי: היום 1 במרץ 2022 ואנחנו מתכנסים בעקבות הצעות לדיון מהיר בנושא תאונות עבודה שהביאו למותם של תשעה פועלים מתחילת השנה.

אוסאמה סעדי: בינתיים לצערנו עד שהישיבה הזאת נקבעה ומתקיימת אנחנו כבר לא מדברים על תשעה פועלים אלא על 12 פועלים שמצאו את מותם מתחילת השנה.

אוסאמה סעדי: ההצעות לדיון מהיר הוגשו על ידי כמעט כל סיעות הבית בכנסת, בין אם בקואליציה ובין אם באופוזיציה.

אוסאמה סעדי: מי שהגיש הצעה לדיון מהיר הם חברי הכנסת אוסאמה סעדי, אלינה ברדץ' יאלוב, שמחה רוטמן, משה ארבל, גלית דיסטל אטבריאן, מירב בן ארי, אבתיסאם מראענה, מיכל רוזין, משה גפני, שרן מרים השכל ואיתן גינזבורג.

אוסאמה סעדי: אתם רואים מן הרשימה שחברי כנסת מכל הסיעות כמעט ראו בזה נושא חשוב וביקשו מנשיאות הכנסת לאשר דיון בוועדת העבודה והרווחה ולא בוועדת המשנה לאור החשיבות של הנושא.

אוסאמה סעדי: לכן אנחנו נמצאים כאן.

אוסאמה סעדי: כדרכי בוועדת המשנה, וגם עכשיו כשאנחנו מתכנסים פה בוועדה הראשית של ועדת העבודה והרווחה – ואני מודה ליושבת-ראש הוועדה חברתי חברת הכנסת אפרת רייטן שנתנה לי לנהל את הדיון החשוב הזה – אני נוהג לקרוא את שמות ההרוגים.

אוסאמה סעדי: בערבית אנחנו קוראים להם "שוהאדאא לוקמת אל עיש", שהם הקורבנות של הפרנסה.

אוסאמה סעדי: אני קורא את שמותיהם, 12 ההרוגים מתחילת השנה:

אוסאמה סעדי: ב-2.1.2022 היה ההרוג הראשון בתאונות עבודה בשנת 2022, ריזאק ג'מיל נקולה מראמה; ב-11.1.2022 עפו דיראווי מג'דידה-מאכר; ב-12.1.2022 עלאא נביל אל-הליס מיאטה; ב-20.1.2022 פועל זר מסין, לו צ'ונג חאוה; ב-21.1.2022 פועל מראש העין, עוזי חג'בי; ב-24.1.2022 עוד פועל זר מסין, צ'ין צ'יינזוג; ב-25.1.2022 עדלי בירותי מכוסרה-שכם; ב-27.1.2022 עוד פועל זר מסין, ונג זה; ב-9.2.2022 אחמד אל-סיאד מטור, ג'אזי אבו סבית

אוסאמה סעדי: אן מטור – שני פועלים שנפלו מקומה 40 בתל אביב, שניהם משכונת א-טור בירושלים המזרחית; ב-13.2.2022 סאאיד קדח מקיבלה-רמאללה; וההרוג האחרון עד היום ב-17.2.2022 הוא ג'מיל ח'טיב ממחנה ג'נין.

אוסאמה סעדי: יהיה זכרם ברוך, אללה ירחם על כולם.

אוסאמה סעדי: ביקרתי חלק מן המשפחות, אני חושב שגם מאזן גנאים ביקר חלק מן המשפחות.

אוסאמה סעדי: הייתי בג'דידה-מאכר, אני מכיר את המשפחה, משפחת דיראווי, וגם את שני הצעירים משכונת א-טור, ראזה אבו ביתן ואחמד אסיאד, ביקרנו את ההורים שלהם.

אוסאמה סעדי: ראינו מחזות קורעי-לב – בחורים צעירים בתחילת חייהם שהלכו להתפרנס וחזרו למשפחותיהם לקבורה.

אוסאמה סעדי: גם היום הייתה עוד תאונה, כמעט אין יום בלי תאונות.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על הנושא הזה כבר זמן רב, והקמנו ועדת משנה בכנסת הקודמת וגם בכנסת הנוכחית.

אוסאמה סעדי: עכשיו התקשורת מתחילה להתעניין, כל יום יש כתבות באמצעי התקשורת הכתובה, ברשתות החברתיות ובטלוויזיה מדברים על זה, הנושא הזה עלה לכותרות.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על חיים ועל מוות ועל פצועים קשה.

אוסאמה סעדי: אני אומר לכם, מה שאנחנו עושים הוא לא מספיק.

אוסאמה סעדי: אם אנחנו סופרים 12 הרוגים – עלייה של 200%, אם בשנה שעברה בתקופה המקבילה היו 5–6 ועכשיו אנחנו מדברים על 12 אז זה עלייה חדה מאוד.

אוסאמה סעדי: אנחנו תמיד אומרים: אפילו הרוג אחד, קורבן אחד הוא יותר מדי, אז קל וחומר כשאנחנו מדברים על עלייה של 200%.

אוסאמה סעדי: דיברנו על הכשרת פועלים ועל בטיחות בעבודה אבל זרוע העבודה, משרד הכלכלה, חזי שוורצמן וכל האחראים, אם לא ננקוט בצעדים דרסטיים אנחנו נמשיך לספור הרוגים ולספור גופות.

אוסאמה סעדי: אנחנו לא ניתן, לא נאפשר.

אוסאמה סעדי: לא יעלה על הדעת שיש תקנות בטיחות, תקנות הרחבת אחריות שתקועות במשרד המשפטים המון זמן, במשך תקופה ארוכה, ועד עכשיו לא הובאו ולא אושרו.

אוסאמה סעדי: לא יעלה על הדעת שאין עדיין מדיניות פיקוח ואכיפה, מדיניות ברורה שמעודכנת ומפורסמת ושכולם יודעים אותה.

אוסאמה סעדי: לא יעלה על הדעת – וקיבלנו נתונים עקב הדיון הקודם שהיה בוועדת המשנה, גם ממחלקת החקירות וגם מפרקליטות המדינה – שמוגשים רק מספר כתבי אישום בודדים, שבעה, תשעה, עשרה, כאשר יש אלפי נפגעים ומאות תאונות, ובסופו של דבר הוגשו רק שבעה או תשעה כתבי אישום, זה הכול.

אוסאמה סעדי: מחלקת חקירות, פלס, משטרה, פרקליטות, ובסופו של יום יש מספר כל כך קטן של כתבי אישום על הפרת בטיחות.

אוסאמה סעדי: גם צווי הבטיחות – המספר ירד משנת 2020 לשנת 2021, קנסות ועיצומים – ביחס למספר התאונות המספר קטן מאוד.

אוסאמה סעדי: אנחנו רואים ומתברר שהענישה לא חמורה, לא אפקטיבית, לא מספיקה.

אוסאמה סעדי: לכן התאונות ממשיכות לקרות ויש הרוגים האחד אחר השני ונפגעים כמעט בכל יום.

אוסאמה סעדי: אני מבקש שמן הדיון היום נצא עם תוצאות ומסקנות ברורות, חד-משמעיות.

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים לשמוע את כל הגורמים, את כל האחראים.

אוסאמה סעדי: אתן לכולם להתבטא ונשמע את כולם, גם את נציגי המשרדים, גם את אנשי העמותות, גם את הקבלנים.

אוסאמה סעדי: אנחנו נשמע כמובן את חברי הכנסת המציעים, ניתן לכולם להתבטא, ובסופו של דבר נצא עם מסקנות.

אוסאמה סעדי: ראשון הדוברים הוא חברי מאזן גנאים שיגיד את דבריו ואחרי כן ניתן לכולם להתבטא.

אוסאמה סעדי: בבקשה.

מאזן גנאים: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

מאזן גנאים: ללא ספק זה דיון חשוב מאוד כי חשוב להציל חיי אדם, אתה מציל עולם ומלואו.

מאזן גנאים: כל אדם מת יש לו משפחה, יש לו ילדים.

מאזן גנאים: בשבילנו הוא עולם ומלואו.

מאזן גנאים: ללא ספק אנחנו בעד להיות זהירים, בעד לעבוד בצורה בטיחותית, זה ברור, שיהיה ברור לכולם, אנחנו בעד.

מאזן גנאים: אבל מצד שני, אל לנו להפקיר את הקבלנים.

מאזן גנאים: צריך לשמוע את הכאב שלהם, את הצעקה שלהם.

מאזן גנאים: אני מבקש לא לתת לאנשים ליפול על מנת להתעשר על חשבון אותם אנשים שמסכנים את חייהם על מנת שאנחנו נבנה ונגור בכבוד.

מאזן גנאים: מה שהאיטלקים והספרדים יודעים לייצר גם אנחנו יודעים לייצר, אבל לשלוח את הקבלנים אל מחוץ לגבולות המדינה או לתת לאנשים בתוך המדינה להתעשר על חשבון אותו אדם שיוצא בבוקר וחוזר בערב ומסכן את עצמו – אנחנו צריכים להיות ערים לזה.

מאזן גנאים: אדוני היושב-ראש, אני מבקש מכבודך באמת שנשמע את צעקתם, את הכאב של כולם ולאחר מכן אם תרשה לי להתייחס שנית אני אודה לך.

אוסאמה סעדי: תודה, חברי מאזן גנאים.

אוסאמה סעדי: הדיון הזה כאמור נקבע על פי בקשתם של כל חברי הכנסת שהזכרתי והוא מתייחס לתאונות ולהרוגים בתאונות עבודה.

אוסאמה סעדי: אני מבין שיש סוגיה שהיא חמה והיא על האש, בכל הנוגע לפיגומים והאכיפה שמתוכננת להתחיל מהיום.

אוסאמה סעדי: אתן לכם להשמיע את הדברים שלכם.

אוסאמה סעדי: זה אמנם לא הנושא העיקרי, אבל בגלל חשיבות הנושא ומכיוון שאתם נמצאים כאן אנחנו נשמע אתכם.

אוסאמה סעדי: אנחנו מקיימים פגישות וישיבות גם עם משרד העבודה וגם עם משרד הכלכלה על מנת למצוא פתרונות.

אוסאמה סעדי: אנחנו מכירים את המצוקה.

אוסאמה סעדי: כבר שנים מדברים על העניין הזה.

אוסאמה סעדי: אז אתן לכם גם להשמיע את הדברים שלכם.

אוסאמה סעדי: אתחיל, ברשותכם, דווקא עם הדס תגרי, שתציג לנו נתונים על היקף מספר ההרוגים השנה לעומת השנה שעברה.

אוסאמה סעדי: אחרי כן נשמע את חכ"ל איל בן ראובן, שהיום מייצג את התאחדות הקבלנים, שגם היא מתעסקת בנושא הזה, גם בכל מה שעושים מבחינת ההכשרה.

אוסאמה סעדי: אני מבין שיש פרויקט שמתקדם ונשמע את מי שרוצה לדבר.

אוסאמה סעדי: חזי שוורצמן, אתן לך לשמוע את כולם, תרשום לך הערות ואחרי כן אתה תענה לכולם בצורה מרוכזת.

אוסאמה סעדי: בבקשה, הדס.

הדס תגרי: תודה רבה.

הדס תגרי: תודה על הישיבה, ולכל חברי הכנסת שביקשו שתתקיים.

הדס תגרי: למען האמת, אני מקווה שכולם כבר יודעים את הנתונים אז לא אפרט לגבי הנתונים בשני משפטים.

הדס תגרי: אנחנו נתונים עכשיו במשבר הכי חמור בבטיחות באתרי בנייה לפחות מזה ארבע שנים.

הדס תגרי: בתשעת החודשים האחרונים נהרגו 36 עובדים.

הדס תגרי: אני אומרת "תשעה חודשים אחרונים" כי ביוני בשנה שעברה התחילה מגמת העלייה.

הדס תגרי: 36 הרוגים זה 50% יותר מאשר בפרק הזמן המקביל בשנה שלפני כן וקרוב ל-40% יותר מאשר בפרק הזמן המקביל שנתיים לפני כן, שזה לפני תקופת הקורונה.

הדס תגרי: כלומר אם מישהו חשב שזה תוצאה של עלייה לעומת תקופה שהיקף הבנייה היה נמוך יותר אז זה לא המצב.

הדס תגרי: 12 עובדים נהרגו בתאונות עבודה מתחילת השנה, מתוכם תשעה באתרי בנייה, במשך חודשיים.

הדס תגרי: אז חומרת המצב ברורה מאוד.

הדס תגרי: לתפיסתנו היום צריך לדבר לא על חומרת המצב.

הדס תגרי: זאת ישיבה שלישית שמתקיימת בכנסת הזאת בנושא בטיחות עובדים.

הדס תגרי: מן הישיבות הקודמות ולקראת הישיבה הזאת למעשה לא קיבלנו שום תשובות.

הדס תגרי: את הטענות, לפחות חלק מן הטענות וההצעות שלנו הצגנו גם לשרה ולסגן השרה כבר באוגוסט האחרון, את הצעדים שאנחנו ממליצים לנקוט, פירטנו אותם במסמך.

הדס תגרי: הפעם עשינו את זה קצר.

הדס תגרי: בראש הרשימה מבחינתנו זה להביא לכנסת את תקנות הבטיחות בבנייה, הרחבת אחריות לבעלי תפקידים נוספים.

הדס תגרי: לא קיבלנו תשובה מה קורה עם זה.

הדס תגרי: המשרד הנוכחי רוצה לקדם או לא רוצה לקדם?

הדס תגרי: למה זה לא הגיע עדיין לכנסת?

הדס תגרי: האם זה יגיע לכנסת ומתי?

הדס תגרי: בשנה האחרונה חלה ירידה בהיקף פעולות האכיפה והתביעה.

הדס תגרי: אני מונה גם צווי בטיחות, שזה גם אכיפה – 30% ירידה באתרי בנייה.

הדס תגרי: מספר המפקחים ירד מ-80 ל-70.

הדס תגרי: עיצומים – כ-200, כמו בשנה שלפני כן, שבהשוואה לאלפי צווי בטיחות המספר קטן.

חזי שוורצמן: אלה פשוט נתונים לא נכונים.

הדס תגרי: אני מבקשת שלא תפריע לי כפי שאתה נוהג לעשות בכל דיון.

חזי שוורצמן: בפעם שעברה את הפרעת לי.

הדס תגרי: דבר שני, אני מציעה שמשרד העבודה והרווחה – סליחה, זו העבודה, מינהל הבטיחות זו העבודה, משרד הכלכלה – יתכבד ויגיש לוועדה הנכבדה ולנו הציבור מסמך מפורט שבו הוא מציג את כל הנתונים.

הדס תגרי: שלחנו לכם נייר עמדה מפורט, שלחנו מכתב לשרה לפני חודש, שלחנו תזכורת לפני שבועיים.

חזי שוורצמן: קיבלת תשובה לפני שבועיים.

הדס תגרי: אני לא קיבלתי.

ישראל אייכלר: תביא פתרונות.

ישראל אייכלר: לא ויכוחים על מספרים.

אוסאמה סעדי: הדס, אני מבקש שתסיימי להציג את הדברים.

אוסאמה סעדי: חזי, זו ההזדמנות שלך, אנחנו בשידור ישיר, כולם צופים בנו, תציג את הנתונים, תציג את המדיניות.

אוסאמה סעדי: אתן לך את כל הזמן שבעולם.

הדס תגרי: אני רוצה לומר פעם נוספת, והפעם בלי שיקטעו אותי, קיבלנו תשובה אחת במענה על המכתב ששלחנו לשרה.

הדס תגרי: לא הייתה שום התייחסות לרוב הדברים, לא מה קורה עם תקנות הבטיחות בבנייה.

הדס תגרי: לגבי הרשות לבטיחות עובדים נאמר: אנחנו צריכים לחשוב על זה.

הדס תגרי: לגבי הסנקציות שלא מוטלות, אמרו: באמת, אנחנו גם חושבים שצריך להגביר את האכיפה, אנחנו נדון בזה.

אוסאמה סעדי: אני יכול להגיד לך שבישיבה הראשונה סגן השר, בפתיחת ועדת המשנה, אמר במפורש שהם יקימו רשות אחת לבטיחות בעבודה.

אוסאמה סעדי: זה נאמר כאן.

הדס תגרי: אני רוצה לומר ליושב-ראש הוועדה שלאחר שהדברים נאמרו, גם פה בוועדה, במענה הרשמי, שחור על גבי לבן, מענה שחתום על ידי מפקח עבודה ראשי במענה לפנייה לשרה ולסגן השר, נאמר:

הדס תגרי: אנחנו צריכים לחשוב על זה.

הדס תגרי: אז אני לא יודעת למה להאמין.

הדס תגרי: לכן אני מציעה, טוען מפקח עבודה ראשי שהנתונים שנקבנו לא נכונים - - -

חזי שוורצמן: זה לא נכתב.

