ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 155, 2022-05-31 09:03

סימון דוידסון: בוקר טוב לכולם, סטודנטים יקרים, חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, חשבתי לתומי שהנושאים האלו כבר לא מדברים עליהם.

סימון דוידסון: חשבתי שכבר לפחות באוניברסיטאות כבר מבינים שכל אחד צריך ויכול לחיות את חייו כפי שהוא מבין וכפי שהוא רוצה.

סימון דוידסון: וזה לא קורה.

סימון דוידסון: והנושא הזה שאתה מעלה, חבר הכנסת הרצנו, הוא סופר חשוב, לא רק לקהילה הגאה.

סימון דוידסון: גם לאנשים הנורמטיביים הרגילים שנמצאים, ורוצים שיוויון, ורוצים שכל אחד יחיה את חייו כפי שהוא רואה לנכון לחיות אותם.

סימון דוידסון: וקיבלנו מכתב מאוד לא נעים, אני תיכף אעביר לך את רשות הדיבור.

סימון דוידסון: ביום השואה האחרון הרב של הטכניון, הרב אלעד דוקוב, שהוא בעצם איש סגל בטכניון, כתב בהודעה בקבוצת הווטסאפ של בית הכנסת שקורא לסטודנטים המתנגדים לפעילות התא הגאה באוניברסיטה, ואני מצטט: "לקחת אחריות על הקמפוס".

סימון דוידסון: הרב עצמו כותב בהודעה לסטודנטים לקחת אחריות על הקמפוס.

סימון דוידסון: ושהמסיבה שארגן התא היא ביטוי, ושוב אני מצטט: "לגסות ובוטות".

סימון דוידסון: ובירך סטודנטים שהקימו קבוצה מעשית לפעולה נגד אירועים של הקהילה הלהט"בית בטכניון.

סימון דוידסון: מתברר שיש קבוצה כזאת בקמפוס, שנקראת שומרים על המשפחה.

סימון דוידסון: הם שומרים על המשפחה.

סימון דוידסון: ששמה לעצמה למטרה לדכא את פעילות האחווה הגאה בקמפוס.

סימון דוידסון: יש עוד ועוד בהמשך.

סימון דוידסון: ואני חושב שהדיון שאתה יזמת הוא סופר חשוב לסטודנטים, לקהילה הגאה, ולנו כאנשים שרוצים לחיות במדינה הזאת.

סימון דוידסון: אז קודם כל אני מברך אותך על זה.

סימון דוידסון: אני מברך את הסטודנטים שהגיעו.

סימון דוידסון: נמצא אתנו גם יושב ראש אגודת הסטודנטים בישראל, אני מברך אותך.

סימון דוידסון: אנחנו נתחיל את הדיון הזה, נתחיל קודם כל עם דברי פתיחה, ונמשיך הלאה.

סימון דוידסון: בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה אדוני יושב הראש.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה קודם כל לברך את כל הנוכחים, את הנהגת הסטודנטים, את כל מי שמשתתף פה.

יוראי להב-הרצנו: היום אנחנו פותחים שני ימי ציון, או אירועי ציון.

יוראי להב-הרצנו: אחד זה חודש הגאווה, חודש יוני, שבא עלינו בברכה, ואת יום הסטודנטים והסטודנטיות בישראל.

יוראי להב-הרצנו: כך שיש פה הצטלבות נאה בין שני מועדים חשובים, ואני שמח שמועד הדיון נקבע כך.

יוראי להב-הרצנו: כפי שאמרת יושב הראש, מסתבר שבטכניון פועל תא שהוא סוג של תא להבה.

יוראי להב-הרצנו: הם קוראים להתארגנות הסטודנטיאלית הזאת "שומרים על המשפחה".

יוראי להב-הרצנו: והמטרה של אותה התארגנות היא להתנגד ללהט"ביזציה של הטכניון, מה שהם מגדירים כשינוי הסטטוס-קוו.

יוראי להב-הרצנו: כלומר יש סטודנטים, שהם להט"בים, שמסתובבים בקמפוס ולומדים בו, ואותה קבוצה הולכת ומתרגטת סטודנטים מהקהילה הגאה, לא מסתפקת רק בהודעות שנאה ופחד, היא פשוט עושה גם פעולות מעשיות, כמו לשלוח הודעות בווטסאפ וברשתות חברתיות.

יוראי להב-הרצנו: אחת ההודעות זה "להיות גיי זו סטייה, תתביישו לכם", שנשלח לסטודנטים לטלפון האישי שלהם.

יוראי להב-הרצנו: הם גם שולחים הודעות בפייסבוק, שלפי ההודעות הללו הם אוספים חתימות של מאות סטודנטים לאסור כל פעילות הקשורה בקהילה הגאה בקמפוס.

יוראי להב-הרצנו: איך אנחנו יודעים שההתארגנות הסטודנטיאלית הזאת קיימת, כי סטודנטים פנו אליי, עשרות סטודנטים, שאמרו לי שהם מאויימים, מרגישים לא בטוחים להסתובב בקמפוס, תחושת הבטחון שלהם נעלמה, וחלקם גם שוקלים לא להמשיך ללמוד בקמפוס.

יוראי להב-הרצנו: הסיבה השנייה שאנחנו יודעים שההתארגנות הזאת קיימת היא כי רב הטכניון, שהוא גם איש סגל ומרצה במוסד, ברך על הקמת אותה קבוצה, ואף אמר שמי שייקח על עצמו, ואני מצטט "לקדם ולקחת אחריות על הקמפוס, תבוא עליו הברכה".

יוראי להב-הרצנו: הוא לא הסתפק בדברים הללו, והוא גם כתב לסטודנטים שהוא מברך על היוזמה, שבמסגרתה הם פתחו קבוצה מעשית לפעולה.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת בקמפוס יש קבוצה מעשית לפעולה, שמסמנת ופועלת נגד סטודנטים, רק כי נטיית ליבם היא שונה.

יוראי להב-הרצנו: בעידוד איש סגל.

יוראי להב-הרצנו: בתגובה הראשונית של הטכניון ברכו במוסד על שיח פורה סביב הקהילה הגאה.

יוראי להב-הרצנו: ואני רוצה להבהיר פה מעל כל צל של ספק, אין כאן לא שיח, והשיח שמתקיים הוא לא פורה.

יוראי להב-הרצנו: אין כאן שני צדדים.

יוראי להב-הרצנו: יש כאן אנשים שפשוט, יש את חברי הקהילה הגאה, שהם פשוט אנשים שנטיית לבם היא שונה.

יוראי להב-הרצנו: ויש אנשים שמתנגדים לאותם אנשים, רק כי נטיית לבם היא שונה.

יוראי להב-הרצנו: אין כאן שני צדדים.

יוראי להב-הרצנו: יש כאן אלימות, שצריך לגנות אותה, ולשרש אותה מן היסוד.

יוראי להב-הרצנו: וודאי שאסור לברך על שיח פורה, כי לא מדובר בחופש ביטוי.

יוראי להב-הרצנו: להתנגד לאנשים רק כי הם מי שהם, זה לא חופש ביטוי.

יוראי להב-הרצנו: עכשיו אני שוחחתי עם המשנה הבכיר לנשיא הטכניון, שנמצא אתנו כאן בזום, פרופ' רבינוביץ.

יוראי להב-הרצנו: ואני התרשמתי שהדברים שלו הם לא מספיקים.

יוראי להב-הרצנו: ולכן ביקשתי לקיים את הדיון.

יוראי להב-הרצנו: פרופ' רבינוביץ אמר לי שהוא לא סבור שהדברים של הרב הם הסתה לאלימות, ושאין לו כוונה לנקוט בצעדים משמעתיים כנגד אותו איש סגל.

יוראי להב-הרצנו: הדבר השני שאותו פרופסור אמר לי, שאם סטודנט לא מרגיש בטוח בקמפוס, אז יש בטכניון חברת אבטחה מצויינת, שכל סטודנט שלא מרגיש בטוח רשאי לפנות אליה.

יוראי להב-הרצנו: מאחר ואלו פני הדברים, אני מבקש לפנות לנציגי הטכניון כאן אתנו, ולבקש מאחר ואני סבור שלא מדובר באירוע פנימי של הטכניון, מגיע לציבור הסטודנטים ולציבור הכללי בישראל לדעת את הדברים הבאים: ראשית כל, מה עשיתם בטכניון כדי לפרק את התא הלהבה, או דמוי הלהבה הזה מהפעילות שלו בטכניון, ובעיקר מה עשיתם כדי להחזיר את תחושת הבטחון לסטודנטים בטכניון, שכאמור פנו אלינו ואמרו לנו שהם לא מרגישים בטוחים ללכת בקמפוס.

יוראי להב-הרצנו: דבר שני, מה עשיתם כנגד אותו איש סגל, כנגד ד"ר דוקוב, בגלל שהוא מפיץ פחד ושנאה, ומסית לאלימות כנגד חברי הקהילה הגאה, כנגד סטודנטים שלומדים בטכניון.

יוראי להב-הרצנו: אגב לא הפעם הראשונה שהוא מעליל עלילות דם כנגד חברי הקהילה הגאה.

יוראי להב-הרצנו: הוא גם אמר בעבר, בדרשות שהוא מקיים בתוך הטכניון, שלהט"בים צריכים טיפול או לחיות לבד.

יוראי להב-הרצנו: מה עשיתם משמעתית כנגד אותו איש סגל.

יוראי להב-הרצנו: ואת נציגי המל"ג אני רוצה לשאול, אנחנו בפתח חודש הגאווה, מה אתם עושים על מנת לקיים ולעודד את הפעילות של התאים, תאי האחווה הסטודנטיאלית הגאה, ברחבי הקמפוסים בישראל.

יוראי להב-הרצנו: תראה אדוני יושב הראש, הדברים האלה לא מגיעים בריק.

יוראי להב-הרצנו: הדברים האלה מגיעים בשיאה של באמת התקפה מכוערת ופרועה כנגד חברי הקהילה הגאה בכל רחבי המדינה.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו רואים כלי תקשורת גדול בישראל, שהוא תחת הרישיון של הרשות השנייה לטלויזיה ורדיו, שמפיץ אלון, שבאלון יש משהו שקרוי "להט"בסטאן".