אוסאמה סעדי: חזי, האמן לי שאתן לך.

אוסאמה סעדי: אני גם ביקשתי דברים.

אוסאמה סעדי: תיכף נשמע גם את איל בן ראובן, נשמע את העמותות ואת כל הנציגים ובסוף אתן לך מספיק זמן לענות על הכול.

אוסאמה סעדי: תרשום את כל התשובות.

הדס תגרי: היינו פה ושמענו דברים כאלה ואחרים.

הדס תגרי: קריאות ביניים – בזה הם חזקים מאוד.

הדס תגרי: יתכבד משרד הכלכלה, מינהל הבטיחות התעסוקתית, ויגיש לוועדה ולנו הציבור מסמך יעדים, תוכנית עבודה.

הדס תגרי: פתרונות הצענו, יש פה עשרה פתרונות מה צריך לעשות: לפרסם מדיניות פיקוח ואכיפה, להגביר את הסנקציות, להגביר את החקירות, להגביר את כתבי האישום, להקים את הרשות, אבל לא להגיד "אנחנו נקים רשות" אלא להגיד באיזה מתווה אתם הולכים להקים, מה לוח הזמנים, להתחייב באופן רשמי.

הדס תגרי: תקנות הבטיחות בבנייה – מתי הן יגיעו לוועדה?

הדס תגרי: אתם טוענים שהנתונים לא נכונים – בבקשה תגישו מסמך מפורט בכתב.

אוסאמה סעדי: יש כאן נציגים של משרד המשפטים?

הדס תגרי: שקיפות מידע.

חזי שוורצמן: יש שקיפות.

חזי שוורצמן: בכל יום הצווים מפורסמים.

הדס תגרי: עם הדיבורים המניפולטיביים אף אחד לא דיבר על צווי בטיחות.

הדס תגרי: חזרנו וכתבנו – שקיפות לגבי תאונות עבודה.

הדס תגרי: באמת היה פה סגן השר ואמר: אנחנו נפרסם דוחות חודשיים.

הדס תגרי: זה היה לפני שלושה חודשים.

הדס תגרי: לא התפרסם אף דוח.

חזי שוורצמן: דוח ינואר פורסם.

אוסאמה סעדי: חזי, כך אתם רוצים לנהל דיון?

אוסאמה סעדי: תיכף אתן לך.

ישראל אייכלר: איך הדוחות האלה מונעים תאונות?

ישראל אייכלר: איך?

הדס תגרי: אני מבקשת מיושב-ראש הוועדה, באמת קצתי בהתנהגות הזאת.

אוסאמה סעדי: הדס, אני מבקש שתסיימי את הדברים שלך.

הדס תגרי: אני לא מצליחה להגיד חצי משפט.

אוסאמה סעדי: לא אאפשר קטיעה.

אוסאמה סעדי: תסיימי את הדברים שלך ואף אחד לא יקטע אותך.

הדס תגרי: אנחנו מדברים שוב ושוב, וזאת ההתנהלות.

הדס תגרי: אנחנו מדברים על דבר אחד, הוא מדבר על דבר אחר.

הדס תגרי: אנחנו אומרים 200 עיצומים בשנה, הוא אומר 800 עיצומים.

אוסאמה סעדי: הדס, תגידי את ההצעות שלך וזהו.

הדס תגרי: אגיד.

הדס תגרי: הדבר הקונקרטי שאני רוצה להגיד: תקנות הבטיחות בבנייה נכתבו כבר ופורסמו להערות הציבור לפני שנה וחצי.

הדס תגרי: אני מבקשת תשובה: מתי הן מגיעות לכנסת?

אוסאמה סעדי: אני מעלה את נציגת משרד המשפטים בזום, אנאל כהן, מתמחה.

אנאל כהן: אני מחליפה את הממונה הרלוונטית שלא יכלה להשתתף בדיון, לכן נתבקשתי להשתתף בדיון ולמסור את הדברים בשמה.

אנאל כהן: קודם כול אגיד שהתקנות נמצאות בטיפול של הגורמים הרלוונטיים במחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים ונקבעה גם סדרה של פגישות מול הנציגים בזרוע העבודה לקידום של הנושא.

אנאל כהן: אנחנו כמובן מודעים לחשיבות של הדברים ועובדים על כך במרץ.

אנאל כהן: מדובר בתקנות שהן מורכבות ובהיקף רחב מאוד.

אנאל כהן: אנחנו עובדים על הדברים.

אוסאמה סעדי: ממתי התקנות האלה אצלכם במשרד המשפטים?

אנאל כהן: אני לא יודעת למסור את המידע הזה.

אנאל כהן: ככל שצריך נמסור התייחסות מפורטת בכתב בכל סוגיה שנידרש.

אנאל כהן: אני כן יודעת לומר שאנחנו עושים מאמצים רבים כדי לקדם את הנושא.

אוסאמה סעדי: אנא תמסרי לממונה, וגם אני אפנה לשר המשפטים גדעון סער בעצמו, לא מקובל עלינו היחס הזה לוועדת העבודה והרווחה.

אוסאמה סעדי: אנחנו מזמינים אתכם עם כל הכבוד.

אוסאמה סעדי: אם הממונה לא יכול אז מישהו אחר היה יכול להגיע היום לוועדה ולהביא לנו נתונים, איפה עומד עניין הרחבת האחריות.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על זה כבר יותר משנתיים-שלוש.

אוסאמה סעדי: לא יעלה על הדעת שכאשר נופלים הרוגים האחד אחר השני אתם במשרד המשפטים מתמהמהים.

אוסאמה סעדי: כשאתם רוצים משהו אני יודע שאתם בתוך כמה ימים מביאים הצעת חוק, וכשהשר רוצה לקדם משהו הוא עוסק בזה.

אוסאמה סעדי: אז אני מבקש שאתם בתוך שבעה ימים תיתנו תשובה בכתב, מה עם תקנות הבטיחות (הרחבת אחריות), איפה הן עומדות, מה לוח הזמנים שאתם תאשרו את זה ותביאו לוועדה.

אוסאמה סעדי: תודה רבה.

הדס תגרי: אני רוצה לסיים עם שקיפות מידע לגבי תאונות.

הדס תגרי: קודם כול, פורסם דוח בסוף השנה.

הדס תגרי: מאז חלפו חודשיים.

הדס תגרי: לפני כן המתנו שבעה חודשים.

הדס תגרי: אני רוצה לחדד: אנחנו לא מדברים רק על תאונות קטלניות, וגם לא על זה דובר פה לפני שלושה חודשים.

הדס תגרי: אנחנו מדברים גם על תאונות קשות, שאין לנו מושג איפה הן קרו כי אתם לא משיבים לפניות שלנו, כך אתם עושים בשנתיים האחרונות.

הדס תגרי: הייתה פה התחייבות.

הדס תגרי: ההתחייבות הזאת לא קוימה.

הדס תגרי: אדגיש: שקיפות עבודה לגבי תאונות עבודה, לא רק קטלניות, שהמידע יתפרסם באופן שוטף.

הדס תגרי: ושיגישו תוכנית בכתב, יעדים, איוש משרות, כל הדברים שפירטנו.

אוסאמה סעדי: תודה, הדס.

אוסאמה סעדי: חבר הכנסת לשעבר איל בן ראובן, שהיום עובד עם התאחדות הקבלנים, בבקשה.

איל בן ראובן: בוקר טוב.

איל בן ראובן: ראשית, חבר הכנסת סעדי, אני רוצה לתקן.

איל בן ראובן: אני עובד בקרן לעידוד ופיתוח הבנייה, ששייכת להתאחדות הקבלנים ולהסתדרות.

איל בן ראובן: אנשים מסביב נעלבים אז חשוב לציין את זה.

אוסאמה סעדי: טוב שאתה מתקן.

איל בן ראובן: אני מוכרח להגיד, אדוני היושב-ראש, אני מסכים לכל מילה בפתיחה שלך ואני נדהם ממספר חברי הכנסת שיושבים פה עכשיו בחדר, זה לא סביר.

איל בן ראובן: דיון מהיר, למיטב הבנתי, כאשר אני הייתי חבר כנסת בדיון מהיר לפחות מי שהגיש את ההצעה הגיע לדיון.

איל בן ראובן: זה לא מצביע על רצינות.

אוסאמה סעדי: אתה צודק במאה אחוז.

אוסאמה סעדי: כאשר העניין עולה לתקשורת כולם קופצים עליו אבל כאשר רוצים להיפגש ולמצוא פתרונות אז נעדרים.

איל בן ראובן: צר לי כי את דבריי הכנתי לחברי הכנסת.

איל בן ראובן: אתה את רוב הדברים מכיר ויודע.

איל בן ראובן: אני מברך על הדיון החשוב הזה.

איל בן ראובן: אני רוצה להשתמש בניסיוני כחבר כנסת שישב בחדרים האלה.

איל בן ראובן: אני אומר לחברי הכנסת – אני מדבר אל כל חברי הכנסת שהיו אמורים להיות כאן – הנושא הזה לא נפתר בוועדות ובמילים.

איל בן ראובן: הנושא הזה נפתר בעבודה, בעבודה כפי שאתה עושה.

איל בן ראובן: אם מישהו רוצה להשתתף בעניין הזה, תפדלו, אני מזמין אותו להשתתף בעבודה בעניין הזה, שיפנה אליי לגבי מה שהוא רוצה ואני אעזור לו ללמוד את הנושא.

איל בן ראובן: מילים נשארות באוויר.

איל בן ראובן: כאשר הייתי חבר כנסת לקחתי אחריות בנושא הזה.

איל בן ראובן: אני ממשיך לממש אותה.

איל בן ראובן: אחריות בעיניי משמעותה לעשות, לשפר ולקחת אחריות גם כשהתוצאות הן רעות.

איל בן ראובן: גם כשהתוצאות רעות אני לוקח אחריות.

איל בן ראובן: כשאני ואנשיי יושבים בחדר אנחנו אומרים לעצמנו: אכן המצב לא טוב.

איל בן ראובן: בחודשיים האחרונים קרה לנו משהו, שאין לי הסבר ברור לו, לעלייה הזאת במספר התאונות, אבל אני לא מפנה אצבע לא לחזי ולא להדס ולא לאף אחד, אני מצביע אל עצמי ושואל את עצמי עם אנשיי מה לא עשינו, מה אנחנו עוד יכולים לעשות כדי לשפר את המצב.

איל בן ראובן: אעבור בקצרה על השקפים ואגיע בסוף אל מה אני מבקש מהדרג המדיני, מחברי הכנסת, לעזור לנו, כי אני חושב שצריך לעזור לנו בעניין הזה.

איל בן ראובן: רקע – בשלוש השנים האחרונות יש את הנתונים.

איל בן ראובן: בשטח קודם כול המודעות לנושא הבטיחות עלתה.

איל בן ראובן: אני מקווה שעל זה כולם מסכימים.

איל בן ראובן: יש היום חברות שעושות שינויים דרמטיים אך יש לצערי לא מעט חברות שלא עושות את הדברים האלה, אבל בסך הכול בשטח יש שינוי.

איל בן ראובן: מבחינת כמויות, תוצאות – אני לא רוצה להיכנס פה למספרים כי נתחיל להתווכח עליהם.

איל בן ראובן: זה לא חשוב.

איל בן ראובן: עניינית בהשוואה לכמות עובדים במדידה המקובלת בעולם, 1:100,000, אז יש 14:100,000 בשנת 2019 ויש 10.6:100,000 בשנת 2021.

איל בן ראובן: אנחנו לא יכולים לטפוח לעצמנו בשום אופן על השכם בעניין הזה.

איל בן ראובן: אני מגדיר את המצב רע.

איל בן ראובן: אולי רע קצת פחות ממה שהיה ב-2019 אבל הוא מצב רע, כי באנגליה היחס הוא 2:100,000.

איל בן ראובן: לשם אנחנו חותרים ולשם אנחנו צריכים להגיע, ואנחנו גם יכולים להגיע לשם וכך צריך לעשות.

איל בן ראובן: עשייה – לא אציג פה את העשייה שלנו.

איל בן ראובן: אתם מכירים את תוכנית כוכבי הבטיחות שרצה.

איל בן ראובן: היום אנחנו עברנו את החברה ה-100 שעוסקת בעניין הזה.

איל בן ראובן: אלה חברות ששינו את מצבן בהקשר לבטיחות.

איל בן ראובן: עדיין יש להן תאונות.

איל בן ראובן: אני לוקח את חברת תדהר, שעשתה שינוי גדול מאוד והייתה לה תאונה.

איל בן ראובן: אני אומר לאנשים כאן:

איל בן ראובן: אנחנו עוסקים במקצוע מסוכן.

איל בן ראובן: צריך לעשות הכול.

איל בן ראובן: גם בחיל האוויר, שהוא ה-טופ של הבטיחות, גם שם יש תאונות מידי פעם.

איל בן ראובן: אבל בוודאי צריך להוריד את מספרן ולעשות ככל שניתן בעניין הזה.

איל בן ראובן: תוכנית כוכבי הבטיחות, תוכנית בטיחות מעשית, היא התוכנית שדיברת עליה, היא תוכנית שאנחנו יזמנו, הקרן לעידוד ולפיתוח הבנייה ביחד אתנו.

איל בן ראובן: כל עובד במדינת ישראל חייב לעבור הכשרת בטיחות שלנו, שהיא הכשרה שבה נכנס העובד בבוקר ויוצא אחרת.

איל בן ראובן: הוא עובר שם על תרחישים של גובה ושל נפילת חפצים, והכול הוא עושה בידיים, הוא עושה את זה מעשית.

איל בן ראובן: הכשרנו תשע מכללות לדבר הזה ואתם תצטרכו לעזור לנו להגיע.

אוסאמה סעדי: יש לך תוכנית שקראתי עליה עם המשרד לשיתוף פעולה אזורי, עם התאחדות הקבלנים.

איל בן ראובן: אסביר בדיוק איפה אנחנו עומדים.

איל בן ראובן: התוכנית הזאת יצאה לדרך בשיתוף – ואני שמח שמינהל הבטיחות משתתף אתנו והמינהל האזרחי.

איל בן ראובן: אנחנו מתחילים במרחב הפלסטיני, שבו אנחנו הולכים לקראת מקום שכל עובד על מנת לקבל אישור עבודה בישראל יצטרך לעבור את יום ההכשרה הזה.

איל בן ראובן: אבל זה לא מספיק, אנחנו צריכים להגיע ל-200,000 עובדים.

איל בן ראובן: היום באמצעים שלנו אנחנו יכולים לעשות, במקרה הטוב להגיע ל-10,000–15,000 אבל אם המדינה תכניס אצבע לכיס בעניין הזה – אנחנו צריכים בתוך שנתיים, צריך לקבוע את זה כיעד, תוך שנתיים–שלוש כל עובד במדינת ישראל חייב לעבור את ההכשרה הזאת ואם הוא לא עובר אותה הוא לא יכול להיכנס לאתר בנייה.

איל בן ראובן: זה צעד מעשי מאוד שאני מציע לכם לעשות.

איל בן ראובן: הדברים האחרים נוגעים למנהלי עבודה – אנחנו עובדים עם מנהלי עבודה, שהם פורום חשוב מאוד, שצריך להשקיע בו, גם בהכשרה.

איל בן ראובן: למשל מנהל עבודה צריך לעבור הכשרה לא פעם אחת כאשר הוא נעשה מנהל עבודה אלא כמו ממוני בטיחות, בכל שנה הוא צריך לעבור סדרת השתפרות ולימוד וקידום.

איל בן ראובן: דיברנו על מה שקרה בשנה הזאת.

איל בן ראובן: השנה נפתחה באופן רע מאוד.

איל בן ראובן: אנחנו עושים הכול על מנת לשפר.

איל בן ראובן: הגדרת הבעיה – זה לא שאני פונה למדינה ובא בטענות כלפי המדינה.

איל בן ראובן: את הטענות אני תמיד מפנה אל עצמי.

איל בן ראובן: אבל מעורבות המדינה חשובה מאוד בעניין הזה.

איל בן ראובן: אני מדבר על מעורבות שהיא לא "עוד מאותו דבר".

איל בן ראובן: מבחינתי "עוד מאותו דבר" זה עוד אכיפה ועוד צווי בטיחות.

איל בן ראובן: שמעתי את הדס ואני שומע גם את חברי הכנסת שרוצים עוד מזה.

איל בן ראובן: אני מדבר על דברים אחרים.

איל בן ראובן: אני מדבר על עוד מן הסוג של סיוע תומך, מדיניות של סילוק כשלי בטיחות וחיזוק הגורמים שמקדמים את המוטיבציה לעשות טוב יותר.

איל בן ראובן: לשם אנחנו הולכים.