יוראי להב-הרצנו: ושכאילו הקהילה הגאה מבקשת להנחיל דת קיצונית.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו רואים משפחה בנתיבות, שהמשפחה הזו מקבלת קליע לביתה רק כי הבן רצה לקיים מצעד גאווה בעיר.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו רואים דברי הסתה על ידי רבנים, במצפה רמון, שאומרים שלהט"ב הם רשע.

יוראי להב-הרצנו: וצריך לא לפחד לצעוק מעל כל במה להט"בים הביתה.

יוראי להב-הרצנו: זה מה שאנחנו רואים במוסד אקדמי בלב אותה סערה ומתקפה מכוערת כנגד אנשים רק כי הם מי שהם.

יוראי להב-הרצנו: ועל כן אני מבקש לשמוע את הטכניון, ואני מבקש לשמוע גם את המל"ג, מה אתם עושים לא רק כדי לקיים, אלא כדי לעודד את אותה פעילות שאומרת כל האנשים נבראו בצלם, כולנו שווים, ולכולנו מגיע שיוויון.

יוראי להב-הרצנו: תודה לך.

סימון דוידסון: תודה רבה חבר הכנסת להב הרצנו.

סימון דוידסון: אני ממש מרגיש שזה מדם לבך.

סימון דוידסון: קודם כל, חוץ מיש עתיד יש עוד מפלגות בכנסת?

סימון דוידסון: הסתכלתי בלוח של חברי הכנסת, כאילו רק אנחנו קיימים.

סימון דוידסון: חבר הכנסת משה טור-פז המכונה קינלי, בבקשה.

משה טור פז: תודה אדוני יושב הראש, בוקר טוב.

משה טור פז: אני רוצה להתחיל בנימת יום סטודנט שמח, כי היום יום הסטודנט כאן בכנסת ישראל.

משה טור פז: וכראש השדולה לסטודנטים אני באמת גאה להיות כאן.

משה טור פז: ואמנם התחלנו ברע, ואני באמת אומר, בחרנו לפתוח את היום הזה בדיון מהיר של חברי יוראי להב הרצנו, כי לפני שאנחנו עושים טוב צריכים לבער את הרע.

משה טור פז: ולפני מספר שבועות הראה לי יוראי את המכתב המזעזע, ואת הדברים שיצאו מהרב דוקוב מהטכניון.

משה טור פז: ואני אומר כאן, אסור לזלזל ואסור להקל ראש באיום.

משה טור פז: ראיתי גם את המגזין המזעזע של ערוץ 14 על להט"ביסטאן.

משה טור פז: והדברים מחוברים בקשר ישיר.

משה טור פז: כתבתי לרב דוקוב, כאדם דתי לאדם דתי.

משה טור פז: אמרתי לו שבעיניי, גם אחרי ההתנצלות הרפה שלו, האחריות שלו לא רק שלא נגמרת, היא רק מתחילה.

משה טור פז: ואני גם נסעתי בעצמי לחיפה, ופגשתי את נציג התא הגאה שם, גם על מנת לחזק את ידיו וגם על מנת להבהיר לו שאנחנו איתו בכל מה שיקרה, לא רק מאחורה אלא גם קדימה.

משה טור פז: אני רוצה לומר כאן משהו, כי הנושא הזה מתחבר ישירות לנושא שעולה היום ביום הסטודנט, וזה תחושת הבטחון האזרחי בקמפוסים בישראל.

משה טור פז: בשם החופש האקדמי, ובשם האוטונומיה שקיבלה האקדמיה בישראל, שהיא מוצדקת, יש שלוש מאות חמישים אלף סטודנטים בישראל, שאנחנו צריכים לדאוג לבטחונם ולרווחתם.

משה טור פז: והאיומים במקרים רבים מגיעים מתוך הקמפוס.

משה טור פז: ממרצה כמו ד"ר דוקוב, שמעז להשמיע את הדעות החשוכות שלו, אל מול סטודנטים שהוא חושב שימחאו לו כפיים.

משה טור פז: בניגוד לעמדתם של רוב האנשים בישראל היום.

משה טור פז: בכל הסקרים בישראל, דרך אגב, כולל של מפלגת הקיצוניות הדתית, רוב המצביעים שלה אומרים שהם בעד זכויות לקהילה הגאה.

משה טור פז: רוב המצביעים לקיצוניות הדתית.

משה טור פז: כן, חברים, ככה זה.

משה טור פז: ואני אומר כאן למוסדות האקדמיים, זו לא רק זכותכם, זו חובתכם.

משה טור פז: אנחנו רוצים לשמוע מהסטודנטים שהם מרגישים בטוחים.

משה טור פז: אנחנו רוצים לשמוע מהם שהם מסתובבים בקמפוס ויכולים לקיים כל מצעד שאיננו עומד בניגוד לחוק הישראלי, בצורה בטוחה וטובה.

משה טור פז: וזה לא מה שאנחנו שומעים מהם.

משה טור פז: ולכן ראשי האוניברסיטאות והמוסדות האקדמיים בישראל יצטרכו להעלות הילוך בכל מה שנוגע לתחושת הבטחון האקטיבי בקמפוס.

משה טור פז: זה לא מספק אותי שלטכניון יש חברה מעולה לאבטחה.

משה טור פז: מה שיספק אותי זה שהסטודנט יגיד שהוא מרגיש בטחון מעולה.

משה טור פז: לא פחות מזה.

משה טור פז: חברה מעולה עם סטודנטים לא בטוחים, זה לא עוזר לאף אחד.

משה טור פז: אני מאוד שמח שככה אנחנו פותחים את השבוע בוועדת החינוך אדוני יושב הראש, כי ברורה לי המחוייבות לא רק של שלושתנו, ולא רק של המפלגה המצויינת שלנו יש עתיד, אלא של ועדת החינוך ושל הכנסת הזו, לדאוג לבטחונו ולטובתו של כל סטודנט בישראל.

משה טור פז: תודה.

סימון דוידסון: תודה רבה חבר הכנסת משה טור-פז.

סימון דוידסון: יושב ראש אגודת הסטודנטים, בבקשה.

אלחנן פלהיימר: בוקר טוב לכולם, אלחנן פלהיימר, יושב ראש התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות הארצית.

אלחנן פלהיימר: אני מייצג שלוש מאות חמישים אלף סטודנטים וסטודנטיות במדינת ישראל, ממטולה עד אילת.

אלחנן פלהיימר: חג שמח, יום סטודנט לאומי שמח.

אלחנן פלהיימר: וכמו שחבר הכנסת יוראי אמר, שני אירועים חשובים.

אלחנן פלהיימר: גם נכנסים עכשיו לציון חודש הגאווה.

אלחנן פלהיימר: ולי חשוב להגיד, באמת במשפט, שהנושא הזה הוא מאוד חשוב, ומאוד בוער, לנו, בהתאחדות הסטודנטים.

אלחנן פלהיימר: ואני רוצה גם מפה לגנות בכל תוקף את האירוע החמור מאוד שקרה בטכניון.

אלחנן פלהיימר: על הנהלת המוסד, ואין לי מושג למה לא עשו את זה עד עכשיו, להעלות את אותו איש סגל לוועדת משמעת, ולסלק אותו מהקמפוס.

אלחנן פלהיימר: זה לא פעם ראשונה שהמקרה הזה קורה איתו.

אלחנן פלהיימר: קיבלנו עשרות תיעודים למקרים, זה חוזר פעם אחרי פעם, והם צריכים לעשות לדבר הזה סוף.

אלחנן פלהיימר: לא הגיוני שסטודנט או סטודנטית, לא משנה באיזה נושא, ירגישו חוסר בטחון בקמפוסים.

אלחנן פלהיימר: כמו שחבר הכנסת קינלי אמר, זה פוגש אותנו בהמון המון סוגיות ומקרים.

אלחנן פלהיימר: והגיע הזמן שהמוסדות יקחו אחריות על הדברים האלה, ושהסטודנטים והסטודנטיות ירגישו בטחון בקמפוס.

אלחנן פלהיימר: להגיד שיש חברת אבטחה, זה לא מספק.

אלחנן פלהיימר: אנחנו רואים אירועים, והגיע הזמן לשים לדבר הזה סוף.

אלחנן פלהיימר: תודה רבה.

סימון דוידסון: תודה רבה.

סימון דוידסון: פרופ' עודד רבינוביץ, בוקר טוב.

סימון דוידסון: קודם כל נמצאים פה חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, שיזם את הדיון הזה, וחבר הכנסת משה טור-פז ואנוכי.

סימון דוידסון: ונציגים של הסטודנטים.

סימון דוידסון: ואנחנו שמענו פה דברים קשים.

סימון דוידסון: אתה שמעת את כל הדיון מהתחלה?

סימון דוידסון: אז אם תוכל להתייחס לדברים שציינו פה, אנחנו נודה לך.

סימון דוידסון: תודה רבה.

סימון דוידסון: בבקשה.

עודד רבינוביץ: בוקר טוב לכולם, תודה על ההזמנה לדיון.

עודד רבינוביץ: אני רוצה להתחיל בלדייק כמה דברים שנאמרו על ידי הדוברים שלפניי, כדי שנהיה כולנו מיושרים עם העובדות.

עודד רבינוביץ: האירוע שחבר הכנסת להב הרצנו התייחס אליו לא התקיים ביום השואה.

עודד רבינוביץ: בוודאי שלא ביום השואה.

עודד רבינוביץ: וגם לא בערב יום השואה.

עודד רבינוביץ: זו נקודה אחת.

עודד רבינוביץ: נקודה שנייה, ד"ר אלעד דוקוב הוא לא רב הטכניון.

עודד רבינוביץ: לטכניון אין רב, כמו שלטכניון אין אף איש דת אחר.

עודד רבינוביץ: אלעד דוקוב הוא רב בית הכנסת בטכניון, ויש הבדל.

עודד רבינוביץ: ואכן הוא חבר סגל כעמית הוראה בטכניון.