איל בן ראובן: המלצות וכיווני פתרון – עכשיו אגיד מה אני מבקש מחברי הכנסת, במה אתם יכולים לעזור לי מחר בבוקר, אם תחליטו לעשות את זה.

איל בן ראובן: חוק ביטוח לאומי – כבוד היושב-ראש, ביטוח לאומי עוזר לנו מאוד.

איל בן ראובן: תוכנית כוכבי הבטיחות ממומנת על ידי קרן מנוף, מתוך הסכמה שלהם, וזאת תוכנית יוצאת מן הכלל.

איל בן ראובן: עובדים שם טייסים שעוזרים לנו לקחת חברה ולשפר בה את הבטיחות.

איל בן ראובן: לא לבוא לשם ולראות איזו בעיה וללכת.

איל בן ראובן: בחוק ביטוח לאומי, ב-2017 יצא חוק שלא ממומש בכלום.

איל בן ראובן: יש שם עניין של תקציב – 8.5 מיליון שקל למניעת תאונות לכל הענפים, גם לבנייה, גם לעבודה, גם לחקלאות.

איל בן ראובן: זה לעג לרש.

איל בן ראובן: בנוסף, אני מציע שחוק ביטוח לאומי – ותעזרו לנו בזה, חברי הכנסת – שחברות ביטוח בישראל, מי שעושה בטיחות, מי שעושה תוכנית כוכבים, מי שמשתמש בטכנולוגיה מתקדמת יקבל פרמיות טובות יותר.

איל בן ראובן: לתמוך, לרתום.

איל בן ראובן: לא להגיד כל מיני דברים אחרים, למה אתה לא טוב.

איל בן ראובן: לתמוך בעניין הזה.

איל בן ראובן: טכנולוגיה מתקדמת – יש היום טכנולוגיות מתקדמות בעניין הזה.

איל בן ראובן: טכנולוגיה זה חלק מתרבות.

איל בן ראובן: יש היום בידיים את הדברים, רק צריך לקדם אותם.

איל בן ראובן: בשביל זה צריך משאבים.

איל בן ראובן: עכשיו אני עושה עבודה עם רשות החדשנות ועם מינהל הבטיחות ועם משרד הכלכלה, עם כולם ביחד.

איל בן ראובן: אני הולך לבחור – אני מעדכן אותך – בעוד חודש וחצי מה הן חמש הטכנולוגיות שוברות השוויון, מה שנקרא, משהו דוגמת רתמה שכאשר האדם לא נקשר היא צורחת גם אצל מנהל העבודה; קסדה שכאשר היא לא נרכסת היא צורחת.

איל בן ראובן: נהרג עובד שנפל מסולם בגלל שהוא לא רכס את הקסדה; ועוד מספר טכנולוגיות של מצלמות, שעניינן שליטה ובקרה על אתר בנייה לצורך מניעה, לפני התאונה, לא אחרי התאונה, למנוע את הדברים האלה.

איל בן ראובן: הטכנולוגיות הללו קיימות היום.

איל בן ראובן: החברות היום הבינו שיש שם כסף ויש צורך.

איל בן ראובן: אתה דיברת על תקנות אחריות וסמכות – שנתיים ממתינות איפשהו בצינור תקנות אחריות וסמכות.

איל בן ראובן: זה לא סביר.

אוסאמה סעדי: דנו בזה.

אוסאמה סעדי: אנחנו נמשיך לעקוב.

איל בן ראובן: בטיחות מעשית – כל עובד במדינת ישראל צריך לעבור הכשרת בטיחות.

איל בן ראובן: זה בידיים שלנו, רק אנחנו צריכים משאבים.

איל בן ראובן: אנחנו צריכים שתחוקקו את זה, תעבירו את זה, תראו שזה קורה.

איל בן ראובן: הקמת אקדמיה למקצועות בנייה – ההסתדרות והתאחדות הקבלנים החליטו על הקמת אקדמיה למקצועות בנייה.

איל בן ראובן: זה דבר מרכזי, שעובדי בנייה ילמדו את המקצוע.

איל בן ראובן: היום הילדה שלי יכולה ללכת לאתר בנייה ולהתחיל לעבוד שם.

איל בן ראובן: זה לא סביר.

איל בן ראובן: חייבים לקדם את העניין הזה ולהקציב לכך כסף.

איל בן ראובן: ומשפט אחרון – נבחר את הדבר הכי חשוב כי יש פה הרבה דברים חשובים – רתימת הרשויות המקומיות.

איל בן ראובן: חברים, תחשבו על הרעיון שלפיו ביחד עם המפקחים של חזי, שיש להם בעיה מקצועית, הם 80 אנשים שעושים פיקוח גם בחקלאות וגם בתעשייה וגם בבנייה.

איל בן ראובן: אני לא יודע לעשות את כל שלושת הדברים הללו ביחד.

איל בן ראובן: יש פה בעיה מקצועית.

איל בן ראובן: אבל צריך למקד את הבעיה.

איל בן ראובן: אם אנחנו נחבר את הרשויות המקומיות למאמץ הזה אנחנו נמצא דרך שבה רשויות מקומיות והמפקחים של חזי ביחד יהיו הרבה הרבה יותר רלוונטיים לעבודה.

איל בן ראובן: את הדבר הזה אתם צריכים לדחוף, שזה יקרה.

איל בן ראובן: רבותי, חברי הכנסת, לכו אתנו למקומות של המוטיבציה, לעודד ולרתום את האנשים למאמץ הזה של מניעת התאונות.

איל בן ראובן: תודה רבה.

גילה הכהן: תודה על ההזדמנות להיות כאן.

גילה הכהן: אני פעילה בארגון שנקרא "מעגלי צדק".

גילה הכהן: אנחנו מתעסקים בצדק חברתי יהודי.

גילה הכהן: בשנה האחרונה הקמנו קבוצה של צעירים בהתנדבות, צוות שמטרתו לפעול בנושא תאונות בענף הבנייה.

גילה הכהן: בשנה האחרונה כחלק מזה קיימנו מחאה מול משרד הכלכלה ואירועי זיכרון באתרי בנייה שונים, במקומות שבהם היו תאונות.

גילה הכהן: בנוסף לכך, בתשעה באב קיימנו אירוע גדול עם הציבור, שבו קראנו את מגילת איכה ושמענו סיפורים אישיים.

גילה הכהן: לפני כשבועיים, בעיתוי מצמרר, בבוקר שבו נהרגו שני הפועלים באתר הבנייה בתל אביב, התאספנו כולנו לעצרת זיכרון שנתית, ביחד עם ארגונים נוספים, ביחד עם משפחות של עובדים.

גילה הכהן: בנוסף לכך הוצאנו נייר עמדה ומדריך ביטחון, להעלות את המודעות בקרב הציבור הרחב.

גילה הכהן: אנחנו קוראים, ביחד עם הרבה אנשים מכל מגוון החברה שעומדים מאחורינו, להרחיב את שרשרת האחריות, להגדיל את מספר מפקחי הבטיחות ולהגביר את החקירה והענישה.

גילה הכהן: האחריות המוסרית שלנו כחברה היא לזכור ולתת ערך מרכזי לחיי אדם, במיוחד כשמדובר באנשים השקופים בחברה.

גילה הכהן: תודה.

אוסאמה סעדי: תודה לך.

אוסאמה סעדי: ישראל אסל מן הפורום למניעת תאונות עבודה, בבקשה.

ישראל אייכלר: אנחנו פה כל פעם מתכנסים, ועוד חקיקה ועוד חקיקה.

אוסאמה סעדי: ונמשיך להתכנס עד שנמצא פתרונות.

ישראל אייכלר: לחזי – 50,000 מפקחים.

ישראל אייכלר: ובסוף מי שעושה את העבודה לא נמצא פה, מי שמתחבא הוא זה שצריך להביא אותו לכאן.

אוסאמה סעדי: מי זה?

ישראל אייכלר: נתתי לך דוגמה: הפרקליטות.

ישראל אייכלר: תראו איך נראית סגירת תיק פלילי שבו נהרג ילד בן 19, פועל בניין.

ישראל אייכלר: הוא אפילו לא מקבל את הכבוד שעורך דין יחתום שהוא בדק את התיק שלו, שום דבר.

אוסאמה סעדי: אבל הם נמצאים בזום, הם לא מתחבאים.

ישראל אייכלר: בזום זה כמו להתחבא.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: היום יש אפשרות להיות בזום.

ישראל אייכלר: אני חושב שהם צריכים להגיע לכאן פיזית, ולא ברמה של הפרקליטות אלא פרקליט המדינה.

ישראל אייכלר: הוא צריך להוציא הנחיות ברורות איך בוחנים תיקים פליליים של תאונות עבודה, כי בסוף כל העבודה שאנחנו עושים פה, הכול מתנקז במשפך אחד, בנקודה אחת – אצל הפרקליטות.

ישראל אייכלר: אם הפרקליטות שמה מחסום לא יקרה שום דבר.

ישראל אייכלר: אם אנחנו עכשיו נוסיף עוד 20,000 תקנות וחזי יוציא עוד 50,000 צווי בטיחות, ואם צווי הבטיחות לא הולכים לתובעת הראשית לא עושים עם זה שום דבר, זה נתקע שם.

ישראל אייכלר: אז אין שום אפקטיביות לכל החוקים האלה.

ישראל אייכלר: אנחנו עובדים, עובדים, עובדים, פול גז בניוטרל.

ישראל אייכלר: אז צריך לדאוג שנציגי הפרקליטות יהיו פה פיזית, לראות את הפנים שלהם, לשמוע אותם.

ישראל אייכלר: וגם התובעת הראשית במשרד העבודה.

ישראל אייכלר: כל הזמן הם שמים את הברקס, הם עוצרים את האכיפה.

אוסאמה סעדי: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: מילים קולעות ובקצרה.

אוסאמה סעדי: מאיר שמש מן העמותה לקידום הבטיחות בענף הפיגומים, בבקשה.

מאיר שמש: קודם כול, אם מישהו נפגע ממני אישית אני מבקש ממנו סליחה.

מאיר שמש: צריך להבין, זו הפרנסה שלנו.

מאיר שמש: אין לי שום דבר אישי נגד אף אחד.

מאיר שמש: פשוט את כל התאונות מפילים עלינו.

מאיר שמש: השנה נהרגו תשעה בחורים.

מאיר שמש: זה כואב מאוד.

מאיר שמש: אפשר לומר שברוב המקרים, אולי אפילו בכל המקרים, ואם אני טועה אז חזי יתקן אותי, כל תשעת המקרים לא קשורים בקשר ישיר לפיגום זקפים.

אוסאמה סעדי: אתה מייצג רק את פיגומי הזקפים ולא פיגומים אחרים?

מאיר שמש: כן.

מאיר שמש: מה שקרה בשנת 2018, הנתונים שעליהם התבססה כל הרפורמה היו נתונים שגויים.

מאיר שמש: דיברו שם על מספר הרוגים על פיגום זקפים, ואני לא רוצה עכשיו אפילו להיכנס למספרים, אני כבר יותר מדי נסער היום.

מאיר שמש: הפילו את הכול על הפיגומים.

מאיר שמש: ניסנקורן איים בשביתה ואז מצאו אותנו כשעיר לעזאזל.

מאיר שמש: מתחילת שנת 2019, ועוד בשנת 2018, התחלנו לתעד ולבדוק כל תאונה בגובה.

מאיר שמש: רוב התאונות לא קשורות לפיגום זקפים, וגם התאונות שקשורות לפיגום זקפים – אנחנו מבקשים עזרה ומציעים את העזרה שלנו, מושיטים יד אבל אף אחד לא מוכן לקבל את היד שלנו.

מאיר שמש: חוסמים אותנו בווטצאפ, שלא נשלח.

מאיר שמש: אתמול הקמנו מטה מאבק בתאונות.

מאיר שמש: אנחנו עוברים באתרי בנייה, רואים פיגום לא בטיחותי, שולחים התראה לכל המקומות, אם זה לעיתונאים, אם זה לכם חברי הכנסת, אם זה למפקח עבודה ראשי, ומאיימים שבמידה וזה לא יטופל בהקדם אנחנו נפנה למשטרה.

מאיר שמש: אין לנו כבר מה להפסיד, אנחנו כבר הפסדנו את הכול.

מאיר שמש: לגבי הציוד שלנו אתם אומרים לנו: תזרקו.

מאיר שמש: למה לזרוק?

מאיר שמש: שמישהו יסביר לי.

מאיר שמש: אם עמוד שקניתי לפני 2018 והוא לא מסומן, ועכשיו אותו יצרן קיבל תקן על אותו עמוד ואותה מיטה של הפיגום, למה אני צריך לזרוק אותו?

מאיר שמש: אל תיקח את זה אישית, בני.

מאיר שמש: אם יש בעיה בין מכון התקנים לבין חזי איך לסמן, מי לוקח את האחריות, מצאנו פתרון.

מאיר שמש: אמרנו: אנחנו ניתן תצהיר שהציוד הזה עומד בתקן, שקנינו אותו מיצרן מוסמך שקיבל את האישור.

מאיר שמש: אבל אף אחד לא עונה לנו.

מאיר שמש: אנחנו מסתובבים בלילות, אם זה בבית של יאיר גולן, אם זה בבית של אורנה ברביבאי.

מאיר שמש: לא נעים לנו היום לחסום את כביש 1, אנחנו לא רוצים את זה.

מאיר שמש: מה אנחנו מבקשים?

מאיר שמש: רוצים להתפרנס בכבוד ולהגיע – איל בן ראובן דיבר על תוכנית הכוכבים.

מאיר שמש: אני לא חושב שיש מישהו בכל החדר הזה שלא דיברתי איתו על נושא הבטיחות, כמה זה כואב לנו.

מאיר שמש: אתם פשוט לא מבינים כמה זה קשה לנו.

מאיר שמש: אף חברת ביטוח בכלל לא רוצה לבטח אותנו.

מאיר שמש: לפני 15 שנים הפרמיה הייתה עולה לי 2,000 שקל בשנה.

מאיר שמש: היום ב-60,000 שקל לא מבטחים אותי.

מאיר שמש: וגם כשאנחנו מבוטחים אנחנו לא מבוטחים.

מאיר שמש: למה?

מאיר שמש: כי יש היעדר אכיפה.

מאיר שמש: זה אומר שנתתם לנו רישיון להיות פושעים.

מאיר שמש: אנחנו פושעים.

מאיר שמש: חס וחלילה כשקורית תאונה אנחנו פושעים.

מאיר שמש: פשוט זרוע האכיפה לא אוכפת, אבל זה לא אומר שאם מישהו עבר באור אדום והמשטרה לא נתנה לו דוח אז הוא לא עבר באדום, כי הוא עבר באדום, הוא אשם בתאונה.

מאיר שמש: יש לנו הרבה דרכים.

מאיר שמש: ביקשתי מחזי – עושים לנו ישיבות בזום שאין להן שום תיעוד, לצערי, ואז בשלב מסוים סוגרים את הזום, "תודה רבה, זה לא בסמכות שלנו".

מאיר שמש: בכל שיחות הזום שלנו אנחנו מבקשים – ואם אני משקר אז שמישהו יקטע אותי – להגיע למקסימום בטיחות.

מאיר שמש: למשל יוצאים לקורס מרכיב מקצועי לפיגומים.

מאיר שמש: מה שואלים את הפועל?

מאיר שמש: איזה סוג סגסגת וכמה זה וכמה זה, ואם זה בעובי כזה או בעובי כזה, והרוח.

מאיר שמש: מה, יש לנו מד רוח?

מאיר שמש: אם הרוח באה מצפון, מדרום.

מאיר שמש: פועל פלסטיני שבקושי מדבר עברית צריך לענות על מבחן אמריקאי שבו שואלים אותו על הסגסגת, אם היא סגסגת כזאת או סגסגת אחרת.

מאיר שמש: אז מה?

מאיר שמש: זה ימנע את התאונות?

מאיר שמש: בואו תלמדו את מה שביקשתי ואמרתי כבר עשר פעמים, את שלבי ההרכבה.

אוסאמה סעדי: מאיר, אנחנו מבינים את זה.

אוסאמה סעדי: מה ההצעה שלך?

מאיר שמש: ביקשתי שילמדו שלבים של הרכבת פיגום.

מאיר שמש: שלחתי אתמול לחזי – מה עושים פועלים?

מאיר שמש: לצערי זה פועלים שלנו, אבל מה הם עושים?

מאיר שמש: מפרקים את המעקות, עומדים למעלה כשהם חשופים ואז הם מורידים גם ציוד.

מאיר שמש: זה מסוכן.

מאיר שמש: שלחתי לחזי, שלחתי גם לקבוצה של הדס ואנחנו מטפלים, ושלחנו בקבוצות שלנו וישר הורידו את הפועלים.

מאיר שמש: אנחנו היום משמשים כזרוע האכיפה.