עודד רבינוביץ: עוד אני אגיד שחלק מהדברים שציטט חבר הכנסת מהשיחה בינינו לא היו מדוייקים.

עודד רבינוביץ: אבל אני לא אטריח אתכם כרגע בנושא הזה.

עודד רבינוביץ: לפני שאני אתייחס אני מבקש דבר אחד להגיד, וזה לא לערוך משפט פומבי בכיכר העיר לאיש.

עודד רבינוביץ: גם אם אנחנו לא מסכימים לעמדות שלו, והטכניון לא מסכים לעמדות שפרסם הרב דוקוב, ובוודאי לא לעשות משפט פומבי או לפטר מישהו או משהו בסגנון הזה מעל במת הכנסת.

עודד רבינוביץ: אני חושב שזה לא ראוי.

יוראי להב-הרצנו: לא ביקשנו שתעשו את זה.

יוראי להב-הרצנו: ביקשנו לדעת מה כן עשיתם בנושא.

עודד רבינוביץ: היו כאן קריאות לפטר אותו מייד ולאלתר.

עודד רבינוביץ: זה לא.

עודד רבינוביץ: התייחסות לנושא של הבטחון האישי של הסטודנטים, סגל ואורחים בקמפוס, כי נדמה לי שזאת הנקודה הכי חשובה בדיון.

עודד רבינוביץ: באופן קונקרטי, אין שום תיעוד, אין לנו שום תיעוד או צל של מקרה קונקרטי של אלימות או רמז לאלימות או פגיעה או משהו דומה.

עודד רבינוביץ: וזה לא שאנחנו עוצמים עיניים ומסתכלים לכיוון השני ומרמים את עצמנו שאין כלום.

עודד רבינוביץ: אנחנו בקשר רציף עם נתנאל, ראש האחווה הגאה בטכניון.

עודד רבינוביץ: אנחנו בקשר רציף, אנחנו מנטרים את הרשתות החברתיות כדי לאתר דברים שקורים שם.

עודד רבינוביץ: ובקשר, בשיחות עם נתנאל אני כל פעם שואל אותו, ובפעם המי יודע כמה את אותן שאלות.

עודד רבינוביץ: האם קרה משהו.

עודד רבינוביץ: האם יש ספק.

עודד רבינוביץ: האם יש צל של משהו.

עודד רבינוביץ: האם מישהו יכול להגיד כאן אני מרגיש לא נוח, כאן אני מרגיש לא בטוח, כאן קרה איזה שהוא אירוע שנראה כמו משהו.

עודד רבינוביץ: ואין דברים.

עודד רבינוביץ: לא היו.

עודד רבינוביץ: יכול להיות שהיו ואנחנו לא יודעים.

עודד רבינוביץ: אבל לפחות אנחנו בודקים וערים ולא מצאנו.

עודד רבינוביץ: אני אתן לכם דוגמא.

עודד רבינוביץ: היה אירוע שעלה כפוסט אחד ברשת חברתית, אנונימי.

עודד רבינוביץ: שהדליק אצלנו מנורה אדומה.

עודד רבינוביץ: הדבר הזה נבדק על ידי כל הגורמים האפשריים, בניסיון לחפש ולהגיע לאותה סטודנטית שהעלתה את הפוסט, ולברר את הנושא.

עודד רבינוביץ: בשיתוף עם אגודת הסטודנטים, שמרושתת בתוך הקהל.

עודד רבינוביץ: בשיתוף עם האחווה הגאה.

עודד רבינוביץ: עד היום לא מצאנו שום קצה חוט.

עודד רבינוביץ: שום דבר שאנחנו יכולים להיאחז בו ולטפל בו.

עודד רבינוביץ: אם יהיו כאלה דברים אנחנו נטפל בהם.

יוראי להב-הרצנו: אתה מכיר את ההתאגדות הסטודנטיאלית שנקראים שומרים על המשפחה, שפעילה בטכניון?

עודד רבינוביץ: רגע חבר הכנסת, תן לי לסיים את דבריי.

יוראי להב-הרצנו: מותר לחברי הכנסת לשאול שאלות את הדוברים, זה לא מונולוג.

עודד רבינוביץ: בסדר, אבל עדיין אני רוצה לסיים את דבריי.

עודד רבינוביץ: אני אענה לכל מה שאשאל.

עודד רבינוביץ: אם זה בסדר מצד היושב ראש.

סימון דוידסון: בבקשה.

עודד רבינוביץ: אני רוצה להשלים את המשפט מקודם.

עודד רבינוביץ: הנושא הזה תוחקר על ידי כל הגורמים הרלוונטיים, כולל דיקנית הסטודנטים, כולל סמנכ"ל תפעול, כולל אנוכי וכולל נשיא הטכניון.

עודד רבינוביץ: עכשיו גם המערך התומך שלנו, ובכלל זה צוות החירום הטכניוני, וזו לא חברת אבטחה שאנחנו שכרנו, זה צוות החירום הטכניוני, לא נתקלנו בשום מקרה של אלימות.

יוראי להב-הרצנו: פרופסור, ברשותך, אני רוצה שתקשיב דקה לטלי לייבה.

יוראי להב-הרצנו: בבקשה טלי.

טלי לייבה: אני טלי, אני סטודנטית בטכניון כבר כמה שנים.

טלי לייבה: וכמו שאמרתי בזמנו ליוראי, שהקשיב באמת לטענות שלנו, מה שלי הכי הפריע בכל ההתנהלות הזאת, עם כל הכבוד למשפט הפנימי שבאמת עושים לרב, שאגב לא יצא ממנו עדיין כלום, ועבר לדעתי חודש, לי הפריע שאף אחד בטכניון לא בא ואמר לנו רגע חבר'ה, מה שקרה פה היה לא בסדר.

טלי לייבה: קבוצה של סטודנטים יוצאת כנגד קבוצה אחרת.

טלי לייבה: חינוכית הטכניון לא ביצע את עבודתו.

טלי לייבה: ועם כל הכבוד שכולנו אנשים בוגרים, ולומדים באוניברסיטה, ושלב החינוך כבר כביכול עבר, מסתבר שלא.

טלי לייבה: והטכניון הוא עדיין מוסד חינוך, וגוף חינוכי.

טלי לייבה: וכמו שמעבירים מל"גים ככה צריך להעביר גם את המסר שאין דבר כזה לצאת כנגד מישהו על סמך נטיית ליבו ונטייתו המינית, כמו שאמר יוראי בצורה נפלאה קודם.

טלי לייבה: הטכניון לא עשה את זה.

טלי לייבה: הוא לא עצר אף אחד.

טלי לייבה: ואני שומעת גם את מה שפרופ' עודד אומר, וצר לי להגיד, אבל זה לא מדוייק.

טלי לייבה: לי יצא לדבר עם הרבה סטודנטים, והם אמרו לי רגע, אבל שום דבר רע לא קרה.

טלי לייבה: אף אחד לא נקט באלימות.

טלי לייבה: כן, זה באמת לא בסדר שהקהילה הגאה עושה כאלה מסיבות, וככה וככה.

טלי לייבה: אבל אתם לא באמת יכולים לבוא בטענות.

טלי לייבה: ולדעתי זה חלק גדול מאוד מהבעיה, שהנושא לא טופל.

טלי לייבה: כי עדיין יש סטודנטים שחושבים שהיה כאן משהו שהוא בסדר להגיד, או שלא היתה הסתה, או שפשוט אפשר להמשיך הלאה.

טלי לייבה: ואי אפשר להמשיך הלאה, וכן זה משהו שצריך מאוד להתעכב עליו, ולחנך לקבלת האחר.

טלי לייבה: שזה משהו שלא קרה.

סימון דוידסון: טלי, האם את הרגשת מאויימת?

טלי לייבה: אני הרגשתי במשך תקופה ארוכה מאוד מאוד לא נעים, מבחינת השיח שהיה בקמפוס.

טלי לייבה: שוב, שוחחתי עם סטודנטים, וחלקם אמרו לי דברים שבאמת 2022, מאיפה הבאת את זה עכשיו.

סימון דוידסון: דברים כמו מה?

סימון דוידסון: חשוב שנשמע את זה.

טלי לייבה: חלקם אמרו לי זה בכלל שיח פוליטי.

טלי לייבה: מה זה קשור, זה לא שיח פוליטי, זה שיח על קיום.

טלי לייבה: אני יכולה לחיות בקמפוס כמו כל בנאדם אחר, בלי קשר ימין, שמאל, או מה שזה לא יהיה.

טלי לייבה: חלקם אמרו לי שהכל בסדר, ושלא היתה התקפה בכלל, ושכולם מגזימים לחלוטין.

טלי לייבה: חלקם אמרו לי שטוב שהוא נשאר עדיין בתפקיד שלו.

טלי לייבה: היו כל מיני דברים.

טלי לייבה: הרבה סטודנטים עם הרבה עמדות שונות, כפי שמגיע להם.

טלי לייבה: אבל חלק מהעמדות זה כבר, שוב, זו לא דעה, זו הסתה.

סימון דוידסון: פרופ' רבינוביץ, מה שאנחנו שומעים פה זה שתחושת הבטחון של הסטודנטים בקמפוס לא קיימת.

סימון דוידסון: זה שיש חברת אבטחה מעולה זה נהדר, אבל בסוף יש עשרות אלפי סטודנטים בקמפוס, וזו לא התחושה שלהם.

יוראי להב-הרצנו: ומה האמירה, האמירה זה שאנחנו נפעל רק אחרי שירביצו, שידקרו מישהו?

יוראי להב-הרצנו: מתה בחורה צעירה רק כי היא הלכה במצעד הגאווה בירושלים.

יוראי להב-הרצנו: צריך להמתין שמשהו כזה חלילה יקרה בין כתלי הטכניון, כי יש בו הסתה לאלימות נגד סטודנטים, ואתם לא עושים דבר?

יוראי להב-הרצנו: זה מה שאתה אומר למעשה?

יוראי להב-הרצנו: זה לא נראה לך, בשם הלא לעשות משפט שדה, אתה לא מתכוון לנקוט בשום צעד, כדי לפרק את ההתאגדות הסטודנטיאלית הזאת, שצומחת התוך הטכניון, ולא לנקוט בשום צעד משמעתי נגד חבר סגל, שמגדיר את עצמו, הוא מתהדר בתואר רב של הטכניון, והוא איש סגל שלכם.

יוראי להב-הרצנו: מה עשיתם בשביל לטפל במקרה הזה?

יוראי להב-הרצנו: ניטרתם את הרשתות?

יוראי להב-הרצנו: מה עשיתם חוץ מלדבר על חברת אבטחה, שאתם קוראים לה חברת חרום.

יוראי להב-הרצנו: אני באמת שואל, כי זה מטריד אותי, חוסר המעש הזה מטריד אותי יותר מכל דבר אחר.

עודד רבינוביץ: אני אתייחס לדברים אחד אחד, לפחות עד כמה שאני זוכר.

עודד רבינוביץ: לדברים של טלי, הטכניון בוודאי אינו מסכים, ולא מתנער, אלא מגנה את הדברים האלה.

עודד רבינוביץ: וזה פורסם במכתב שנשיא הטכניון ואני שלחנו לכל בית הטכניון.

עודד רבינוביץ: מכתב שיצא בעשרה במאי לכל בית הטכניון, לכל הסטודנטים, הסגל האקדמי, הסגל המינהלי.

עודד רבינוביץ: אם אתם רוצים אני אקרא משפט אחד מהמכתב הזה: "אנחנו דוחים ומגנים התארגנות של כל קבוצה כזו או אחרת שפועלת כנגד סטודנטים ופוסלים כל קריאה לאלימות פיזית ומילולית.

עודד רבינוביץ: בטכניון לומדים ועובדים סטודנטים וחברי סגל אקדמי ומינהלי מכל הקהילות, ואנחנו גאים בכך.

עודד רבינוביץ: כלומר אנחנו השמענו את דעתנו בצורה מאוד מאוד ברורה, ומאוד מובהקת.

עודד רבינוביץ: אי אפשר לטעות בזה ולחשוב שהנהלת הטכניון עומדת מאחורי איזו שהיא קריאה להתארגנות לאלימות או לפעולה.

עודד רבינוביץ: נהפוך הוא.

עודד רבינוביץ: אנחנו באופן חד משמעי נגד.

עודד רבינוביץ: ואנחנו מגנים את הדבר הזה.

עודד רבינוביץ: דרך אגב, גם אלעד דוקוב, ד"ר אלעד דוקוב, כתב דברים מסוג זה במכתב שהוא פרסם אחרי המקרה.

עודד רבינוביץ: אנחנו עושים כל מה שאפשר וכל מה שצריך כדי לשמור על קמפוס בטוח, והקמפוס שלנו בטוח.

עודד רבינוביץ: אפשר להסתובב בקמפוס שלנו, אפשר ללכת ממקום למקום, היה לנו כאן בשבוע שעבר פסטיבל סטודנטים, אני מניח שטלי היתה בו, עם מעל חמישה עשר אלף סטודנטים שהתנהלו כאן בקמפוס בטוח, וידידותי, ומכבד ומכיל.

עודד רבינוביץ: ובקמפוס שאין בו אלימות ואין בו פגיעה.

עודד רבינוביץ: עדיין, אם יהיה צל צילו של ספק, אם מישהו תעבור בו מחשבה שהוא מאויים, יחידת הבטחון שלנו ערוכה לא רק למקרים שבהם אחרי שהרביצו למישהו נקום ונפעל.

עודד רבינוביץ: אם מישהו צריך תמיכה, אם מישהו צריך ליווי, אם מישהו רוצה ללכת מנקודה אלף לנקודה בית, נעמיד את כל מי שצריך כדי ללוות אותו, ונעשה כל מה שצריך כדי לשמור על הקמפוס בטוח.

סימון דוידסון: אני קודם כל מודה לך על הדברים.

סימון דוידסון: השאלה האם אתם מכירים את התא שכותב מה שהוא כותב, ומתנהל איך שהוא מתנהל?

עודד רבינוביץ: אנחנו מכירים את אותו פוסט שכולנו בשיחה הזאת כנראה מכירים.

עודד רבינוביץ: אין לנו שום עדות.

סימון דוידסון: זה ארגון כלשהו, שאתם יודעים עליו?

עודד רבינוביץ: כל מה שאנחנו יודעים עליו, זה מה שכולנו כאן יודעים, שזה אותו פוסט.

יוראי להב-הרצנו: יש להם גם דובר וגם קבוצת ווטסאפ, שבה חברים חמישים סטודנטים בתוך הטכניון.

יוראי להב-הרצנו: אתם לא מכירים את הקבוצה הזאת?

עודד רבינוביץ: אני לא חבר בקבוצות הווטסאפ שמסתובבות בטכניון.

יוראי להב-הרצנו: הבנתי.

יוראי להב-הרצנו: אין לכם, מאחר ואתם לא מכירים את הקבוצה הזאת, גם אין לכם כוונה לעשות שום דבר כנגדה, או כנגד הסטודנטים שפועלים במסגרתה, נכון?

עודד רבינוביץ: על חברות בקבוצת ווטסאפ?

יוראי להב-הרצנו: על חברות בהתארגנות סטודנטיאלית שאיש סגל שלכם בירך על ההקמה שלה.

עודד רבינוביץ: באיש הסגל שלנו אנחנו טיפלנו.

יוראי להב-הרצנו: איך טיפלתם?

עודד רבינוביץ: הוא טופל על ידי המשנה לנשיא לעניינים אקדמיים.

עודד רבינוביץ: זו הרשות הטכניונית שמטפלת בחברי הסגל.

עודד רבינוביץ: הוא נקרא לבירור, והנושא טופל על ידי אותו משנה לנשיא.

יוראי להב-הרצנו: מה תוצאות הבירור בבקשה?

עודד רבינוביץ: בנוסף נקרא לשיחה על ידי נשיא הטכניון.

יוראי להב-הרצנו: מה תוצאות הבירור העלו?

עודד רבינוביץ: אני לא בטוח שנכון לדבר על תוצאות בירור אישיות בפורום כזה.

יוראי להב-הרצנו: האם תוצאות הבירור האלה פורסמו באיזה שהוא מקום אחר?

יוראי להב-הרצנו: זה איש סגל, שמי שמשלם את שכרו זה מוסד אקדמי שנתמך על ידי המדינה.

יוראי להב-הרצנו: ואילו אותו איש סגל היה מטריד, להבדיל אלפי הבדלות, מטריד מינית, הייתי חושב שאת אותו בירור היה ראוי לפרסם.

יוראי להב-הרצנו: אבל צריך לדעת, האם הוא ננזף, האם הוא הורחק, האם הוא הושעה, האם הוא פוטר.

משה טור פז: אני רוצה להוסיף עוד אמירה, פרופ' רבינוביץ, אתה יודע, גם בזמנו של רב בית הכנסת הקודם של הטכניון עלו טענות לא פשוטות ביחס לאמירות שלו.

משה טור פז: ואני רוצה לומר כאן, גם אם הוא לא רב הטכניון, אבל אני כאדם דתי כשאני שומע רב ואני שומע טכניון, בסוף, מה לעשות, נוצר אצלי איזה שהוא חיבור, שאי אפשר להתעלם ממנו.

משה טור פז: וזה איש סגל אקדמי, זה רב שמסתובב בטכניון באיזה שהוא בית כנסת.

משה טור פז: זו קבוצת אנשים שניזונים ממנו.

משה טור פז: אנחנו, הציפייה שלנו, ואני שוב אומר, לצד החופש האקדמי וכל שאר המלים היפות, זה שהפעולות האקטיביות שהנהלת הטכניון נוקטת ישפיעו על הסטודנטים.

משה טור פז: בסוף הסטודנט בקצה, אין פה שני צדדים, אתם לא יושבים באו"ם.

משה טור פז: יש פה צד אחד מאיים, וצד שני מאויים.

משה טור פז: צד אחד שמתבטא, אמנם ביטויים באלימות, וצד שני שסופג את האלימות הזו.

משה טור פז: זה לא קונפליקט.

משה טור פז: זה לא קואליציה ואופוזיציה.

משה טור פז: ולכן הציפייה שלנו שנקיטת העמדה גם תהיה חד משמעית, וגם תובא לידיעתם של המאויימים.

משה טור פז: שזה בסוף האירוע.

משה טור פז: ולכן אנחנו רוצים פה משהו הרבה יותר אקטיבי ממה שאנחנו שומעים.

עודד רבינוביץ: בואו נעשה קצת סדר.

עודד רבינוביץ: ד"ר אלעד דוקוב מחזיק בשני כובעים.

עודד רבינוביץ: הוא חבר סגל כעמית הוראה בטכניון, מכיוון שהוא מלמד בטכניון, וזה לא קשור להיותו רב בית הכנסת.

עודד רבינוביץ: והוא רב בית הכנסת בטכניון בלי קשר לזה שהוא חבר סגל, הוא יכול להיות חבר סגל בלי להיות רב בית הכנסת, ורב בית הכנסת בלי להיות חבר סגל, זה שני דברים שהם נפרדים.

עודד רבינוביץ: דרך אגב הוא עצמו בוגר טכניון.

עודד רבינוביץ: זה נכון שאנחנו לא מהאו"ם, וזה נכון שאנחנו חלק מהתהליך הזה, ולכן אנחנו נוקטים כאן עמדה ונוקטים כאן מעשה.

עודד רבינוביץ: אנחנו לא יושבים בחיבוק ידיים.

עודד רבינוביץ: יש הליכים.

סימון דוידסון: לא, אבל פרופסור, אני שומע אותך, אבל בסוף צריכים להבין, יש פה שני אירועים.

סימון דוידסון: אחד, יש את הנושא של הרב דוקוב, ויש את הנושא של קבוצת הסטודנטים, שהיא מרעילה ומתסיסה ומוסיפה שמן למדורה לסטודנטים אחרים, לשנאה, שטנה ומהלכת אימים על סטודנטים שרוצים לחיות איך שהם רוצים לחיות, ולא משנה מה נטיית ליבם.