מאיר שמש: כל מי שרואה משהו, ואפילו אריק יגיד, לפני שלוש שנים בבת ים שלחת לי תמונה שזורקים עמודים.

מאיר שמש: ישר טיפלתי בזה.

מאיר שמש: אנחנו לא מבקשים משכורת על זה.

מאיר שמש: חסרים להם מפקחים – אנחנו יכולים להירתם ולעזור.

מאיר שמש: אנחנו מבקשים להגביר את הבטיחות.

מאיר שמש: כמה שיותר בטיחות – לנו טוב יותר.

מאיר שמש: עכשיו מדברים על הפיגום בדגם האירופאי.

מאיר שמש: נכון, אני בעל עניין אבל אני רוצה להגיד שהציוד הישראלי – היחיד שאני יכול לדבר אתו פה בקשר לזה הוא אריק, שהוא איש מקצוע, ואריק יתקן אותי אם אני טועה: הפיגום האירופאי כשהוא בא בחי"תים, כשהפועל עולה למעלה כולו חשוף.

מאיר שמש: נכון?

מאיר שמש: הוא חשוף לנפילה.

מאיר שמש: זה אלמנט כבד מאוד.

מאיר שמש: לעומת זה הפיגום הישראלי של נוריאלי, העמוד בולט מטר.

מאיר שמש: מה שנשאר לפועל כשהוא עולה למעלה והוא עוד לא רתום זה רק לשים את המעקה.

מאיר שמש: דבר נוסף, התקשרתי לאחד היבואנים ושאלתי אותו: איך הפיגום שלך?

מאיר שמש: אפשר לפרק את המעקה בקלות?

מאיר שמש: הוא מתגאה בזה, שלחתי לכם את ההקלטות, שאפשר לפרק את המעקה בקלות.

מאיר שמש: רוב הנפילות בגובה, ממה הן קורות?

מאיר שמש: מכך שאנשים פותחים את המעקות.

מאיר שמש: יש אנשים שאין להם אחריות ולא מחזירים את המעקה.

מאיר שמש: הוא אומר: אני גמרתי את שלי, יבוא הפועל הבא, אם ייפול אז ייפול.

מאיר שמש: עוד דבר חשוב מאוד, ביקשנו דבר אחד, ליד הפיגומים להקים פיגומי אקרו, שכל הציוד לא ירד על הפיגום.

מאיר שמש: הפיגום לא אמור להחזיק טונות של חומר, אם זה באלות של חול, אם זה באלות של מלט, את חיפוי האבן והכול.

מאיר שמש: היום כדי לשדרג את הפיגום שלנו לפיגום האירופאי, אני מדבר על מה שעלה לנו 20,000 שקל, היום הוא עולה 140,000 שקל.

מאיר שמש: לשפר את הפיגום שלנו לפיגום ישראלי תקני יעלה לנו 40,000 שקל.

מאיר שמש: אבל יש את העניין של הסימון.

מאיר שמש: אנחנו מבקשים שיורידו את העניין הזה.

מאיר שמש: תנו לנו אורך חיים, עוד עשר שנים לגבי מה שלא מסומן ואז תזרקו.

מאיר שמש: אנחנו לא נגד הבטיחות.

מאיר שמש: אנחנו אומרים: אין לנו התנגדות להחליף את הפלטות, המעקות – זה דבר מבורך להחליף את המעקות האלה למעקות שימנעו פירוק, שאף פועל לא יוכל לפרק את המעקה אלא אם כן יבוא עם דיסק.

קריאה: מה עם העץ למטה?

מאיר שמש: העץ עבר את מכון התקנים, יש עץ עבה יותר.

קריאה: הייתם בהלם כולכם אבל העץ עבר את מכון התקנים.

אמנון שינדלר: שלום לכולם.

אמנון שינדלר: אני יושב-ראש ועד מנהלי עבודה ארצי בבנייה ותשתיות.

אמנון שינדלר: אני שמח שאפשרתם לי להגיע היום לוועדה להשמיע את קולנו, כי הוא לא נשמע בעבר.

אמנון שינדלר: הוא נשמע בשנים הקודמות אבל לא בשנה האחרונה.

אמנון שינדלר: אני רוצה להגיד דבר אחד.

אמנון שינדלר: כולם פה מדברים על דברים חשובים מאוד אבל מי שהוא האחראי היחיד פה על כל נושא הבטיחות זה אנחנו, מנהלי העבודה.

אמנון שינדלר: אותנו מאשימים בפלילים.

אמנון שינדלר: אנחנו אמורים לעשות את כל מה שמחליטים פה ואת כל הרעיונות היפים שמעלים פה.

אמנון שינדלר: יפים מאוד, אבל אף אחד לא מדבר פה מהשטח עצמו.

אמנון שינדלר: אני אומר לך, עד שלא יפתרו את הבעיה שמנהל עבודה הוא האחראי היחיד בשטח והוא צריך להיות אחראי על אין-ספור עובדים ולשמור עליהם כדי שהבטיחות תהיה ברמה שצריך, והוא לא יכול לעשות את זה, הוא לא סופרמן, ואני צועק כבר שנים רבות על הדבר הזה, לא יקרה כלום כי כל מה שמחליטים וגם ענישה מרובה, זה הכול על ראשו של מנהל העבודה בלבד כי הוא היחיד שמואשם בפלילים.

אמנון שינדלר: אף אחד פה לא מואשם בפלילים, כולם מתנערים מאחריות, כלומר אין אחריות עליהם מבחינת החוק פרט למנהלי עבודה, כי לפי התקנה העבודה חייבת להתבצע באחריותו המתמדת של מנהל העבודה.

אמנון שינדלר: את זה צריך לשנות.

אמנון שינדלר: לא יכול להיות שמנהל עבודה יהיה הש"ג של כולם.

אמנון שינדלר: כולם מדברים וכולם חכמים וכולם מציעים כל מיני דברים אבל, כבוד היושב-ראש, לא יכול להיות דבר כזה שאדם אחד יהיה סופרמן ויהיה אחראי על כל העובדים.

אמנון שינדלר: העובדים לא מקבלים את ההכשרות הדרושות.

אמנון שינדלר: מנהל עבודה, למרות שהוא עושה 90% מעבודתו בביצוע בפועל, מלבישים עליו את כל נושא האחריות בפועל על כל תאונה שקורית.

אמנון שינדלר: מנהל עבודה הולך לחקירה, הוא נשפט, הוא עובר שלוש שנים של סבל.

אוסאמה סעדי: מה אתה מציע?

אוסאמה סעדי: מנהל עבודה, מה הוא יעשה?

אוסאמה סעדי: מה התפקיד שלו?

אמנון שינדלר: את מנהל העבודה מעסיקים היום לביצוע העבודה בפועל, הוא המנוע של האתר.

אמנון שינדלר: בנוסף הלבישו עליו את כל נושא האחריות.

אמנון שינדלר: הוא לא יכול לשמור על 500 עובדים.

אמנון שינדלר: תבינו, הוא אדם אחד, הוא לא סופרמן.

אמנון שינדלר: הצעתי לעשות את הרחבת האחריות על עוד אנשים, כמו מנהלי הפרויקט, שלא מוגדרים בחוק, כמו קבלני המשנה, כאשר העובדים הם של קבלני המשנה ולא שלנו.

אמנון שינדלר: אני לא מכיר את העובדים.

אמנון שינדלר: אסביר לך למה קורות תאונות עבודה, ודיברתי גם עם חזי וגם עם הרבה אנשים.

אמנון שינדלר: פשוט לא פועלים נכון, הם לא נוגעים בנקודה.

אמנון שינדלר: אגיד לך מה הנקודה שצריך להתחיל איתה – הדרכת העובדים.

אוסאמה סעדי: דיברנו על זה, זה הכשרה והדרכות.

אמנון שינדלר: לא ההכשרה הזאת.

אמנון שינדלר: אני מדבר על הכשרה יומית.

אמנון שינדלר: על פי החוק אנחנו מנהלי העבודה אמורים לתת הדרכה לכל עובד חדש שמגיע לשטח, פעם בשנה.

אמנון שינדלר: העובדים האלה מתחלפים מידי יומיים, גם העובדים שנהרגים.

אמנון שינדלר: הם מגיעים לשטח ולא מקבלים הדרכה כי מנהלי העבודה לא דוברים מולדובית ולא יודעים להכשיר את העובדים.

אמנון שינדלר: פשוט מחתימים אותם על טופס שיש בו סעיפים ולא יותר מזה.

אמנון שינדלר: מי שצריך להכשיר את העובדים – יש תקנה ברורה איך מכשירים עובדים, ולא בצורה שמחתימים אותם על טופס ובזה גמרו את הסיפור.

אמנון שינדלר: העובדים לא מקבלים את ההדרכות הנכונות וכולם מתעלמים מזה, כבוד היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: עוד פעם אנחנו חוזרים לתקנות הבטיחות, להרחבת אחריות.

אמנון שינדלר: לא רק זה.

אמנון שינדלר: השאלה גם מי מדריך את העובדים.

אמנון שינדלר: לא יכולים להלביש גם את זה עלינו.

קריאה: בינתיים לא הוגש נגדכם שום כתב אישום.

אמנון שינדלר: בנוסף, אנחנו אחראים על הכול.

אמנון שינדלר: כאשר קורה משהו אנחנו היחידים שנשפטים.

אמנון שינדלר: לא יכול להיות דבר כזה.

אמנון שינדלר: גם הרחבת האחריות שמדברים עליה היום - - -

אוסאמה סעדי: פעם שלישית שאתה חוזר על זה.

אוסאמה סעדי: הבנו שאתה אחראי על הכול.

אמנון שינדלר: אני מנסה לפתור את הבעיה.

אוסאמה סעדי: מה הפתרון?

אמנון שינדלר: הפתרון הוא לא מה שאנחנו מחכים עכשיו למשרד המשפטים לגבי ה-RIA, כי שם זה קורה גם היום.

אמנון שינדלר: גם שאותו קבלן משנה ייתן קסדות לעובדים שלו – גם היום הוא נותן להם קסדות.

אמנון שינדלר: צריך לקבוע אחריות.

אוסאמה סעדי: מה אתה מציע?

אמנון שינדלר: אני מציע שקבלן המשנה יהיה אחראי על העובדים שלו, כי הם עובדים שלו ולא עובדים שלי.

אמנון שינדלר: אני היחיד שעובד בהעסקה ישירה בשטח.

אמנון שינדלר: אני לא מכיר את העובדים.

אמנון שינדלר: אני לא יודע אם העובד יודע לקרוא, אם הוא יודע לכתוב, אני לא יודע אילו הכשרות הוא קיבל ואני לא יודע אם הוא קיבל איזה אישור כאשר הוא בכלל לא למד שום דבר, כי אנחנו נתקלים בעובדים האלה.

אמנון שינדלר: תבינו דבר אחד, העובדים האלה מתחלפים כמעט בכל יומיים.

אוסאמה סעדי: הבנו.

אמנון שינדלר: אבל אנחנו לא נוגעים בדבר.

אמנון שינדלר: והדבר הכי חשוב, שמינהל הבטיחות לא מפרסם את מספר הפצועים.

אמנון שינדלר: איפה מספר הפצועים?

אמנון שינדלר: רק הרוגים?

אמנון שינדלר: ירד ל-12, עלה ל-15.

אמנון שינדלר: מה זאת אומרת?

אמנון שינדלר: איפה הפצועים?

אמנון שינדלר: יש פה מאות פצועים וזה לא מפורסם.

אמנון שינדלר: מה, מי שפצוע לא נחשב?

אוסאמה סעדי: תודה.

אוסאמה סעדי: בני ברוש ממכון התקנים, בבקשה.

בני ברוש: שלום לכולם.

בני ברוש: אני רוצה להתייחס בקצרה הן לנושא הפיגומים אבל גם באופן רחב יותר.

בני ברוש: ראשית אני רוצה לעדכן, עם שיתוף פעולה, יש היום שמונה דגמים מאושרים ועוד כמה בקנה.

בני ברוש: אני מחזק את מינהל הבטיחות.

בני ברוש: זה הזמן להתחיל לאכוף.

בני ברוש: אם לא ירגישו יציבות באכיפה אז כולם ימתינו עד הרגע האחרון.

מאיר שמש: איזה שמונה דגמים?

מאיר שמש: איזה רוחב הם?

מאיר שמש: למה אתה זורה להם חול בעיניים?

מאיר שמש: למה כל הזמן לשקר?

מאיר שמש: למה אתם משקרים?

מאיר שמש: אתם לא מפסיקים לשקר.

אוסאמה סעדי: מאיר, דיברת, נתתי לך את כל הזמן, אף אחד לא קטע אותך.

קריאה: יש פה מידע שגוי לציבור.

אוסאמה סעדי: אדוני ממכון התקנים, אתה יודע כמה ישיבות עשינו עם מכון התקנים וביקשתי בכתב והתחמקתם.

אוסאמה סעדי: לא עשיתם את העבודה בזמן.

אוסאמה סעדי: עכשיו אתה אומר שיש שמונה תקנים.

אוסאמה סעדי: בואו נראה איזה חברות, מתי אושרו, האם הם יכולים לספק את כל הדברים או לא יכולים.

אוסאמה סעדי: בדקתם את הדברים האלה?

אוסאמה סעדי: בבקשה.

בני ברוש: אני מצר על כך, כי לא התחמקנו משום דבר.

אוסאמה סעדי: אני יכול להראות לך פרוטוקולים של הוועדה מן הכנסת הקודמת.

ישראל אייכלר: אתם מקבלים כסף על האישורים שלכם?

ישראל אייכלר: זו התשובה.

בני ברוש: אני מבקש להמשיך.

בני ברוש: אנחנו אומרים שעד שהתקנה לא הייתה ממש מול העיניים וכולם חשבו שאולי לא תהיה אכיפה אז אנשים דחו.

בני ברוש: באו אלינו כבר לפני שנתיים ואמרו: טוב, כשנרגיש את זה יותר ממשי נמשיך עם התיק.

בני ברוש: יש כרגע שמונה דגמים.

בני ברוש: לשאלתך, מאיר, אין לנו שום בעיה.

בני ברוש: כל דגם, כל צינור שנוכל לבדוק נוכל להגיד אם הוא מתאים לתקן או לא והמאסדר יוכל להחליט אם הוא רוצה להשאיר אותו באתר בנייה או להוציא אותו.

מאיר שמש: אמרתם לי שזה לא יהיה לנו כלכלי.

מאיר שמש: מספיק, נו, אל תעבדו על הוועדה.

בני ברוש: כל ההפרעות הן בכלל לא ענייניות.

בני ברוש: מה זה כלכלי?

מאזן גנאים: עבור הבדיקה הזאת אתה מקבל כסף?

בני ברוש: אנחנו מקבלים סכום זעום.

בני ברוש: זו בדיקה שדורשת ברובה עבודה משרדית.

בני ברוש: אנחנו בודקים תעודות בדיקה של מעבדות.

אוסאמה סעדי: מה עלות הבדיקה?

בני ברוש: לדגם פיגום מלא 44,000 שקל.

בני ברוש: אני יכול לשלוח את זה לוועדה ותראו שאם נפרוס את שעות העבודה שנדרשות – אתם תופסים פה איזה קורבן.

מאיר שמש: למה אתה הופך את הכול?

מאיר שמש: אני מדבר על הפיגום המשומש.

בני ברוש: כל פיגום משומש שיבוא לבדיקתנו נוכל להגיד אם הוא עומד בתקן או לא.

אוסאמה סעדי: יש קבלן פיגומים.

אוסאמה סעדי: הוא צריך לבדוק את הציוד שלו.

אוסאמה סעדי: הוא בא אליך.

אוסאמה סעדי: זה עולה 44,000 שקל?

בני ברוש: לא, חס וחלילה, מה פתאום.

בני ברוש: קבלן פיגומים הוא לא מי שבודק אלא ספק הפיגומים, ואם הוא מבקש בדיקת מעבדה, לבדוק חוזק של פלדה או עובי צינור – בוודאי זה עולה הרבה פחות.

בני ברוש: אני מדבר על דגם פיגומים מלא, עם כל המעקות וההיזנים ומיטות העץ ובדיקות חישוביות מורכבות ועבודה והתכתבות מול מעבדות.

קריאה: רב בריח קיבלו את התקן הישראלי מכם.

מאיר שמש: אם לא היה רב בריח אז גם לו לא הייתם מאשרים.

מאיר שמש: כולם יודעים.

אוסאמה סעדי: מאיר, אתה מדבר, צועק אבל שום דבר לא נרשם.

אוסאמה סעדי: בבקשה תמשיך.

בני ברוש: אני רוצה להגיד שנכון לאכוף את התקנה.

בני ברוש: עכשיו אני רוצה מעט להרחיב ולסיים.

בני ברוש: בעניין הפיגומים – אנחנו מזהים בעיה גדולה מאוד בנושא ההקמה.