סימון דוידסון: אז יש פה שני דברים שאני מרגיש כשאתה מדבר, עם כל הכבוד, שלא עושים דבר בנושא הזה.

סימון דוידסון: אני מכיר את הנושא הזה, יהיה ועדה, ויהיה דיון.

סימון דוידסון: אבל בסוף לא נעשה דבר.

סימון דוידסון: אז בוא רגע נגיד לא מפטרים את הרב דוקוב, בסדר, אני מבין שזו סיטואציה שאתה לא יכול עכשיו להגיד מה אתה עושה עם הנושא.

סימון דוידסון: אבל הנושא הזה של תא סטודנטים, שיש להם דובר, שיש להם קבוצת ווטסאפ, שהיא כותבת, שהיא מתסיסה, דבר כזה לא יכול להתקיים בטכניון.

עודד רבינוביץ: תראה, הנקודה הזאת קצת יותר מורכבת.

עודד רבינוביץ: בוא נניח שיש כאן קבוצה פרטית, של חמישים סטודנטים, שלא מתקיימת באיזה שהוא פורום טכניוני, לא מתקיימת בעמוד או באתרי הקורסים של הטכניון.

עודד רבינוביץ: ויש לה דובר, ויש לה דעות, שאני לא מסכים איתן והטכניון לא מסכים איתן.

עודד רבינוביץ: מה מצופה מאתנו לעשות עם זה?

עודד רבינוביץ: לסגור קבוצות כאלה?

יוראי להב-הרצנו: כן.

יוראי להב-הרצנו: אם יש קבוצה סטודנטיאלית שפועלת במסגרת הטכניון, שחברים בה חמישים סטודנטים של הטכניון, שמסמנים ומהלכים איימים על סטודנטים אחרים בטכניון רק כי הם חברים בקהילה הגאה, מה שמצופה מכם זה לא להפנות את אותם סטודנטים לחברת אבטחה בתוך הטכניון, אלא לקרוא לבירור משמעתי לאותם חמישים סטודנטים, ולהפסיק את אותה התארגנות סטודנטיאלית, שאיש סגל שלכם בירך עליה, וקרא לחבריה לנקוט בפעולה מעשית כדי לקחת אחריות על הקמפוס.

יוראי להב-הרצנו: והעובדה שאתה לא רואה את זה, חמורה בעיניי.

יוראי להב-הרצנו: באמת, "אם בארזים נפלה שלהבת מה יאמרו אזובי הקיר".

יוראי להב-הרצנו: אם זה קורה בטכניון, שזה חוד החנית של החדשנות הישראלית, מה נאמר כשזה קורה במקומות פחות נאורים אדוני.

יוראי להב-הרצנו: וזה לא בסדר.

יוראי להב-הרצנו: והתשובות שאתה אומר פה, שזה חזרה מוחלטת על מה שאמרת לי בשיחת הטלפון שלנו, מטרידות אותי מאוד מאוד.

יוראי להב-הרצנו: ואני מאוד מקווה שהציבור, ובעיקר ציבור התורמים לטכניון מקשיבים היטב לדברים שאתה אומר כאן עכשיו.

יוראי להב-הרצנו: כי זו פשוט הסרת אחריות מוחלטת מהחובה שלכם לספק סביבת לימודים בטוחה לכל הסטודנטיות והסטודנטים בטכניון.

יוראי להב-הרצנו: ואתה נשאל פה על ידי היושב ראש פעם רביעית מה אתה מתכוון לעשות בקשר לאותה קבוצה סטודנטיאלית שמהלכת אימים על סטודנטים אחרים, ואתה אומר אין לי מה לעשות.

יוראי להב-הרצנו: אז אדוני, יש לך מה לעשות.

יוראי להב-הרצנו: וגם אם אין לך מה לעשות, לפחות תראה איזו שהיא אכפתיות או מחוייבות לבטחון של הסטודנטים שלך.

עודד רבינוביץ: אני אתחיל בבקשה ממך מהסוף.

עודד רבינוביץ: אני חושב שאין אחד שמחוייב ואכפתי לבטיחות ולבטחון של הסטודנטים מהנהלת הטכניון.

עודד רבינוביץ: אם תהיה קבוצה שתעבור על החוק, או תעבור על התקנון המשמעתי של הסטודנטים בטכניון, אנחנו נפעל נגדה בכל הדרכים שאנחנו יכולים, החל בטיפול משמעתי במסגרת התקנון וכלה בהגשת תלונה במשטרה.

עודד רבינוביץ: ואנחנו עושים את הדברים האלה.

עודד רבינוביץ: אנחנו לא נהסס לעשות את זה, ואנחנו עשינו את הדברים האלה.

עודד רבינוביץ: כל מי שעובר על החוק, או כל מי שעולה חשש שהוא עובר על החוק או חשד שהוא עובר על החוק, אנחנו נפעל נגדו בצורה הכי חמורה שאפשר, ואני אומר את זה מפורשות, כדי שלא תהיה כאן פרשנות לשני הצדדים.

סימון דוידסון: תודה רבה פרופסור, אנחנו חייבים להמשיך הלאה.

סימון דוידסון: הצטרף אלינו חבר הכנסת איתן גינזבורג.

איתן גינזבורג: אני פשוט קפצתי מוועדה אחרת ואני צריך לחזור אליה, אבל חשוב לי לומר דבר לפרופסור.

איתן גינזבורג: לא כל דבר הוא במסגרת החוק.

איתן גינזבורג: לא כל דבר חייב להיות כתוב ומנורמל בתקנון המשמעת של הטכניון, או בחוק הפלילי של מדינת ישראל.

איתן גינזבורג: יש דברים שהם פשוט נורמות ציבוריות.

איתן גינזבורג: יש דברים, אומרים במחוזותינו, שלא עושים דברים כאלה.

איתן גינזבורג: ויש לטכניון גם אחריות ביחס למה שמתחולל בשטחו, גם אם זה לא בדיוק מגודר בתוך תקנון המשמעת של הטכניון, או בתוך הדין הפלילי, או בתוך חוק כלשהו.

איתן גינזבורג: יש לסגל הטכניון אחריות לשמור על פעילות ראוייה בתוך הטכניון, לשמור על תחושת הבטחון של כל הסטודנטים, וגם לשמור חופש אקדמי.

איתן גינזבורג: וחופש ביטוי.

איתן גינזבורג: אנחנו רוצים שיהיה חופש ביטוי במוסדות אקדמיים.

איתן גינזבורג: אבל מכאן ועד תחושה של מה שנקרא להלך אימה על סטודנטים אחרים, רק בגלל שהם אוהבים מישהו כמו שהם אוהבים, רק בגלל שהם הולכים אחרי נטיית לבם, רק בגלל שיש להם נטיית מין אחרת ממי שחושב אחרת מהם, זה בלתי נסבל, זה לא מתקבל על הדעת, זה לא יכול להימשך.

איתן גינזבורג: ואני מאוד מאוד מופתע, גם מהסיפא של הדברים של הפרופסור.

איתן גינזבורג: היה מצופה מהטכניון שתקרא לאותה קבוצה סוררת, ותאמר להם רבותיי, לא בבית ספרנו.

איתן גינזבורג: למרות שזה לא כתוב, לא בבית ספרנו.

איתן גינזבורג: אנחנו לא מאפשרים כזאת התנהלות בתוך הטכניון.

איתן גינזבורג: זה כל מה שהיה מצופה ממנו.

איתן גינזבורג: וחבל שבמשך ארבע שאלות של היושב ראש, ושיחות טלפון של חבר הכנסת הרצנו, אני מודה לו על כך שהוא העלה את זה על סדר יומה של הכנסת, ולא עוזב את הנושא הזה, נושא שאני יודע שבוער בו, כי הוא דיבר איתי על זה במליאה.

איתן גינזבורג: חבל שהדברים מתנהלים כך.

איתן גינזבורג: אבל מהצד השני, ובכך אני אסיים אדוני היושב ראש, אני רוצה לחזק את ידי הסטודנטים.

איתן גינזבורג: בני הקהילה הגאה, שנמצאים בטכניון.

איתן גינזבורג: לי יש פינה חמה לטכניון, שם הכרתי את בן זוגי, שהיה סטודנט בטכניון.

איתן גינזבורג: ואני אומר לכם שאל תיראו.

איתן גינזבורג: ותמשיכו ללכת בגאון, ובגאווה, ותאהבו את מי שאתם, ותאהבו את מי שאתם רוצים לאהוב.

איתן גינזבורג: ואני חושב שבסופו של דבר רוב הציבור אוהב אתכם, ומחבק אתכם, ומקבל אתכם.

איתן גינזבורג: ואל תתנו לקומץ סהרורי והזוי וחשוך להשפיע לכם על החיים.

איתן גינזבורג: פשוט תהיו מי שאתם, תרימו ראש, תסיימו את הלימודים שלכם בהצלחה, תנסו לחוות את החוויות הכי טובות בתקופה הזאת של החיים, אחת התקופות הטובות שיש בחיים, ותצליחו.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

סימון דוידסון: תודה רבה חבר הכנסת גינזבורג.

סימון דוידסון: אני רוצה לעבור לדניאל סימון, מנהל האחווה הגאה.

סימון דוידסון: בבקשה.

דניאל סימון: שלום, קודם כל תודה חבר הכנסת על הקיום של הוועדה הזו, יוראי, קינלי כמובן ואיתן באמת תודה רבה לכם שהגעתם היום להקשיב לנו.

דניאל סימון: לפני שאני אתחיל בדברים שבחרתי להגיד היום, כמה מלים על מה שפרופ' רבינוביץ אמר.

דניאל סימון: הדבר שהכי הפריע לי זה "לא נהסס לפעול".

דניאל סימון: אבל עבר למעלה מחודש מאז שהסיפור קרה.

דניאל סימון: אז להגיד לא נהסס לפעול, ולחכות לדיון בכנסת כדי לפעול נגד התארגנות סטודנטים, נגד ד"ר הרב דוקוב, לדעתי זה נקרא היסוס, ולדעתי זה לוקח יותר מידיי זמן.