בני ברוש: ההקמה של הפיגום צריכה להתאים לשטח, לשימוש, לעומסים.

בני ברוש: אם זה במג'ד אל שמס עם עומסי השלג ואם זה בתל אביב שם יש בעיות קורוזיה מן הים ומישהו צריך לפקח.

בני ברוש: דבר נוסף, כמכון התקנים, אגף הבניין - - -

מאיר שמש: למה להגיד שאתם מזהים?

מאיר שמש: אניח לכם את זה.

בני ברוש: אני מסתובב יום-יום באתרי בנייה ודואג לבטיחות של המשתמשים, של הדיירים, אם זה אטימות הממ"ד, אם זה בדיקת המעקה, אם זה הצפות.

בני ברוש: אנחנו מזמינים את כל מי שרוצה לשטוח תוכנית עבודה לתווי התקן של הפיגומים עצמם.

בני ברוש: זה שאישרנו קלסרים – אנחנו לא חתומים על הפיגום, אנחנו חתומים על תיק המוצר של הפיגום, שהוא עומד בתקן, אבל אם אף אחד לא יוודא באתרי בנייה שזה באמת מתאים לדגם שאושר אז העבודה לא תיעשה כשורה.

בני ברוש: מישהו צריך לעשות את זה.

בני ברוש: אנחנו יכולים להסתובב באתרי הבנייה ולתת היתרי תווי תקן.

ישראל אייכלר: בשורה התחתונה, אתם לוקחים כסף בלי לקחת שום אחריות.

בני ברוש: ולגבי תווי תקן על בטיחות אתרים ובטיחות חברות.

בני ברוש: משפט אחרון, הפיגום שבו הייתה תאונה קשה לאחרונה, יש עכשיו רפורמה בייבוא.

בני ברוש: הפיגום הזה הוא בתקן רשמי אבל הוא בקבוצה 2.

בני ברוש: אני מדבר על הפיגום הממוכן.

בני ברוש: גם הוועדה הזאת וגם מינהל הבטיחות צריכים לשים לב ולראות אילו מוצרים עוברים עכשיו רפורמה ובאילו מוצרים דרישות הייבוא יהיו יותר על בסיס הצהרות ודברים כאלה.

בני ברוש: לדוגמה, אני חס וחלילה לא טוען שמזה הייתה התאונה, אבל דגם הפיגום שממנו הייתה התאונה נבדק כדגם לאחרונה ב-2013.

בני ברוש: אני לא אומר, יכול להיות שהוא היה בסדר גמור, אבל מישהו צריך לעבור על הרשימה ולראות את הדברים האלה.

דן ורשבסקי: שלום לכולם.

דן ורשבסקי: תודה על הדיון הדחוף.

דן ורשבסקי: חשוב שהנושאים עולים שוב לסדר היום.

דן ורשבסקי: אני חוזר שוב כנציג הפועלים היחיד.

דן ורשבסקי: כבר כמה זמן אנחנו מדברים.

דן ורשבסקי: קמה כנסת חדשה והכול.

דן ורשבסקי: לצערי הרב מדיבורים לא ייעשה כלום.

דן ורשבסקי: אנחנו צריכים מעשים.

דן ורשבסקי: והמעשים לא קורים.

דן ורשבסקי: בדרך כלל אומרים: אנחנו לא ידענו.

דן ורשבסקי: כבודו, אתה ועוד חברי הכנסת קיבלתם, גם חזי קיבל ממני לפני שבועיים מכתב שפונה למנהל בכיר באגף ההכשרות על הזיופים שמתרחשים בירושלים.

דן ורשבסקי: תמונות – לא צריך יותר.

דן ורשבסקי: אתם יודעים מה קרה עם המכתב?

דן ורשבסקי: תשובה לא קיבלתי.

דן ורשבסקי: לא רק אני, גם אתה לא קיבלת.

דן ורשבסקי: לך הוא צריך לתת את הדין וחשבון, לא לי.

דן ורשבסקי: שום דבר.

דן ורשבסקי: יותר גרוע מזה, מכללות בירושלים מקבלות עכשיו תלמידים, פתחו קורסים בזום.

דן ורשבסקי: על זה אני מדבר.

דן ורשבסקי: לא הקבלנים, הכוכבים וכן הלאה – איל, אני מצטער, זה לא מקצועי.

דן ורשבסקי: מי שמשקיע כסף רוצה להרוויח כסף.

דן ורשבסקי: לא אכפת לו ממני.

דן ורשבסקי: יעשו אלף דברים אבל בסופו של דבר הפועלים ישלמו את המחיר.

דן ורשבסקי: הנה, דיברתי עם אריק ביום שישי בבוקר בטלפון על הרבה תלונות על מנופאים שעובדים.

דן ורשבסקי: מכריחים אותם לעבוד ברוח.

דן ורשבסקי: רק השנה שני אנשים נהרגו כאשר המנוף העיף אותם עם התבניות.

דן ורשבסקי: מנהלי עבודה, מנהלי פרויקט, קבלנים – קבלנים שלך עם הכוכבים, דרך אגב – מכריחים מנופאי לעבוד ברוח.

דן ורשבסקי: מישהו יודע את הסכנה?

דן ורשבסקי: עבודה ברוח עם תבנית של 4, 3, יכולה להעיף את המנוף גם, להעיף את התבנית על אנשים.

דן ורשבסקי: על זה אני מדבר.

דן ורשבסקי: אני רוצה לדעת שאנשים שומרים על החיים שלי.

דן ורשבסקי: אוסאמה, מה קורה לאדם ביום שישי שלא הסכים לעבוד ברוחות כאלה?

דן ורשבסקי: אתה יודע מה קורה לו? הוא הולך הביתה.

דן ורשבסקי: למה?

דן ורשבסקי: כי הקבלן מתקשר לקבלן המשנה, לכוח האדם: אל תביא לי את המנופאי, הוא שומר יותר מדי על הבטיחות, הוא לא רוצה לעבוד.

דן ורשבסקי: זה כאשר יש רוח במהירות של 70 קמ"ש.

דן ורשבסקי: מי מגן עליי?

דן ורשבסקי: יושבים כל מיני עסקנים.

דן ורשבסקי: אז אני צריך לבחור בעבודה שלי או בחיים שלי ובבטיחות.

אוסאמה סעדי: אם יש לך תלונות כאלה אני מבקש שתשלח אותן ואנחנו נפנה אותן גם לזרוע העבודה וגם לקבלנים.

דן ורשבסקי: אני פונה, כל הזמן פונה.

דן ורשבסקי: אני מבקש ממך, ואני יודע עד כמה אתה מעורב ועד כמה אתה מסתובב בין אנשים, להביא לפה גם קולות של משפחות של פועלים, של הפועלים עצמם, לבוא מן השטח.

דן ורשבסקי: יושב איל בן ראובן עם הקבלנים והקבלנים הולכים לפתור את בעיית הבטיחות, יופי.

דן ורשבסקי: אין לי שום התנגדות, זה בסדר.

דן ורשבסקי: איפה האנשים מן השטח?

דן ורשבסקי: איפה הקול של האנשים שבסופו של דבר נופלים?

דן ורשבסקי: אגיד לך אבסורד: הקול שלהם לא נשמע.

דן ורשבסקי: פתאום אנחנו מקבלים הנחתות ואנחנו רואים שאנשים לא מקצועיים בכלל מקבלים החלטות איך להתנהג ואיך הפועלים ימשיכו ליפול.

דן ורשבסקי: למה?

דן ורשבסקי: כי אנחנו נעשה קומבינה בשביל להרוויח כסף, אבל לא נכנסים לעומק הדבר.

דן ורשבסקי: חברות כוח האדם – דיברנו על זה אלף פעמים.

דן ורשבסקי: אוסאמה, זה בסך הכול דיון כדי להעלות את הערבות.

דן ורשבסקי: 70 חברות כוח אדם על 1,500 מנופים.

דן ורשבסקי: חברה נסגרה, חברה פושעת שהולכים לסגור אותה, אני לא יודע למה זה מתעכב, אבל מה קורה?

דן ורשבסקי: כבר נפתחו שלוש חברות באותו משרד, לא צריך ללכת רחוק, באותו משרד נפתחות חברות חדשות.

דן ורשבסקי: איפה אגף ההכשרות?

דן ורשבסקי: איפה מינהל האכיפה וההסדרה פה?

דן ורשבסקי: אגיד לך את האבסורד, תראה כמה מזלזלים בנו, במנופאים ובפועלים.

דן ורשבסקי: אנחנו היחידים, פרט למנהלי העבודה, היחידים שעוברים חודש לימודים על בטיחות.

דן ורשבסקי: דרך אגב גם השנה אני מאמין שלמנופאים שוללים יותר רישיונות מאשר למנהלי עבודה.

דן ורשבסקי: למה?

דן ורשבסקי: כי קל לתפוס אותם.

דן ורשבסקי: מנהל עבודה או מנהל פרויקט יכריח מנופאי לעבור על הבטיחות ואם המנופאי לא יסכים הוא יעוף הביתה, כי הציפו את השוק במנופאים לא מקצועיים, כי לא אכפת להם, ואתה יודע מה קורה, דיברנו על זה.

דן ורשבסקי: אני נלחמתי עכשיו במשך חצי שנה, אבסורד, על אישורים ממינהל הבטיחות כדי לקבל אישור ל-30 מנופאים לצאת לקורס מנהלי עבודה.

דן ורשבסקי: אנחנו לא יכולים אבל כל השאר כן יכולים.

דן ורשבסקי: תגיד לי, זה הגיוני?

דן ורשבסקי: במשך חצי שנה אני צריך להילחם על זה?

דן ורשבסקי: אני רוצה להגיד מילה אחרונה.

דן ורשבסקי: אני מבקש ממך, כבודו, אני יודע כמה חשוב לך הענף, כמה חשובים לך חיי אדם.

דן ורשבסקי: היחידים שעושים את השינוי בענף שלנו זה חברי כנסת, בדרך כלל מן הרשימות הערביות, אין מה לעשות, ושיתוף הפעולה שלנו הוא מקצועי במיוחד, כי בסופו של דבר רוב האנשים בתחום באים מן המגזר.

דן ורשבסקי: אבל יש לכם כוחות להביא את האנשים לפה שיעשו את השינוי ולהתחיל לפעול בלי לדבר.

דן ורשבסקי: זה בקשה אישית שלי מטעם כל המנופאים, מטעם כל הפועלים, להתחיל לעשות ולא לתת לאחרים רק לעשות כסף.

דן ורשבסקי: תודה רבה.

יצחק מורי: צוהריים טובים לכל חברי הוועדה, לחברי הכנסת.

יצחק מורי: אני קבלן פיגומים, עובד בענף כ-15 שנים, הנדסאי בניין ומדריך עבודה בגובה, כך שאני יודע איך לעבוד על הפיגומים הישראליים.

יצחק מורי: אני רוצה לדבר קודם כול על מכון התקנים.

יצחק מורי: יש לנו רק שלושה דגמים שמאושרים לעבוד על הפיגום בעבודה רטובה, שזה מעל 0.80, שזה התקנה, אז גם מה שאישרתם, 0.67 נטו של פלייטק ושל פרי ושל עוד חברה, אסור לעבוד איתם לא באבן ולא בעבודות אחרות, רק בעבודות תחזוקה.

יצחק מורי: אז את זה אנחנו צריכים להוריד.

יצחק מורי: אני רוצה להתייחס לעניין הפיגומים.

יצחק מורי: בסוף שנת 2018 ותחילת שנת 2019 ישב פה חבר הכנסת אלי אלאלוף כיושב-ראש הוועדה, שמע אותנו, הקשיב לנו, קבע לנו דיון עם משרד העבודה, עם ההסתדרות הכללית ועם עוד כמה אנשים.

יצחק מורי: היינו בדיון ארוך של ארבע

יצחק מורי: –חמש שעות כדי לראות איך אנחנו לוקחים את ענף הפיגומים קדימה.

יצחק מורי: הצלחנו להגיע להסכמות.

יצחק מורי: אחת ההסכמות שחבר הכנסת אלאלוף בכנסת הקודמת אמר, עוד לפני שהפיגום של רב בריח קיבל את התקן, שכל יצרן יסמן את הפיגום שלו כדי לבדוק את עובי הדופן וכך אנחנו יודעים שזה מתאים.

יצחק מורי: מה לעשות, העמודים שרב בריח מוכר היום והעמודים שקניתי לפני שלוש שנים הם אותם עמודים, המיטה היא אותה מיטה, הזרוע היא אותה זרוע והמגביה הוא אותו מגביה, לא משנה איך תסתכלו על זה, אותו דבר בדיוק, רק שזה מסומן וזה לא מסומן.

יצחק מורי: אתם רוצים להחליף לנו?

יצחק מורי: תנו לנו פיצוי.

יצחק מורי: תדברו אתנו, תחליפו לנו מטר במטר, תעשו אתנו משהו.

יצחק מורי: אתם לא יכולים לזרוק אותי, אני בן 34, נשוי ואב לארבעה ילדים, אני לא אפשוט את הרגל.

יצחק מורי: אני מדבר בשם כל הציבור הזה.

יצחק מורי: אנחנו לא ניתן לכם לקחת אותנו כשעירים לעזאזל.

יצחק מורי: סליחה שאני אומר "לכם" כי זה לא אתה אבל כל הנציגים.

יצחק מורי: כל המחקר של הממ"מ, כל ה-RIA, התייחסו לנתונים שגויים.

יצחק מורי: כי עד היום כל תאונת עבודה שהייתה עם פיגום זיזי או פיגום ממוכן רשמו "פיגום" ובאופן אוטומטי לקחו את זה לפיגום הישראלי.

יצחק מורי: עוד הערה קטנה, ב-15 באוגוסט היה דיון במשרד העבודה עם סגן השרה יאיר גולן.

יצחק מורי: הבטיחו להקים ועדה, לדון אתנו בנושא הפיצויים ורק מ-17 באפריל לראות איך השוק ערוך לרפורמה הזאת.

יצחק מורי: אז פתאום להנחית?

יצחק מורי: זה מרגיש כאילו מדברים אתנו ואז זורקים אותנו, לא מתייחסים, כי אין לנו מספיק לובי או כי אין לנו מספיק אנשים שאנחנו צריכים לשלם להם כסף כדי שיבואו לייצג אותנו.

ישראל אייכלר: תשלם למכון התקנים 45,000 שקל והכול יסתדר.

יצחק מורי: רק עוד משפט אחד.

יצחק מורי: חברים, הגענו למצב של אין ברירה.

יצחק מורי: אנחנו רוצים שהיום יתנו לנו תשובות.

יצחק מורי: לא היעדר אכיפה.

יצחק מורי: אנחנו רוצים תשובות, כי אם לא כולנו נהיה מובטלים החל מהיום ואנחנו נמשיך להיות ברחובות.

יצחק מורי: אנחנו מבקשים פשוט לא להיות נטל על המדינה ורוצים לעבוד בכבוד, זה מה שאנחנו רוצים.

קריאה: מה ההבדל בין הפיגום שלנו לבין הפיגום החדש עם התקן?

יצחק מורי: אין הבדל.

אוסאמה סעדי: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: חברים, אנחנו מכירים את המצוקה שלכם בעניין שלכם.

אוסאמה סעדי: נתתי למאיר שמש, נתתי ליצחק מורי לדבר, שמענו אתכם.

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים לשמוע גם את משרד העבודה ואת חזי שוורצמן.

אוסאמה סעדי: אבל לפני כן חבר הכנסת עופר כסיף, שתי דקות לרשותך, בבקשה.

עופר כסיף: תודה רבה.

עופר כסיף: איחרתי כי באתי מוועדה אחרת, אני מתנצל.

עופר כסיף: הנושא הזה הוא אולי אחד הנושאים הקשים ביותר שדנים בהם פה בכנסת, לא רק בוועדת העבודה והרווחה.

עופר כסיף: אני מברך את חברי חבר הכנסת אוסאמה סעדי שלקח תפוח אדמה סופר-לוהט לידיים ומטפל בו, עם כל הקשיים שיש, בצורה הטובה ביותר.

עופר כסיף: היום התפרסמה כתבה בכלכליסט על התקן החדש ועל הבעייתיות שנוצרת כתוצאה מחוסר היערכות לכך.

עופר כסיף: זה דבר שצריך לתת עליו על הדעת, גם מהצד הכלכלי, שזה עלול להעלות את מחירי הדיור, שגם כך עולים.

עופר כסיף: אבל אני אומר את זה כדרך אגב.

עופר כסיף: הדבר החשוב ביותר הוא הדם של האנשים.

עופר כסיף: אני לא מבין, אני באמת לא מבין איך מדינה שלמה והממשלה, לא הראשונה, לא השנייה ולא השלישית, עומדות בשקט ולמעשה לא עושות כלום כדי לעצור – ואהיה בוטה – את הטבח הזה.