סימון דוידסון: זה נקרא לטאטא מתחת לשטיח.

דניאל סימון: ללא ספק, ותודה שאמרת את זה.

דניאל סימון: דיברנו על התארגנות הסטודנטים, ואולי כדאי וחשוב לשים אותה על השולחן.

דניאל סימון: אני הצטרפתי לקבוצה הזו.

דניאל סימון: הצלחתי איך שהוא לקבל קישור באותם הימים שדיברו שם.

דניאל סימון: ואני אתן לכם כמה נקודות ממה שהיה כתוב שם.

דניאל סימון: הם הבינו שיש חפרפרת בקבוצה, ככה הם קראו לזה.

דניאל סימון: הם כתבו ככה: "תשעים ותשע אחוז שהחפרפרת מבית הכנסת נמצאת גם כאן בקבוצה הזו.

דניאל סימון: תחשבו פעמיים לפני שאתם כותבים כאן משהו.

דניאל סימון: אני ממשיך בהודעה נוספת של מישהו אחר.

דניאל סימון: "לא ניתן לאתר, יתכן גם שהחפרפרת חובשת כיפה, אבל שייכת ללהט"בים.

דניאל סימון: למה שהם מאמינים בו".

דניאל סימון: הציטוט האחרון, עם הסבר של אחד הסטודנטים שניסה להסביר עוד לחבר'ה שהצטרפו לקבוצה הפתוחה הזו: "בקיצור רצו לעשות שיימינג ברב הטכניון.

דניאל סימון: פרסמו ושיתפו את זה בכל התאים ההומואים הארציים.

דניאל סימון: בגדול רוצים להפיל את הרב עוד פעם.

דניאל סימון: נמאס לי שהמשחקים האלה שלהם, מה שהם חושבים על עצמם, אני עומד זקוף ותומך בכל מה שנכתב בשם מי שמייצג דעות התורה כי אני יהודי.

דניאל סימון: וכדי לחיות כיהודי באתי לארץ הזאת.

דניאל סימון: רוצה לפרסם, לך תפרסם, ואל תחשיך אף אחד.

דניאל סימון: אני לא מפחד ממך".

דניאל סימון: בקבוצה שאני נכנסתי אליה, עד שהוציאו אותי, היו חמישים ומשהו סטודנטים.

דניאל סימון: אפשר להגיד סטטיסטית שאולי עוד שלושה חבר'ה באמת חפרפרות כאלה, אבל זה נקודה שהיתה שם.

דניאל סימון: ואני אמשיך בדבריי.

דניאל סימון: חודש גאווה שמח, קודם כל, אנחנו מתחילים את חודש הגאווה, וצריך לתת לזה מקום.

דניאל סימון: יום הסטודנט הלאומי שמח, ויום הסטודנט בתל-חי.

דניאל סימון: אני סטודנט בתל-חי, לומד פרקטיקה לשינוי מדיניות, עבודה סוציאלית וחבר'ה שלי בתל-חי עכשיו ביום הסטודנט שלהם, אז זה נחמד להיות כאן, אבל להציג את הדברים בצורה כזו.

דניאל סימון: אני חוגג כאן ביחד אתכם, ובהמשך.

דניאל סימון: עכשיו אנחנו הולכים לדבר על קהילת הלהט"ב בקמפוס, ועל המצב הקיים.

דניאל סימון: מתוך מחקר שנערך לפני כמה שנים בקרב שש מאות ששים ושניים סטודנטים וסטודנטיות גאים שלומדים במוסדות להשכלה גבוהה בארץ, נמצא כי סטודנטים וסטודנטיות על הרצף הלהט"בי הינם אוכלוסייה מוחלשת, אשר חושפה יותר להטרדות, פגיעות ואפלייה במרחב האקדמי, על רקע זהות מינית ומגדרית.

דניאל סימון: המצב הזה עלול לייצר מצוקות נפשיות, ואף להשפיע על סיכוייהם לסיים את לימודיהם בהצלחה.

דניאל סימון: שלחתי מצע, אני לא אקריא את כולו אבל אני אגע בכמה נתונים מתוך המחקר הזה, שאנחנו שותפים לו כמובן.

דניאל סימון: עשרים ושישה אחוז מהסטודנטים והסטודנטיות הגאים חוו הטרדה מינית במסגרת המוסד להשכלה גבוהה בו הם לומדים.

דניאל סימון: זה שיעור שגבוה פי שש וחצי משיעור ההטרדות המיניות של כלל הסטודנטים והסטודנטיות בישראל.

דניאל סימון: למה אני נוגע בנתון הזה, כי שמונים ושבעה אחוז מהסטודנטים והסטודנטיות הלהט"בים שהוטרדו או חוו אלימות, לא דיווחו על כך לממונים, וכמחצית מאלו שפנו ציינו כי התלונה שלהם לא טופלה.

דניאל סימון: ואם אנחנו מדברים חברת בטחון, ואם אנחנו מדברים כבר ופרופ' רבינוביץ נמצא כאן, אז הנתונים האלה לא נופלים מהמוסד האקדמי של הטכניון.

סימון דוידסון: אתה יודע, אם אני הייתי ראש מוסד כזה, או בטח פרופ' רבינוביץ שומע אותי, הייתי עוצר רגע את הלימודים, הייתי מבקש מהצוות שלי לדבר על הנושא הזה.

סימון דוידסון: כי אני רואה את האנשים האלה, או את הקבוצה הזאת של החמישים ושניים איש, תוריד שלושה חפרפרות, ארבעים ותשעה אנשים חשוכים, שאני לא מבין איפה הם חיים בכלל.

סימון דוידסון: שמישהו פשוט הרעיל אותם, והכניס להם ג'וקים לראש, והם מוציאים את זה החוצה.

סימון דוידסון: וזה מה שהייתי מצפה מהטכניון.

סימון דוידסון: לעצור רגע את הלימודים.

סימון דוידסון: אז נלמד שעה אחת פחות.

סימון דוידסון: ובואו נדבר על הדבר הזה.

סימון דוידסון: זה דבר נוראי.

דניאל סימון: אז גם יש לנו את התארגנות הסטודנטים, שפועלת נגד ה"להט"ביזציה", וגם יש לנו את הרב דוקוב, שזאת כבר פעם שנייה, כרב הטכניון, או רב של בית הכנסת בטכניון, הטרמינולוגיה לא רלוונטית, שמדבר נגד הקהילה הגאה, וחתם גם על מסמך, ביחד עם עוד רבנים, נגד הקהילה הגאה לפני כמה שנים.

דניאל סימון: צריך להדגיש גם את זה.

דניאל סימון: יש לנו פה איזו שהיא הצעת פשרה, ולאחר מכן אני אגע בעוד כמה נקודות.

דניאל סימון: אבל אנחנו היינו מאוד רוצים, במעמד הזה, בלי קשר למשפט שדה או לא, כי בינתיים אנחנו לא מקבלים תשובות, וכבר עבר חודש.

דניאל סימון: האחווה הגאה בטכניון לא מקבלת תשובה לגבי מה קרה עם הבירור.

דניאל סימון: אני חייב להגיד שבגלל שאני מכיר את רוב המוסדות האקדמיים, לא תמיד מגיעים לבירור משמעתי, ולבית דין משמעתי.

דניאל סימון: ואם לא מגיעים לבית דין משמעתי, לפי התקנונים, רוב התקנונים, אין אפשרות לפטר אף אדם.

דניאל סימון: אז זאת נקודה שצריך להדגיש אותה.

דניאל סימון: לרוב כשמגיעים לוועדת משמעת אז יש אפשרות גם לפרסם את התשובות, ומה היה שם, ואיך זה התבצע.

דניאל סימון: בינתיים אנחנו מטוטאים, ויש פה איזו שהיא עננה של תהליך בירור.

דניאל סימון: ועבר חודש.

דניאל סימון: אנחנו היינו רוצים, לגבי רב הטכניון, הרב דוקוב, לקבל איזו שהיא התחייבות בכתב.

דניאל סימון: אם הם לא רוצים לעשות, אם הנהלת הטכניון לא רוצה לעשות עכשיו משהו עם הנושא הזה, אנחנו מבקשים שלפחות לפעם הבאה, התחושה שהקהילה הגאה צריכה כל פעם לחכות עוד ועוד, שיקרה עוד אירוע.

דניאל סימון: יום חמישי הקרוב מצעד הגאווה בירושלים, מצעד הגאווה והסבלנות בירושלים.

דניאל סימון: לפני כמה שנים שירה בנקי ז"ל נרצחה במצעד הזה בגלל בנאדם אחד שבחר להסית ולשסות ולרצוח, בגלל נטיית ליבם של אנשים שבחרו לצעוד במצעד הזה.

דניאל סימון: אז אנחנו מבקשים שאולי לפעם הבאה, ואם אפשר כבר עכשיו לעשות משהו בעזרתכם.

דניאל סימון: אנחנו נשמח לפטר אותו, כן, נשמח לפטר את הרב, כי זאת לא פעם ראשונה שהוא עושה את זה, ואני דואג לסטודנטים ולסטודנטיות שאני מייצג כמנהל האחווה הסטודנטיאלית הגאה.

דניאל סימון: אם זה לא יקרה עכשיו, אז מכתב, שאם יקרה עוד פעם אירוע להט"בופובי בחסות הרב דוקוב, אנחנו לא נסתפק בהתנצלות, אנחנו מבקשים שיהיו צעדים אופרטיביים בנושא הזה.

דניאל סימון: והלוואי שתוכלו לעזור לנו גם בהמשך, ושהדיון לא יסתיים כאן, אלא גם בתוך הטכניון.

דניאל סימון: בנוסף לזה אני רוצה להגיד כמה מלים על האחווה הסטודנטיאלית כארגון.

דניאל סימון: האחווה הסטודנטיאלית הגאה היא ארגון של סטודנטים להט"בים שנמצאת תחת ארגון הסטודנטים והסטודנטיות הארצית, האגודה למען הלהט"ב, ופר"ח.