עופר כסיף: זה טבח.

עופר כסיף: דם הפועלים שנהרגים הוא על ידי קובעי המדיניות.

עופר כסיף: התפקיד שלנו פה – ואני יודע שחברי אוסאמה עושה ככל יכולתו – הוא לעצור את הטבח הזה.

עופר כסיף: אני אישית, שאני לא חבר כנסת ותיק יחסית, פחות משלוש שנים, אולי זו כבר הישיבה העשירית בנושא מאז שאני פה, והדם ממשיך להישפך.

עופר כסיף: אני שואל את עצמי – לא אתכם חברים – למה עוד מחכים?

עופר כסיף: אם אותו דם באותה כמות היה נשפך כתוצאה ממה שמכנים במחוזותינו "עניינים ביטחוניים" כולם היו זועקים ומשתוללים, אבל כשמדובר בדם של פועלים ניכר שזה לא מעניין מספיק.

אוסאמה סעדי: במיוחד כשזה דם פועלים של פלסטינאים.

עופר כסיף: במיוחד כשמדובר על כך שרוב הקורבנות לא שייכים לגזע העליון – אם זה פועלים זרים, אם זה פלסטינאים משני צדי הקו הירוק.

עופר כסיף: דם של אדם הוא דם, אותו דם.

עופר כסיף: כשפועל יוצא בבוקר לעבודה צריך להפוך את העולם כדי שהוא יחזור הביתה.

עופר כסיף: אני קורא פה לכולם מכל הכיוונים והצדדים, אנחנו צריכים לשלב ידיים, למרות שאני יודע שיש גם ויכוחים ויש לפעמים אפילו התנגשויות, אבל בחיאת רבאק חברים, אנחנו קודם כול בני אדם.

עופר כסיף: בואו נשלב ידיים במאבק כדי להפסיק את הקטל הזה כבר.

עופר כסיף: תודה.

אוסאמה סעדי: בינתיים שלחו לי היועצים שלי: היום גבר בן 25 נחבל בראשו תוך כדי עבודתו ברחוב אלכסנדרוני בנתניה.

אוסאמה סעדי: עוד פועל נפל מגובה במהלך עבודתו ברחוב יצחק בן צבי בקריית מוצקין.

אוסאמה סעדי: עוד פועל נפל ממשאית במהלך עבודתו בבית עסק ביד בנימין.

אוסאמה סעדי: התקבל דיווח במוקד 101 של מד"א במרחב כרמל על פועל שנפגע מחפץ כבד באתר בנייה ברחוב ברל בחיפה.

אוסאמה סעדי: זה רק היום, זה רק פצועים.

אוסאמה סעדי: גדעון זעירא ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, שתמיד עושה לנו מחקרים ומלווה אותנו.

אוסאמה סעדי: מה יש לך להוסיף?

גדעון סער: שלום, תודה כבוד היושב-ראש.

גדעון סער: אני רוצה להתייחס לשני נושאים.

גדעון סער: ראשית, הוזכר המסמך שלנו בנושא הפיגומים.

גדעון סער: אני רק רוצה להבהיר, המסמך הזה נפרד ממסמך ה-RIA של מינהל הבטיחות.

גדעון סער: מבחינת תאונות קטלניות שהיו קשורות לפיגומים קיבלנו נתונים רק על השנים 2015–2016.

גדעון סער: כרבע מן התאונות נמצאו על ידי מינהל הבטיחות כקשורות לפיגום.

גדעון סער: 14 מן התאונות היו קשורות לפיגומי זקפים.

גדעון סער: אלה הנתונים שהיו בעניין הזה.

גדעון סער: כן הצגנו נתונים על ליקויים של מינהל הבטיחות וצווי הבטיחות.

גדעון סער: מתוך כלל הליקויים שנמצאו שקשורים לפרק שעסק בפיגומים בתקנות הבטיחות בעבודה בעבודות בנייה, כ-51% מן הליקויים היו קשורים לפיגומי זקפים.

גדעון סער: ברשותך, אשתמש בעניין הזה של ליקויים ואחבר את זה לנושא האכיפה.

גדעון סער: דובר על מידע חסר שיש למינהל.

גדעון סער: עולה שאלה אם מינהל הבטיחות ממצה את המידע שכן יש ברשותו כדי לשפר את האכיפה, כדי שהאכיפה תהיה יעילה, בין היתר שימוש בנתוני ליקויים שיש לו, לא רק צווי בטיחות.

גדעון סער: המאסה העיקרית היא נתוני ליקויים שעלו בביקורים וגם תזכירי בדיקה שהוא מקבל על כלים טעוני בדיקה, כמו פיגומים ממוכנים ועגורנים.

גדעון סער: ברשותך, אני חוזר לרגע לפיגומים ולקשיים הכלכליים.

גדעון סער: נקודה שעלתה במסמך היא מסלול תמיכה שהיה בזמנו ברכישת ציוד לבנייה של משרד הבינוי.

גדעון סער: אולי אפשר לשאול את נציג משרד הבינוי מה הסטטוס של המסלול הזה.

גדעון סער: בזמנו הייתה אפשרות לרכוש פיגומים שעומדים בתקן אבל המסלול הזה היה מיועד רק לקבלנים רשומים.

קריאה: ג'5.

קריאה: רק לטייקונים.

אוסאמה סעדי: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: נמצא אתנו בזום משה נחום, ממלא מקום נשיא לשכת הקבלנים, בבקשה.

משה נחום: אני ממלא מקום נשיא לשכת הקבלנים בישראל.

משה נחום: אני קבלן בניין מקצועי, פעיל בענף יותר מ-40 שנים.

משה נחום: הייתי טפסן בבניין, קבלן שלד, מנהל עבודה וכיום אני קבלן ראשי ויזם ואני מביא תובנות מן השטח.

משה נחום: אני רוצה להגיד דברים לא פופוליסטיים ושלא נוחים אולי לשמוע, אבל הכוונה שלי להציע פתרון אמיתי וטוב לבעיה, לטובת חיי העובדים ולטובת משפחות העובדים.

אוסאמה סעדי: בוא תתחיל בפתרון.

אוסאמה סעדי: אנחנו מחפשים את הפתרונות.

משה נחום: בכל זאת, אם תרשה לי להקדים ולהגיד כמה מילים.

משה נחום: אתר בנייה הוא אזור מסוכן מאוד.

משה נחום: מי שנכנס אליו, כל מי שפועל בו נחשף לסכנות ב-360 מעלות על כל צעד ושעל.

משה נחום: צריך להבין שבאתר בנייה יש מאות חללים ואין בין החללים הללו קשר עין.

משה נחום: עשרות עובדים מפוזרים בחללים שונים ובכל חלל כזה יש פוטנציאל פציעה ונזק.

משה נחום: אף בן אדם ואף קבוצת אנשים לא יכולה לפקח ולהשגיח על מה שקורה בזמן נתון בכל אחד ואחד מן החללים.

משה נחום: לכן הפתרון של הטלת אחריות, עונשים וקנסות על אלו שאין בכוחם למנוע את התאונה – זה לא יועיל.

משה נחום: עובדה היא שאין שינוי אמיתי במפת התאונות.

משה נחום: גם בנושא הפיגומים – דיברו על זה הרבה – אני לא חושב ששם נמצא הפתרון.

משה נחום: אני בניתי במשך מספר שנים גם בניינים בפולין ואני רוצה להעיד שהפער באיכות כוח האדם ובהקפדה על הוראות הבטיחות בין עובדים פולנים ועובדים ישראלים הוא בלתי נתפס.

משה נחום: לדוגמה בפולין נדרשת השתלמות ורישיון מיוחד כדי להפעיל מסור חשמלי.

משה נחום: לכן הפתרון שלנו כדי לפתור את בעיית תאונות העבודה הוא התמקצעות, חינוך ותרבות של עובדים, לרבות נשיאה באחריות על עבירות בטיחות.

משה נחום: אנחנו לא מתכוונים לפטור את המנהלים, את הקבלנים ואת בעלי החברות מלשאת באחריות לנושאים שבתחום אחריותם אלא להוסיף נדבך משלים לעניין.

משה נחום: צריך להבין שרוב עובדי הבנייה בישראל לא עוברים שום הכשרה מקצועית – רבותי, זה גם מקצוע מסובך מקצועית, לא רק בטיחותית – למעט הכשרת עבודה בגובה בסיסית של שעה פעם בשנה, ועכשיו הקרן אומרת שהיא עושה הכשרה של יום שלם.

משה נחום: לדעתנו זה לא מספיק.

משה נחום: כפי שלא מאפשרים לאדם לנהוג בכביש בלי רישיון ולא מאפשרים לחייל להשתתף בתרגיל בלי שהוא עבר אימון מתאים, אסור לאפשר לאף אחד להשתתף בפעולות בנייה ללא רישיון מתאים.

משה נחום: לכן אנחנו מציעים לקבוע בחקיקה: לא יעבוד אדם באתר בנייה אלא אם יש בידו תעודה המעידה על הכשרה מקצועית מקיפה ויסודית, עיונית ומעשית בת מספר ימים.

משה נחום: הוא צריך גם לעבור הכשרה וגם לעבור מבחן ולהיות כשיר להיכנס ולעבוד באתר בנייה.

משה נחום: עובד שעבר הכשרה כזאת, אם בכל זאת הוא עובר על הכללים הוא צריך לשאת באחריות, הוא צריך לשלם קנס, שישולם לקרן הבטיחות ולא חלילה למעסיק.

דן ורשבסקי: תעסיק את העובד ישירות ואז תוכל לקנוס אותו.

דן ורשבסקי: את מי אתם רוצים לקנוס?

דן ורשבסקי: את העובדים שהם לא שלכם?

משה נחום: מינהל הבטיחות לא יכול לשלוח פקחים לכל אתרי הבנייה.

משה נחום: אני לא צריך לספר לכם, אתם בוודאי יודעים שיש מפעילי מנופים – יש סרטונים שבהם רואים אותם עושים על האש בתוך התא שלהם למעלה.

משה נחום: רבותי, בואו לא נהיה תמימים.

משה נחום: העובדים לא תמימים.

דן ורשבסקי: אני מדווח על מנופים כאלה, אבל אתה תחפש חברות טובות שיעבדו אצלך ולא תחפש חברות זולות שיעבדו עם מנופאים במשך 16 שעות ביממה.

דן ורשבסקי: אל תספרו לי הקבלנים מה אתם עושים.

דן ורשבסקי: הרי אני אפול.

משה נחום: דבר אחרון שאנחנו מבקשים, חייבים לפרסם לכל הקבלנים בישראל על קיומה של כל תאונה, לרבות ניתוח של הכשל שהביא לתאונה ומסקנות, על מנת שנוכל ללמוד מן הטעויות.

אוסאמה סעדי: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: משה, אני רוצה להגיד לך שנכון שאתר בנייה הוא אתר מסוכן, ומטבע הדברים עלולות לקרות תאונות עבודה, אבל בינתיים מי שמשלם את המחיר, בין אם זה הרוגים ובין אם זה פצועים, זה רק הפועלים.

אוסאמה סעדי: לא ראיתי פגיעה של קבלן או של חברה שיושבים במשרדים שלהם ומרוויחים.

אוסאמה סעדי: אני מסכים אתך, משה, שצריך הכשרות וצריך הדרכות וצריך פועלים מקצועיים, אבל להטיל את האחריות על הפועלים – אני לא מסכים אתך.

אוסאמה סעדי: אחרון חביב, חזי שוורצמן.

אוסאמה סעדי: שמעת, האזנת, אתה והצוות שלך.

אוסאמה סעדי: עכשיו אני מבקש שאתה תענה ותציג לנו את הנתונים, תענה על כל מה ששמעת.

אוסאמה סעדי: אני מבקש לא להפריע לו.

אוסאמה סעדי: אם אחרי מה שיאמר חזי תהיה למישהו הערה, אתן לו.

אוסאמה סעדי: עכשיו הבמה כולה שלך, בבקשה.

חזי שוורצמן: צוהריים טובים.

חזי שוורצמן: אנחנו לא באים להתנצח פה.

חזי שוורצמן: אנחנו רק באים להעיד על הפעילות שלנו.

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים לשמוע ולא להתנצח, אבל אנחנו רוצים למצוא פתרונות, לשים קץ, לצמצם את התופעה הזאת.

אוסאמה סעדי: זה האחריות של כולנו כאן.

חזי שוורצמן: יש לנו 60 מפקחים בענף הבנייה ויש לנו גם את התעשייה ואת החקלאות.

אוסאמה סעדי: זה היה 80 מפקחים ועכשיו זה 60 מפקחים?

חזי שוורצמן: כי 10 מפקחים פרשו.

חזי שוורצמן: המשכורות הן ביזיון.

חזי שוורצמן: עכשיו יש 70 מפקחים, 60 מפקחים בבנייה.

חזי שוורצמן: קשה לשמור על מפקחים.

אוסאמה סעדי: ויש 10 תקנים פנויים.

חזי שוורצמן: יש 20 תקנים.

חזי שוורצמן: הוצאנו 25 תקנים לפני שבוע.

חזי שוורצמן: אני מקווה לאייש אותם.

חזי שוורצמן: אבל זה לא קל.

אוסאמה סעדי: חשוב שאנשים ידעו: יש עכשיו 25 תקנים פנויים שאתם מחפשים לאייש.

חזי שוורצמן: אנחנו מחפשים מהנדסים והנדסאים.

חזי שוורצמן: אנחנו רוצים לשלוח מפקחים מקצועיים.

חזי שוורצמן: אתר הבנייה מעצם טבעו הוא הכי מסוכן בעולם.

חזי שוורצמן: מפקח היה בשעה 9 בבוקר, בשעה 10 האתר משנה לגמרי את פניו, הוא נראה לגמרי אחרת.

חזי שוורצמן: יש לנו 60 מפקחים על 15,000 אתרי בנייה.

חזי שוורצמן: זה לא מספיק.

חזי שוורצמן: 30% מן התאונות שאירעו גם בשנת 2021 היו באתרים לא מדווחים, גם בחברה הערבית, גם בחברה היהודית, בכל המקומות.

חזי שוורצמן: שיתוף פעולה של גופים נוספים הוא קריטי.

חזי שוורצמן: אני מעיד על הפעילות של מינהל הבטיחות שיש לו 60 מפקחים ואני מזמין כל אחד לבוא, כולל אלה שאומרים שאנחנו אולי לא עובדים.

חזי שוורצמן: אני באתי מהמשטרה כסגן ניצב ויש אצלנו גם סגן אלוף וסרן.

חזי שוורצמן: אני מבטיח לכם שהכוח הזה של ה-60 אי אפשר לנצל אותו יותר, אי אפשר לסחוט אותו יותר.

חזי שוורצמן: כל היום מ-7 בבוקר ועד 7 בערב, כולל כוננות, כולל ימי שישי.

חזי שוורצמן: אי אפשר לסחוט אותו יותר, אין אפשרות.

חזי שוורצמן: גם עיצומים וגם צווים וגם ביקורי פיקוח – יש לנו עלייה בשנת 2021 בביקורי פיקוח.

חזי שוורצמן: עד היום סגרנו יותר מ-240 אתרי בנייה רק השנה לשישה ימים בממוצע.

חזי שוורצמן: לא פותחים אתר עד שהוא לא פיקס.

חזי שוורצמן: האתר בפרדס חנה שם אירעה תאונה קטלנית עדיין סגור, והוא יישאר סגור עד שאנחנו נוודא שהוא פיקס.

חזי שוורצמן: קיבלתי עכשיו הודעה שרשם הקבלנים במקרה הזה – לא אציין את שמה של החברה – החליט על התליה בפועל לשלוש שנים של אותו קבלן.

חזי שוורצמן: יש כאן יד קשה.

חזי שוורצמן: אנחנו צריכים את המעורבות של כל הגופים, כולל העמותות וכולל קבלני הפיגומים וכולל את אמנון עם מנהלי העבודה.

חזי שוורצמן: פיקוח לבדו לא יעשה את השינוי, אי אפשר, זה לא יהיה.

חזי שוורצמן: כאמור 240 אתרי בנייה נסגרו.

חזי שוורצמן: יש לנו 2,000 ביקורי פיקוח.

חזי שוורצמן: 350 צווים באתרי בנייה – יש לנו 10 צווים ליום.

חזי שוורצמן: לא אלאה אתכם במספרים אבל הכוח שלנו מנוצל עד תום, ממש.

חזי שוורצמן: אנחנו רואים מחזות קשים באתרי בנייה, ממש כך.

חזי שוורצמן: רואים אי-סדר, רואים כאוס, אי-גידור, אין גידור, אין מעקות.

חזי שוורצמן: אנחנו באים לתקן את המצב אבל אנחנו צריכים את המעורבות של אחרים.

חזי שוורצמן: דיברו פה על הרשויות המקומיות.