דניאל סימון: האחווה בעצם פועלת לייצר מרחב בטוח בכל הקמפוסים, בעשרים וחמישה קמפוסים נכון להשנה.

דניאל סימון: ואנחנו נוגעים בלמעלה מאלף סטודנטים וסטודנטיות בארץ שמקבלים את השירות שלנו, ואת התמיכה והליווי בתהליכים של גיבוש זהות מינית ומגדרית ותהליכים של יציאה מהארון.

דניאל סימון: אני אסיים בפעולות לביצוע שאנחנו רוצים לקיים, בשתי מלים בבקשה.

דניאל סימון: עיגון של סעיפים בתקנון המוסדות, המגדירים הטרדות מיניות ומגדריות כלפי הקהילה הלהט"בית, ואת אופן הטיפול בסוגיות כאלו במסגרת המוסד האקדמי.

דניאל סימון: הקצאת משאבים לתמיכה בקהילה הלהט"בית במסגרת תיקצוב הפעולות לקידום הוגנות מגדרית, אשר באחריותן של יועצות הנשיא להוגנות מגדרית במוסדות אקדמיים.

דניאל סימון: זה קיים התפקיד הזה.

דניאל סימון: רק להקצות עוד משאבים.

דניאל סימון: הכשרות להעלאת מודעות לקהילה הגאה ולצרכיה עבור סגל מנהלי ואקדמי, ועבור הציבור הסטודנטיאלי.

דניאל סימון: תמיכה באחווה על ידי המוסד, היא יכולה להיות תמיכה כלכלית, היא יכולה להיות תמיכה בשיריון חדרים ובהובלת אירועים משותפים להעלאת מודעות וליצירת מרחב בטוח בקמפוס.

דניאל סימון: כמובן גינוי של הטרדות ופגיעות להט"בופוביות במוסד האקדמי.

דניאל סימון: ואחרון, הנושא של הגדרת תאים לא ממוגדרים תוך התחשבות באנשים על הקשת הטרנסית.

סימון דוידסון: דניאל תודה רבה.

סימון דוידסון: אני רק אגיד לך שבקואליציה הזאת, ויושבים פה חברי הקואליציה, כמה כסף, תשעים מיליון ₪ בשלוש שנים לנושא של הלהט"בים.

סימון דוידסון: זה דבר שאתם נלחמתם עליו, ואתם צריכים לדעת על זה.

דניאל סימון: אנחנו יודעים על זה.

סימון דוידסון: כך שהמשאבים נמצאים וקיימים, פשוט צריך להפעיל את זה.

סימון דוידסון: אני רוצה לעבור לענת מבית ברל, בבקשה.

ענת גלפמן: בוקר טוב לכולם, ובאמת תודה על ההזדמנות להיות כאן.

ענת גלפמן: שמי ענת, אני יושבת ראש אגודת הסטודנטיות והסטודנטים בבית ברל.

ענת גלפמן: ובאתי לדבר אתכם קצת על הקהילה הלהט"בית באקדמיה.

ענת גלפמן: יש איזה שהוא מספר קסם שאומר לנו שבעצם אחד מתוך עשרה הוא חלק מהקהילה הגאה.

ענת גלפמן: זה איזה שהוא נתון, עולמי, אין מחקרים בתוך המדינה, אבל אם נשליך אותו לאוכלוסיית הסטודנטים, שמונה שלוש מאות חמישים אלף סטודנטיות וסטודנטים, משמע אמורים להיות לנו שלושים וחמישה אלף סטודנטיות וסטודנטים שלוקחים חלק בתוך הקהילה הלהט"בית.

ענת גלפמן: אני בטוחה שאם נבדוק את זה, זה רחוק שנות אור מהמציאות הקיימת, אני חושבת שלהיות חלק מהקהילה הגאה זה אחד מחסמי האקדמיה, שלא מדברים עליהם.

ענת גלפמן: הלהט"בים בישראל לא מקבלים את כל הזכויות שמגיעות להם.

ענת גלפמן: הרבה זכויות בסיסיות.

ענת גלפמן: הם חיים ללא תחושת בטחון אישי, ואין להם באמת את היכולת לממש את הפוטנציאל שלהם.

ענת גלפמן: ובעצם פה נכנסת האקדמיה.

ענת גלפמן: גם כשהם נמצאים בתוך האקדמיה, הרבה אנשים לא מכירים, לא מקבלים, ואנחנו נתקלים באירועים גזעניים ומזעזעים, כמו הסיפור שמדובר פה על הטכניון.

ענת גלפמן: ואני חושבת שאחד הדברים החשובים שעל האקדמיה לעשות היא להכניס קורסים שעוסקים בנושא.

ענת גלפמן: אני אתמול שלחתי בקבוצה של כל היו"רים הארצית, למי יש קורסים שנוגעים בנושא הלהט"בים.

ענת גלפמן: אף אחד לא ענה.

ענת גלפמן: אמרו יש לנו קצת דברים שקשורים למיניות, לא משהו שבהכרח קשור לזה.

ענת גלפמן: ופה אני אציין לטובה את המוסד שלי, את בית ברל, שמעבר לפעילות הענפה של האחווה הסטודנטיאלית, בשיתוף עם האגודה, יש אצלנו קורס שעוסק בהיכרות עם האוכלוסיה הלהט"בית.

ענת גלפמן: שהתחיל כפרוייקט של סטודנטיות, שהעלו את זה באיזה שהוא קורס אקטיביסטי.

ענת גלפמן: ובאמת המכללה לקחה את זה, והובילה את הקורס הזה, והוא קורה כבר שנתיים או שלוש בתוך המכללה.

ענת גלפמן: בנוסף לזה השנה נפתח אצלנו תואר במנהיגות גאה.

ענת גלפמן: בעצם אנשי חינוך, מהקהילה הלהט"בית, באים ולומדים ומלמדים את הנושא הזה.

ענת גלפמן: בנוסף לזה, אני חושבת שהרבה מהסטודנטיות והסטודנטים שלנו הם מגיעים מנתק מהמשפחות שלהם.

ענת גלפמן: אין להם את העורף הכלכלי והרווחתי נפשי וכו' שיש לסטודנטיות וסטודנטים אחרים.

ענת גלפמן: ואני חושבת שמתוך התקציב המאוד יפה שהשגנו לטובת הקהילה, צריך לפתוח איזה שהן קרנות שמיועדות למלגות מיועדות לחברי הקהילה.

ענת גלפמן: אני יודעת שאצלי בקמפוס יש הרבה שהיו שמחים לקבל איזה שהוא סיוע.

ענת גלפמן: ואפילו גם בסמינר המדהים שהאחווה הארצית עשו לפני חודש, פחות או יותר, מאה חמישים סטודנטים, אז אצלנו אני באגודה בחרתי שאין דבר כזה שמישהו רוצה לצאת לסמינר ולא ייצא כי אין לו כסף, ובאמת האגודה מימנה לסטודנטים את היציאה לסמינר הזה.

ענת גלפמן: אני יודעת שהייתי היחידה.

סימון דוידסון: תודה רבה ענת.

סימון דוידסון: אביה, בבקשה.

אביה ברששת: שמי אביה ברששת, נעים מאוד.

אביה ברששת: אני מנהלת מערך מיצוי הזכויות באגודה למען הלהט"ב.

אביה ברששת: שלום לכולם ותודה רבה על הדיון החשוב הזה.

אביה ברששת: האגודה למען הלהט"ב מפעילה מרכז דיווח, על שם ניר כץ ז"ל, שאליו מדווחים בכל יום מקרים להט"בופובים שחברי וחברות הקהילה חווים וחוות.

אביה ברששת: אנחנו מטפלים בעצם במקרים של אלימות מילולית, אלימות פיזית, מינית, התבטאויות להט"בופוביות, אפלייה על רקע זהות מגדרית.

אביה ברששת: פגיעה ברכוש, בגוף ובנפש.

אביה ברששת: בדו"ח הלהט"בופוביה האחרון שהפקנו, שהוא התשיעי במספרו, בשיתוף עם ארגוני הקהילה, חשנו בעלייה משמעותית במספר דיווחי הפגיעה באנשים במספר זירות.

אביה ברששת: בין אם זה אנשים על הקשת הטרנסית, מפגש עם מערכות בריאות, חיי המשפחה, חיים בפריפריה ומאורעות בולטים ברשתות החברתיות.

אביה ברששת: הדו"ח מציג ממצאים של מציאות עגומה: עלייה של עשרה אחוז בשנה החולפת בכמות הדיווחים על פשעי שנאה וחוסר שיוויון כללי כלפי הקהילה.

אביה ברששת: ממצא נוסף הוא שבכל שלוש שעות בממוצע מדווח מקרה להט"בופובי.

אביה ברששת: וממצא חשוב נוסף שמתקשר לדיון שלנו היום, כעשר אחוז מהפגיעות הלהט"בופוביות התקיימו באקדמיה.

אביה ברששת: וזאת בשנה שבה יש לציין שרוב הלימודים היו מקוונים.

אביה ברששת: הקהילה הלהט"בית בישראל ממשיכה למצוא את עצמה נפגעת ומופלית, ללא סיבה פרט לאורח חייה.

אביה ברששת: האחווה הגאה ומרכז הדיווח עובדים בשיתוף פעולה מלא אל מול הלהט"בופוביה האקדמיה ובקמפוסים.

אביה ברששת: גם אלינו מגיעים דיווחים מצד סטודנטים וסטודנטיות שנפגעים, בין אם זה מחבריהם לספסל הלימודים, ובין אם זה מאנשי צוות הוראה במוסדות לימודים.

אביה ברששת: כאמור, ובהמשך לדבריו של חברי דניאל, הגדרת גורמים רשמיים אשר יספקו מענה ממסדרי לצרכי להט"ב באקדמיה, לצד העלאת המודעות ושיח מונגש קהילה אל ציבור הסטודנטים, בגיבוי של מוסדות האקדמיה, עשויים לסייע למאבק שלנו בלהט"בופוביה בקמפוסים, ולאפשר לסטודנטיות וסטודנטים מהקהילה הגאה להרגיש שהקמפוס שלהם הוא מרחב בטוח עבורם.

אביה ברששת: תודה.