חזי שוורצמן: לרשויות מקומיות יש 1,500 פקחי רישוי בנייה.

חזי שוורצמן: כבוד היושב-ראש, דיברנו אתך גם באופן אישי.

חזי שוורצמן: אנחנו צריכים את הכוח הזה.

חזי שוורצמן: לעובד לא משנה מי בא, אם זה משטרה או מינהל הבטיחות או רשות מקומית, העיקר שהוא יראה את הנוכחות של המדינה בתוך אתר הבנייה.

אוסאמה סעדי: בעניין הזה – אני אומר את זה גם בוועדה הראשית וגם בוועדת המשנה – אנחנו נקיים פגישה, לא במסגרת הוועדה, גם עם השלטון המקומי.

אוסאמה סעדי: אפנה ליושב-ראש מרכז השלטון המקומי חיים ביבס וגם ליושב-ראש ראשי הרשויות הערביות חברי מודר יונס.

אוסאמה סעדי: אנחנו נקיים פגישה מקדמית ונראה איך אפשר לשתף פעולה גם עם השלטון המקומי וגם פיקוח באתרי בנייה.

אוסאמה סעדי: חזי והדס, גם בעניין אתרי בנייה בחברה הערבית שחלקם לא מדווחים בין אם זה ביפת אל נסרי, בין אם זה בסח'נין, בין אם זה בנצרת, וחלק מן התאונות ומן ההרוגים היו בתאונות עבודה בתוך הישובים הערביים.

אוסאמה סעדי: אנחנו נקיים דיון בהקדם האפשרי.

אוסאמה סעדי: ננצל את ההזדמנות שהכנסת יוצאת לפגרה ואנחנו בפגרה נמשיך לעבוד ונקיים את הפגישה הזאת.

חזי שוורצמן: אנחנו מנצלים את כל אמצעי האכיפה שיש לרשותנו, שזה ביקורי פיקוח, שזה צווי בטיחות, גם שיפור וגם סגירת אתרים, כאמור חמישה אתרים ליום, כולל עיצומים כספיים.

אוסאמה סעדי: בדיוק כשדיברנו על השלטון המקומי הנציגה שלהם נכנסה.

אוסאמה סעדי: מירה סלומון, אני מבקש שתקבעי לנו פגישה עם חיים ביבס ועם מודר יונס.

חזי שוורצמן: כבוד היושב-ראש, 140 עיצומים רק השנה.

חזי שוורצמן: שוב, אני לא בא להרשים אף אחד, אני רק אומר שמספיק לזרוק אבן וכבר פוגעים באתר בנייה שהוא לא תקין.

חזי שוורצמן: אנחנו מרימים רחפנים באוויר בתא שטח מסוים – חריש, טירת הכרמל, רמת בית שמש, בצפון – כי אנחנו לא יודעים לאיזה אתר להיכנס.

חזי שוורצמן: עם הרחפן אנחנו רואים מי הכי מסוכן והכוחות של המפקחים נכנסים אליו באותו רגע.

חזי שוורצמן: לנושא ההכשרה הבסיסית – יש החלטת ממשלה מ-2016 שיוקם מכון לתיעוש, עם הכשרה בנושא בטיחות.

חזי שוורצמן: זה לא מומש מ-2016.

חזי שוורצמן: צריך לממש.

חזי שוורצמן: אני מסכים, עקב אכילס זה ההכשרה של העובדים עצמם.

אוסאמה סעדי: יש לזה תקצוב?

חזי שוורצמן: זה הוטל על משרד הבינוי והשיכון.

חזי שוורצמן: צריך לברר את הנושא.

אוסאמה סעדי: אני מציע – ואנחנו גם נקיים דיון על זה ביחד עם הוועדה לעובדים זרים בראשות חברתי אבתיסאם מראענה – כאשר אתם רוצים באמת הכשרה והדרכה, יש פועלים מקצועיים בשטחים הכבושים, אבל בגלל התופעה של סחר בהיתרים ומכר של היתרים אז מגיעים עובדים לא מקצועיים.

אוסאמה סעדי: הצעתי גם לשרת הכלכלה, ואני מציע לכם פה, תבדקו את העניין הזה, לשתף את משרד העבודה הפלסטינאי.

אוסאמה סעדי: אפשר שהוא יקצה פועלים מקצועיים, בין אם זה ברזלן, טפסן, רצף, כל המקצועות האלה.

אוסאמה סעדי: יש להם רשימות.

אוסאמה סעדי: אם אתם תלכו לכיוון הזה תוכלו להביא פועלים מקצועיים בכל תחום ותחום.

אוסאמה סעדי: אם התופעה הזאת של סחר בהיתרים, שנותנים לאיזה קבלן מתווך מאכער למכור 100 היתרים, אז הוא ימכור אותם ויבוא עובד פלסטינאי, יגיד שהוא פועל מקצועי, ישלם 2,500 שקל ויבוא לאתר.

אוסאמה סעדי: תבדקו את זה.

חזי שוורצמן: פעולות מידיות – פרסמנו לציבור נושא של תדריך יומי באתרי בנייה.

חזי שוורצמן: אנחנו חושבים שזה ראוי וחשוב.

חזי שוורצמן: נושא של חלוקת אתרים למספר מנהלי עבודה – אמנון, אנחנו נדון על זה.

חזי שוורצמן: אנחנו רואים את זה גם כחשוב מאוד.

חזי שוורצמן: נושא של שילוב טכנולוגיה – עובד שלא יירתם לקו החיים, שנמצא על פיגום כלשהו, ובכלל עובד שלא עושה את הפעולה, אנחנו מבקשים חיבור לטכנולוגיה, שיהיה סוג של חדר בקרה באתרים.

חזי שוורצמן: מנהל העבודה, וברפורמה העתידית גם מנהל האתר או מנהל הפרויקט, יוכל להגיד לאותו עובד: אתה הסרת את הרתמה, הסרת את הקסדה, תחזור לעבודה תקינה.

חזי שוורצמן: אנחנו מקדמים את הרפורמה של חלוקת אחריות.

אוסאמה סעדי: לפני זה, מה ששלחת לי היום, בעניין הכשרת בטיחות.

חזי שוורצמן: דיבר על זה איל בן ראובן – 4,000 עובדים פלסטינאים.

אוסאמה סעדי: עם קרן העידוד וההסתדרות.

אוסאמה סעדי: זה אתכם?

חזי שוורצמן: ההסתדרות, הקרן לעידוד הבנייה.

אוסאמה סעדי: זה תקציב של משרד העבודה?

חזי שוורצמן: המימון הוא של הקרן לעידוד הבנייה אבל אנחנו מספקים את המעטפת המוסדית.

אוסאמה סעדי: הרחבת אחריות – איפה זה עומד?

אוסאמה סעדי: אני רוצה פעם אחת ולתמיד שתגידו לי לוח זמנים.

אוסאמה סעדי: מתי זה מסתיים במשרד המשפטים ומגיע לאישור הוועדה?

אוסאמה סעדי: איפה זה תקוע?

חזי שוורצמן: אנחנו העברנו את זה ברבעון הראשון של שנת 2021.

חזי שוורצמן: צריך תגובה מסודרת ממשרד המשפטים.

חזי שוורצמן: אני לא מייצג אותם.

אוסאמה סעדי: אני מבקש כסיכום שאנחנו נגיש פנייה לשר המשפטים עצמו, איפה עומדות תקנות הרחבת אחריות, למה זה מתעכב.

אוסאמה סעדי: שייתנו לנו תשובה בכתב.

חזי שוורצמן: בימים הקרובים נעביר רפורמה בנושא עגורני צריח.

חזי שוורצמן: כבוד היושב-ראש, הרי היום מי מרכיב ומי מפרק ומי מתחזק?

חזי שוורצמן: למעשה כל אחד.

חזי שוורצמן: אנחנו קובעים מי החברות שיעשו את זה, מה תנאי הסף לאותם אנשים שיעסקו בתחום.

חזי שוורצמן: נושא של בודקים מוסמכים של כלים טעוני בדיקה.

חזי שוורצמן: נושאים נוספים: אנחנו רוצים לסגור את העניין של הסביבה, כלומר הטיפול בתאונות הוא גם סביבה וגם גורם אנושי.

חזי שוורצמן: לסגור את הנושא של הסביבה, עם כל הכלים, עם כל הרגולציה שצריך לבצע, גם עם משרד התחבורה בנושא תאונות של כלי רכב שפוגעים בעובדים.

חזי שוורצמן: להתקין מצלמות.

חזי שוורצמן: אנחנו ומשרד התחבורה מקדמים את הנושא.

אוסאמה סעדי: חזי, אני מבקש שתוך שבוע ימים תיתנו לוועדת העבודה והרווחה נתונים רשמיים שלכם על צווי בטיחות, עיצומים כספיים וכתבי אישום נכון להיום, נתונים מדויקים, תעבירו את זה תוך שבוע.

חזי שוורצמן: ברצון רב.

חזי שוורצמן: אנחנו מפרסמים בכל יום את הצווים באתר האינטרנט.

חזי שוורצמן: את דוח ינואר פרסמנו.

חזי שוורצמן: אנחנו מפרסמים כל מה שאפשר.

אוסאמה סעדי: אם אתה יכול להתייחס לעניין הפיגומים.

יצחק מורי: מה הקשר בין התאונה לבין סוג הפיגום?

יצחק מורי: לא יפלו מפיגום.

אוסאמה סעדי: הוא שמע את מאיר שמש ושמע אותך.

אוסאמה סעדי: תנו לו לענות.

יצחק מורי: מה הקשר בין סוג הפיגום לתאונה?

חזי שוורצמן: קודם כול, האנשים המכובדים פה, ויש לי כבוד רב אליהם, הם באמת אנשים שנמצאים בשטח, בחום ובשמש ובגשם.

אוסאמה סעדי: זה גם פרנסה שלהם.

חזי שוורצמן: זה פרנסה, ברור, אבל הדו-שיח בינם לביני הוא לא תקין.

חזי שוורצמן: קיבלתי איומים פיזיים.

חזי שוורצמן: זה ממש לא תקין.

קריאה: אתה טועה ומטעה.

מאיר שמש: אם אתה נפגע ממישהו תגיש תלונה במשטרה.

מאיר שמש: אם אומרים למינהל העבודה שאם לא יטפלו בזה נפנה למשטרה, אני חושב שזה לא איום.

אוסאמה סעדי: מאיר, הוא אומר שהוא קיבל איומים.

חזי שוורצמן: אני אומר ואני פונה למשטרה.

מאיר שמש: אני אעזור לך.

חזי שוורצמן: תעזור.

חזי שוורצמן: אני אומר לכם באופן אישי, התקבלה תקנה על ידי הכנסת.

חזי שוורצמן: אנחנו יושבים במשכן הכנסת.

חזי שוורצמן: לא מינהל הבטיחות החליט על התקנה.

חזי שוורצמן: אנחנו לא בודקים את הפיגומים.

מאיר שמש: אבל המינהל נתן את - - -

אוסאמה סעדי: מאיר, הוא התחיל לענות.

מאיר שמש: סתם התעוררתם?

מאיר שמש: הם הוציאו RIA.

אוסאמה סעדי: אם אתם לא רוצים תשובה אז אני אפסיק אותו וזהו.

קריאה: הוא מתנער.

חזי שוורצמן: אני לא מתנער ולא מתחמק.

אוסאמה סעדי: הוא התחיל להגיד שזה תקנה של הכנסת.

אוסאמה סעדי: תשמעו אותו.

יצחק מורי: לא להגיד שיש תקנה.

יצחק מורי: האם יש קשר בין התאונות לבין סוג הפיגום?

חזי שוורצמן: כבוד היושב-ראש, לא הייתי פה בכנסת בינואר 2019, היו נציגים אחרים.

חזי שוורצמן: היה מינהל הבטיחות אז, והוא כמו היום, רוצה בטיחות לאתרי עבודה.

חזי שוורצמן: הכנסת עצמה חוקקה את התקנה, שצריך פיגומים לפי תקן ישראלי, שזה ברור והגיוני.

חזי שוורצמן: גם בעולם זה קורה, יש תקן אירופאי.

חזי שוורצמן: אני לא הייתי אז בתפקיד.

חזי שוורצמן: אני לא מתנער מזה, זה בסדר.

חזי שוורצמן: הרעיון הוא טוב.

חזי שוורצמן: מכון התקנים מאשר את הדגמים – זה גם לא מינהל הבטיחות.

חזי שוורצמן: שוב, אני לא מתנער, אני פשוט מציין את העובדה.

חזי שוורצמן: אנחנו באים כאשר את התקנה הזאת אפשר לאכוף ואנחנו אוכפים את התקנה הזאת, כאשר מחר יהיה דיון אצל סגן השרה לגבי הדגשי אכיפה.

חזי שוורצמן: כל המכתבים והפניות של קבלני הפיגומים – אנחנו נדון עליהם מחר.

יצחק מורי: למה אנחנו לא מוזמנים?

אוסאמה סעדי: יצחק, תן לו לענות.

אוסאמה סעדי: למרות שהדיון הוא לא על פיגומים ולמרות שזה דיון מהיר של חברי כנסת בנושא תאונות עבודה, מצאתי לנכון בגלל המצוקה שלכם, בגלל הזעקה שלכם, גם לתת לכם לדבר, גם להיכנס לפרטים.

אוסאמה סעדי: שמענו אתכם, אנחנו מבינים אתכם.

אוסאמה סעדי: תנו לו לענות.

קריאה: חבר הכנסת, שים לב, יש פה עניין שבעצם בונה את כל הסיפור.

קריאה: יש מחר דיון ואף אחד מן הנציגים שלנו לא מוזמן לדיון.

אוסאמה סעדי: אבל זה דיון פנימי שלהם.

אוסאמה סעדי: מה אתה רוצה?

קריאה: אבל בואו תשמעו אותנו, זה דיון על הפיגומים.

קריאה: כך מתייחסים אלינו כאוויר, ככלום.

קריאה: זה מה שאנחנו מבקשים.

אורי כריסטולקיס: כולנו פה התכנסנו למטרה אחת, כדי למנוע הרוגים.

אורי כריסטולקיס: בסופו של דבר מקדמים פה רפורמה של פיגומים שלא תעזור לבטיחות בעבודה.

אורי כריסטולקיס: אמרנו מה יכול לעזור ומה לא יכול לעזור.

אורי כריסטולקיס: החלפת הדגמים האלה על ידי קבוצה – פרט לנזק היא לא תעשה כלום.

אורי כריסטולקיס: הסברתי להם, כל השיטה הזאת של העבודה על הפיגום האירופאי – אני קבלן פיגומים – יש חוסר באנשים מיומנים בענף הזה.

אורי כריסטולקיס: מה שעושים פה היום הוא סוג של מחטף של שתי החברות שיש להן אישור, שני יבואנים ויצרן אחד, שניים מתוכם גם מספקים שירותי הרכבה.

אורי כריסטולקיס: היום כשאתה רוצה להשיג ציוד אתה לא יכול להשיג ציוד.

קריאה: ללא הדרכה וללא הסמכה.

אורי כריסטולקיס: אין הדרכות, אין הסמכות, אין ידע.

אורי כריסטולקיס: הידע הזה לצערי נרכש עם השנים בהרבה מאוד דם.

אורי כריסטולקיס: זה מה שהם יגרמו, לעלייה במספר ההרוגים.

חזי שוורצמן: כבוד היושב-ראש, דבר נוסף: נושא קו החיים, הקו החם – הוא פועל.

חזי שוורצמן: רק מתחילת שנת 2022 קיבלנו 400 דיווחים.

חזי שוורצמן: יש לי פה כתובות מדויקות: רחוב בן גוריון ברחובות, ראשון לציון.

חזי שוורצמן: יש לי רשימה ארוכה.

חזי שוורצמן: באותם מקרים באנו ביחד עם המוסד לבטיחות וגיהות והצלנו עובדים בזמן אמת.

חזי שוורצמן: בזמן אמת אתה רואה אדם על הפיגום או אדם בלי קסדה, אין מנהל עבודה.

חזי שוורצמן: ההיענות הזאת דורשת מאתנו גם קשב מבצעי של אותם מפקחים שיש להם תוכנית עבודה סדורה, שיודעים בדיוק לאן ללכת לפי פרמטרים.

חזי שוורצמן: דרך אגב, הדס, בכנס ביום חמישי תהיה שעה על הצגת מדיניות אכיפה חדשה.

הדס תגרי: נשמח שתגיש את זה בכתב.

חזי שוורצמן: את מוזמנת לכנס.

חזי שוורצמן: מה אמרתי?

חזי שוורצמן: לא אמרתי כלום.

חזי שוורצמן: אמרתי שאת מוזמנת.

הדס תגרי: את מה שיש לכם להגיד תכתבו כדי שתעמדו מאחורי זה ולא רק לזרוק דברים אל חלל האוויר.

חזי שוורצמן: אנחנו עומדים מאחורי זה תמיד.

חזי שוורצמן: אנחנו עובדים, אנחנו באתרים, אנחנו לא בחלל האוויר.

אריה שמילוביץ: אני סגן מפקח עבודה ראשי.

אריה שמילוביץ: אני רוצה להגיד כמה דברים לגבי עבודת הפיקוח של המפקחים, שעושים עבודת קודש ומצילים חיים.

אריה שמילוביץ: המספרים היו נראים אחרת אם לא עבודת הקודש של המפקחים שמגיעים לאתרי בנייה ורואים מצב מאוד מאוד לא בריא של הבטיחות באותם אתרים.

אריה שמילוביץ: לצערי הרב במרבית הביקורים הראשונים של מפקח שמגיע לאתר זה מסתיים בצו בטיחות, ובחלק גדול מן המקרים אנחנו גם סוגרים את האתרים האלה.

אריה שמילוביץ: סגירת אתרים, שלצערי גם לא מופיעה בחקיקה, היא מקרים שאנחנו באנו והפעלנו את כל הכלים המשפטיים והאחרים שלנו על מנת לסגור אתר, כי בחקיקה כתוב שנסגור אתר רק אחרי שעובד מת.

אריה שמילוביץ: אז בואו נשנה קצת את החקיקה וניתן לנו גם כלים רשמיים לסגור אתר באופן מובהק גם מתי שמצאנו את הכלים המשפטיים, ולא למצוא פרשנות שלהם אלא לכתוב במפורש בחוק.

ישראל אייכלר: מה שאתה אומר הוא חמור מאוד.

ישראל אייכלר: בעצם אתה אומר שאם אתה רואה ליקוי בטיחות שיכול לגרום למוות של פועל אין לך סמכות למנוע כלום.

אריה שמילוביץ: אתה כנראה לא מבין את מה שאני אומר.

חזי שוורצמן: לא, לא, אנחנו סוגרים את האתר.

אריה שמילוביץ: כשאנחנו מדברים על סגירת אתרים – ישראל, אתה מכיר טוב מאוד את החקיקה – בחוק כתוב:

אריה שמילוביץ: כאשר הייתה תאונה קשה או תאונה שגרמה למוות אפשר לסגור את האתר.

אריה שמילוביץ: אנחנו מתחנו את כל הפרשנות המשפטית.

אריה שמילוביץ: אם יש צבר של ליקויים אנחנו סוגרים את האתרים.

אריה שמילוביץ: אנחנו עושים שמיניות באוויר כדי לגרום לאתרים להיראות טוב יותר, לשפר את אקלים הבטיחות.

אריה שמילוביץ: ואנחנו לא לבד, יש גם ציבור גדול מאוד של מנהלי עבודה שעושים את אותה עבודה, והמספרים היו נראים אחרת אם מנהלי העבודה לא היו נמצאים שם, ואותם פעילים חברתיים שמדווחים לנו, וקו החיים, וגם מפעילי עגורנים שפעילים ושותפים לעניין הזה, וגם גורמים נוספים שלא אציין אותם.

אריה שמילוביץ: כל אלה גורמים לנו לפעול אל מול אותם אתרים.

אריה שמילוביץ: המספרים שחזי דיבר עליהם, המספר האסטרונומי של כמות האתרים, וחלקם אנחנו אפילו לא יודעים שהם במפה, אני לא יודע לאן ללכת כי אין לנו שיתוף פעולה עם השלטון המקומי או עם הרשויות ואין חיבור כדי להצביע לנו במפה לאן להגיע, לאן לשלוח את המפקחים.

אריה שמילוביץ: כל אלה ביחד צריך לטפל בהם בראייה מערכתית, לראות איך אנחנו גורמים לאותן חברות ולאותם קבלנים מוטיבציה פנימית לשפר ושיהיה כואב להם גם בכיס וגם בדרכים אחרות.

אריה שמילוביץ: לבית המחוקקים יש כלים נוספים להכאיב לאותם קבלנים.

אוסאמה סעדי: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: ניתן דקה לנציג ההסתדרות.

ששי שדה: אני יושב-ראש האגף לאיגוד מקצועי בהסתדרות הלאומית.

ששי שדה: תודה רבה, אדוני.

ששי שדה: הדיון לדעתי מצוין.

ששי שדה: אני גם רואה את הלך הרוח ואת האמוציות כאן.

ששי שדה: זה אומר שזה דיון חשוב ומעניין ויש בו הרבה מה לקדם.

אוסאמה סעדי: תודה.

ששי שדה: בראשית דבריי אני רוצה להגיד שאנחנו חושבים שהשיטה היום לא עובדת.

ששי שדה: שנים מדברים ומדברים – עוד אכיפה, ועוד פקחים ועוד זה – וכפי שאמר חבר הכנסת עופר כסיף, אנשים ממשיכים לשלם בדם, לא השתנה כלום.

ששי שדה: לכן אנחנו סבורים שצריך לעשות שינוי, להרוס הכול ולבנות מחדש.

ששי שדה: אכיפה זה טוב, זה מתחייב.

ששי שדה: אמרתי גם בדיון הקודם: היא צריכה להיות גם נשכנית.

ששי שדה: אבל אנחנו רואים שאי אפשר לשחק משחקי חתול ועכבר כל היום, אי אפשר לרדוף כל היום אחרי אנשים, בסוף לא מגיעים לכולם.

ששי שדה: לכן צריך להתמקד בחינוך לבטיחות.

ששי שדה: קודם כול צריך לעשות את הפיקוח על ההדרכות.

ששי שדה: אנחנו יודעים שיש זיופים של הדרכות, אמרו את זה גם כאן בוועדה, ולא קורה עם זה כלום.

ששי שדה: צריך להגביר את הענישה, צריך להגביר את ההרתעה.

אוסאמה סעדי: צריך להגיש תלונות למשטרה.

ישראל אייכלר: משפט אחד.

ישראל אייכלר: זה נוגע למה שחזי אמר, שלא מדווחים.

ישראל אייכלר: ב-2016 נכנסו לתוקף תקנות תכנון ובנייה חדשות, שקבעו שאחרי מתן היתר בנייה צריך לקבל צו תחילת עבודה.

ישראל אייכלר: כדי לקבל צו תחילת עבודה יש רשימה של מסמכים שהקבלן צריך למלא ולהגיש לעירייה.

ישראל אייכלר: מה שצריך לעשות, לתקן את התקנות ולהוסיף הוראה לעיריות שיש לצרף את אישור משרד העבודה.

אוסאמה סעדי: הדס, הבטחתי לך שתוכלי לדבר שוב.

הדס תגרי: אני רוצה לתקן את עו"ד אסל.

הדס תגרי: תקנות התכנון והבנייה כיום קובעות שעם מתן היתר להתחלת עבודות, כדי לקבל את ההיתר הזה צריך למסור את הפרטים, כולל הקבלן באתר, והרשות המקומית בתקנות הקיימות צריכה להעביר את המידע הזה גם למינהל הבטיחות וגם לרשם הקבלנים.

אוסאמה סעדי: אבל הם לא מעבירים.

הדס תגרי: להעביר את המידע.

הדס תגרי: זה קיים כבר היום אך לא נעשה.

הדס תגרי: מצד שני, אני רוצה להתייחס לכמה נקודות שעלו כאן.

הדס תגרי: זה הדיון השלישי שאנחנו שומעים את זרוע העבודה או את סגן השר מדברים על הרשויות המקומיות, כמה חשוב שהן יתגייסו, במקום לדבר על מה שהם צריכים לעשות.

הדס תגרי: בסדר, אני איתם, גם אני חושבת שהרשויות המקומיות צריכות לעשות יותר.

הדס תגרי: לא ראיתי שמשרד הכלכלה עשה משהו בעניין, פרט מאשר להגיד את זה פה בדיונים.

הדס תגרי: הוא הוציא איזשהו מכתב לרשויות המקומיות: אני מבקש שתעשו א', ב', ג'?

אוסאמה סעדי: אני לוקח על עצמי להגיע לדיון עם הרשויות המקומיות.

חזי שוורצמן: עשו הרבה.

הדס תגרי: אז אתם מוזמנים לדווח בכתב לוועדה מה עשיתם בעניין הזה ואז הציבור ידע.

הדס תגרי: לא שמעתי בדברים של מפקח העבודה הראשי שום התייחסות לדברים שהעליתי.

הדס תגרי: כשאני דיברתי הוא צעק שהנתונים לא נכונים אבל לא ראיתי שום התייחסות.

אוסאמה סעדי: ביקשתי שהנתונים יועברו לוועדה בכתב בתוך שבוע.

הדס תגרי: אני לא מדברת על הנתונים.

הדס תגרי: אני מדברת על ההתייחסות לנתונים.

הדס תגרי: מדברים על כך שקשה להם וקשה להם.

הדס תגרי: למה הוטלו ב-2021 רק 200 עיצומים?

הדס תגרי: למה הוגשו רק שבעה כתבי אישום?

חזי שוורצמן: היו 800 עיצומים.

אוסאמה סעדי: זה מופיע בנתונים.

הדס תגרי: ב-2021 הוטלו 200 עיצומים.

חזי שוורצמן: לא נכון.

הדס תגרי: אני נשבעת לך שאני אתלונן עליך לנציבות שירות המדינה כי נמאס מן השקרים במצח נחושה שאתה אומר כאן.

חזי שוורצמן: את קוראת לי שקרן?

הדס תגרי: כן.

הדס תגרי: להגיד שפורסמו 200 עיצומים ב-2021 זה שקר.

חזי שוורצמן: נגיב על זה משפטית.

הדס תגרי: מצוין.

הדס תגרי: לא אמרתי את מה שהיה לי להגיד וכאשר התחלתי להגיד הוא קטע אותי באמצע.

אוסאמה סעדי: ברגע שאמרת את מה שאמרת אני מפסיק אותך.

אוסאמה סעדי: מאיר שמש, בבקשה.

מאיר שמש: לא נעים לי לקחת את זכות הדיבור מהדס.

אוסאמה סעדי: אני נותן פה זכות דיבור.

מאיר שמש: שלוש שנים אנחנו מתלוננים על עניין רשם הקבלנים, שקבלני הפיגומים לא מופיעים ברשם הקבלנים.

מאיר שמש: היושב-ראש דיבר על הסחר באישורים.

מאיר שמש: כל עוד לא יכירו בנו – אני לא יודע מה מינהל העבודה בכלל רוצה מאתנו, אנחנו לא שייכים.

מאיר שמש: יש גם פתרון.

מאיר שמש: עכשיו יש גם מלחמה באוקראינה.

מאיר שמש: שר האוצר דיבר אתמול על כך שמחיר חומרי הגלם יעלה.

מאיר שמש: בנוסף לכך אומרים ש-4,000 פועלים יעזבו את הארץ.

מאיר שמש: אני מציע לפתוח את הגבולות, לתת לפועלים מעזה להיכנס לארץ.

מאיר שמש: הם פועלים מקצועיים, הם יכולים לעזור והכול יהיה טוב, והם גם שומרים על הבטיחות.

אוסאמה סעדי: תודה רבה לכולם.

אוסאמה סעדי: אני חייב לסכם.

אוסאמה סעדי: תודה על הדיון.

אוסאמה סעדי: כאמור זה דיון מהיר לבקשת 10 חברי כנסת שלא הגיעו לדיון.

אוסאמה סעדי: תבינו באיזה אטמוספירה אנחנו מתעסקים פה בעבירה הזאת.

אוסאמה סעדי: כאשר יש אירוע, כמו האירוע הטרגי של שני פועלים שנפלו מגובה של 40 קומות בתל אביב, כולם התעסקו, כולם אמרו: יש תאונות עבודה, אבל כאשר מגיעים לדיון כדי למצוא פתרונות – הרי אפשר לדבר ולדבר וללכת הביתה, אבל בסופו של יום אנחנו צריכים להוביל את המאבק הזה.

אוסאמה סעדי: אז פה אתם רואים מי מתעסק בעניין הזה.

אוסאמה סעדי: 10 חברי כנסת שהקראתי את השמות שלהם, אף אחד מהם לא טרח להגיע לדיון המהיר שהוא ביקש.

אוסאמה סעדי: זה כדי לקבל פרופורציות.

קריאה: רק שני חברי כנסת מטפלים בזה, לצערי.

אוסאמה סעדי: אני אמשיך ללוות את הנושא הזה, לעקוב אחריו.

אוסאמה סעדי: לקחתי את זה על עצמי ואמשיך להוביל את העניין הזה ביחד אתכם, עם כולנו, להגיע לתוצאות.

אוסאמה סעדי: אם מישהו כאן חושב שהוא לבד יוביל וינהל ויאבק ויצליח אז הוא טועה.

אוסאמה סעדי: אנחנו צריכים לשלב ידיים ולשלב כוחות.

אוסאמה סעדי: אני לא רואה שאני צריך להיות בצד הזה או בצד ההוא, בין אם זה עם משרד העבודה, בין אם זה עם העמותות, בין אם זה עם ההסתדרות, בין אם זה עם הקבלנים, בין אם זה עם אנשי הפיגומים או עם המנופאים.

אוסאמה סעדי: כולנו צריכים, זה התפקיד של כולנו.

אוסאמה סעדי: לכן אני לא בעד התנגחות.

אוסאמה סעדי: אני רוצה לקדם דברים.

אוסאמה סעדי: לכן אני מסכם כאן כדלהלן: אני מבקש ממשרד המשפטים תשובות בכתב, משר המשפטים, איפה עומדות תקנות הבטיחות (הרחבת אחריות).

אוסאמה סעדי: אני מבקש נתונים רשמיים מזרוע העבודה במשרד הכלכלה, מחזי שוורצמן, על עיצומים כספיים, צווי בטיחות, רשם הקבלנים, איפה העניין הזה עומד, נתונים רשמיים נכון להיום שיועברו לוועדה.

אוסאמה סעדי: אני מבקש ממשרד האוצר, קראתי והעלינו את העניין הזה כמה פעמים לחשב הכללי, שהחשב הכללי לא ייתן לקבלנים, לחברות שהן מפרות בטיחות להשתתף במכרזים רשמיים.

אוסאמה סעדי: קראתי באיזו כתבה שיש הקלות של החשב הכללי לחברות הללו, שהוא נותן להן הנחות.

אוסאמה סעדי: אני מבקש מהחשב הכללי לפרט את המדיניות שלו בעניין חברות מפרות בטיחות.

אוסאמה סעדי: חזי, אני מבקש מסגן השרה ומן השרה לפרט את מדיניות האכיפה המעודכנת נכון להיום לגבי בטיחות בעבודה.

אוסאמה סעדי: תשלחו לנו את המדיניות הזאת.

אוסאמה סעדי: לגבי הפיגומים – שמענו את הזעקה ואת הצעקה שלהם.

אוסאמה סעדי: מצד אחד אני חושב שצריכות להיות תקנות, צריכה להיות בטיחות ולהבהיר באופן ברור ביותר מה צריך להיות בפיגומים – מה בטיחותי ומה לא.

אוסאמה סעדי: אישרתם שמונה דגמים, יש כמה חברות, ארבע חברות, אבל השאלה מה עם הקבלנים הקיימים, מה עם הציוד שנמצא אצלם, מה יעשו איתו?

אוסאמה סעדי: זו אחריות של המדינה.

אוסאמה סעדי: חברי עופר כסיף, חברי מאזן גנאים ואני פנינו ליושב-ראש ועדת הכספים וביקשנו דיון בעניין הזה של פיצוי על הציוד.

אוסאמה סעדי: מצד שני, נפגשתי עם חזי ואתכם ונפגשנו גם עם מאיר ועם הנציגים של קבלני הפיגומים.

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים לראות מדיניות אכיפה בעניין הזה שתיקח בחשבון שיש קבלנים קיימים, שגם החברות האלה לא ערוכות היום לספק את כל הציוד הזה, וגם להתחשב במצב שהקבלנים צריכים משך זמן כדי להתארגן.

אוסאמה סעדי: אתם רוצים להתחיל אכיפה, אבל לא מחר מתחילים עם קנסות ועיצומים.

אוסאמה סעדי: בסופו של דבר תהיה האטה באתרי בנייה.

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים להוריד את יוקר המחיה ולהוריד את מחירי הדירות, ובסוף נצא שאנחנו, במקום נשכרים נצא חוטאים לעניין הזה.

אוסאמה סעדי: לכן אני מבקש שתיקחו את כל הדברים בחשבון.

אוסאמה סעדי: אנחנו נמשיך לעקוב גם אחר הדיונים שנערכים אצלכם.

אוסאמה סעדי: תשמעו גם את הקבלנים, תשמעו את הזעקה שלהם.

אוסאמה סעדי: תודה רבה לכולם על הדיון ועל ההשתתפות.