סימון דוידסון: יפה מאוד.

סימון דוידסון: אנחנו נעבור לדבורה מרגוליס, בבקשה.

דבורה מרגוליס: דבורה מרגוליס, ראש מינהל ור"ה.

דבורה מרגוליס: ועד ראשי האוניברסיטאות.

דבורה מרגוליס: אני מניחה שנציגי מכללות לא נמצאים כאן, אז אני מדברת רק בשם האוניברסיטאות, אבל אני מניחה שהתמונה דומה.

דבורה מרגוליס: מקווה לפחות.

דבורה מרגוליס: האוניברסיטאות מייחסות חשיבות מאוד גדולה לכל הנושא של זכויות להט"בים, גם בהיבט הכללי אבל גם בהיבט למשל של הטרדות מיניות.

דבורה מרגוליס: רק לפני שבוע היה דיון מקיף בוועדת מעמד האישה על הדו"חות שהוגשו על הפעילות בנושא הזה, ויש בכל האוניברסיטאות דיווחים במידה ומתרחשים לא עלינו הטרדות בהיבט הלהט"בי, זה מקבל תשומת לב מיוחדת.

דבורה מרגוליס: בכל המוסדות יש לזה רגישות מאוד מאוד גדולה, בדיקנט הסטודנטים, ובקרב כל הסגל שמטפל, הנציבה למניעת הטרדות, יועצים משפטיים.

דבורה מרגוליס: הרגישות מאוד גדולה, הבנת המורכבות קיימת אצל כולם.

דבורה מרגוליס: מושקעים גם משאבים אנושיים וגם משאבים כספיים בשביל לסייע ולעמוד לרשות בכל דבר ועניין.

דבורה מרגוליס: שוב, אף פעם אין מאה אחוז, וזה אף פעם לא הרמטי, אבל הדלתות פתוחות, ובכל אחד מהמוסדות יש אנשים ונשים שהם כתובת וסטודנטים יודעים היטב למי אפשר וצריך לפנות.

דבורה מרגוליס: והדברים מטופלים ביד מאוד מאוד קשה בהיבט הזה.

משה טור פז: יש לנו עוד שלוש דקות דיון בנושא של בטחון בקמפוסים, והוא בדיוק מתקשר לסוגייה.

משה טור פז: יש איזו תחושה, וזה מאוד בלט בדבריו של הבכיר מהטכניון, פרופ' רבינוביץ, שיש פער בין הדרך שמבטאים, או התפיסה שמבטאים כאן ראשי האוניברסיטאות, לבין תחושת הסטודנטים בפועל.

משה טור פז: כלומר ראשי האוניברסיטאות אומרים אנחנו עוסקים ומבינים את הצורך, אבל הסטודנט בקצה לא מרגיש את זה.

משה טור פז: זה פער של הובלה, לעומת תרגום.

משה טור פז: אין לי ספק בכנות ההצהרות, אבל התרגום שלהן למעשה לתחושתנו הוא לא מספיק.

משה טור פז: ואת זה לדעתי, זה בעיניי תפקיד ממדרגה ראשונה של ור"ה.

משה טור פז: כי בסוף, אני משתכנע מכנות ההצהרות, אבל הביטוי בשטח לא משכנע מספיק.

יוראי להב-הרצנו: ואולי נחדד את זה גבירתי, כשאת אומרת נטפל בכל מקרה של להט"בופוביה ביד קשה, האם לשיטתך מה שבוצע בטכניון זו יד קשה?

יוראי להב-הרצנו: האם כשפרופ' רבינוביץ אומר פה לציבור הישראלי ולציבור הסטודנטים, "אם מישהו מרגיש מרגיש מאויים, שיפנה לחברת אבטחה".

יוראי להב-הרצנו: זה מה שהוא אמר פה לפרוטוקול של ועדת החינוך לציבור הסטודנטים.

יוראי להב-הרצנו: האם הדברים האלה מקובלים עליך?

יוראי להב-הרצנו: את שומעת פה מאחוות הסטודנטים ומסטודנטים שדיברו, שיש התארגנות בתוך הקמפוס שמסמנת סטודנטים.

יוראי להב-הרצנו: הקמפוס אומר מה אני אעשה.

יוראי להב-הרצנו: שיפנו לחברת אבטחה אם הם מרגישים מאויימים.

יוראי להב-הרצנו: האם זו יד קשה בעיניך, והאם הדברים הללו מקובלים עליך.

דבורה מרגוליס: אני לא מדברת באופן אישי ובשמי, אני באה כאן כנציגה של המוסדות.

דבורה מרגוליס: אני לא מתכוונת לדון בצורה שבה הטכניון הגיב.

דבורה מרגוליס: אני חושבת שזה לא מה שאמר אגב פרופ' רבינוביץ, הוא לא אמר שתפנו לחברת אבטחה, אני חושבת שהוא אמר מגוון רחב של דברים.

דבורה מרגוליס: מכתב יצא מאת הטכניון, כמו שהוא אמר, יום או יומיים אחרי שפורסם האירוע, ואני חושבת שנאמרו פה בשמו ובשם ההנהלה בדיוק הדברים של איך הם רואים את הדברים.

דבורה מרגוליס: והגינוי היה חריף, חד משמעי, ובצורה מאוד מאוד רמה.

דבורה מרגוליס: לא נכנסת לפרטים מעבר לזה, אלף כי אני באמת לא יודעת, ובית כי אני חושבת שיש כאן גם כנראה עניינים משפטיים שלא מאפשרים לפרט.

משה טור פז: דבורה, אבל זה לב הפער.

משה טור פז: הפער הוא שמה שאמר פרופ' רבינוביץ, והתגובה כמו שאני קיבלתי אותה של הטכניון, לא מספקת.

משה טור פז: לא מספקת אותי כחבר כנסת.

משה טור פז: ולא מספקת את הסטודנטים.

סימון דוידסון: אני רוצה להצטרף, אני אתן לך דימוי כלשהו.

סימון דוידסון: כשבנאדם מרגיש לא טוב הוא הולך לרופא, ולא עלינו מגלים חס וחלילה גידול ממאיר, ומה שעושה הרופא זה קודם כל להוציא את הגידול הממאיר הזה.

סימון דוידסון: אחרת הוא מתחיל להתפשט.

סימון דוידסון: מה שקורה פה, זה מתחיל בבנאדם אחד, ומצטרפים עוד חמישה ועוד עשרה, וזה הופך להיות קבוצת ווטסאפ, והיום יש ארבעים ותשעה, ובעוד שנה יהיו שם מאתיים.

סימון דוידסון: וזה עולה לשלוש מאות.

סימון דוידסון: הדבר הזה צריך להפסיק אותו, לגדוע אותו, כשהוא מתחיל.

סימון דוידסון: אני חושב שאני לא טועה, חבר הכנסת יוראי, צריכים פשוט לחתוך את הדבר הזה.

סימון דוידסון: ובכל האוניברסיטאות צריכים לדעת שזה היה וזה נחתך.

סימון דוידסון: שאנשים לא ירימו ראש.

יוראי להב-הרצנו: יש קבוצה בטכניון של עשרות סטודנטים שמסמנת ופועלת נגד סטודנטים של הקהילה הגאה.

יוראי להב-הרצנו: יושבת פה נציגת ועד ראשי האוניברסיטאות ואומרת אנחנו פועלים ביד קשה.

יוראי להב-הרצנו: מה היד הקשה?

יוראי להב-הרצנו: שלחנו מכתב.

יוראי להב-הרצנו: יש קבוצה בטכניון שמסמנת ומטרגתת סטודנטים, כי הם חברים בקהילה הגאה.

יוראי להב-הרצנו: מה אתם עושים?

סימון דוידסון: אנחנו חייבים לסיים.

סימון דוידסון: דניאל סיגלר, בבקשה.

נתנאל סיגלר: שלום, אני נתנאל, אני שנה שלישית הנדסה אזרחית בטכניון, רכז האחווה הגאה בשנה האחרונה.

נתנאל סיגלר: בעצם האחווה שלנו היא הכי גדולה והכי פעילה בארץ מכל האחוות.

נתנאל סיגלר: ובאמת תודה לכולם על הדיון החשוב הזה.

נתנאל סיגלר: בעצם מה שקרה מאז הסיפור עם הרב, אנחנו פרסמנו את הדברים בעמוד הפייסבוק שלנו, הסטודנטים בטכניון הרגישו ערעור בתחושת הבטחון שלהם, הם חוששים להגיע למפגשים שלנו, ועלו אפילו הצעות שנעשה שיעורי קרב מגע לכל הסטודנטים באחווה, ודברים כאלה.

נתנאל סיגלר: בנוסף הכרזות של האחווה שמפרסמות את האחווה בלוחות מודעות נתלשות תדיר, וגם מרוססות בכתובות נאצה.

נתנאל סיגלר: וכמו שציינתם קבוצת הסטודנטים הזאת בעצם ממשיכה לפעול נגדנו, והרב גם ממשיך לפעול בתפקידו כרגיל.

סימון דוידסון: אתה מרגיש מאויים?

נתנאל סיגלר: אני באופן אישי, העניין של הכרזות, וזה הפך לכתובות נאצה והכל, עם דברים לא נעימים שרושמים עליהם.

נתנאל סיגלר: אז כן, מלא חברים מהאחווה גם חוששים להגיע פיזית למפגשים שלנו, רוצים להתחבר בזום, לא רוצים להגיע פיזית למפגשים בקמפוס.

נתנאל סיגלר: אני כן יכול לציין אבל שהתמיכה שזכינו לה בטכניון לקהילה היא כן תמיכה גבוהה.

נתנאל סיגלר: לפני כחודשיים חילקנו דגלוני גאווה עם סמל האחווה לכל חברי ההנהלה והמנהלה בטכניון, כולל הפרופ' עודד, שזה נמצא אצלו בשולחן מאחוריו.

נתנאל סיגלר: וכן, מרגע שהמקרה קרה אנחנו נמצאים איתם בקשר ישיר, והוא קשוב לצרכים שלנו.

נתנאל סיגלר: אבל אני לא מייצג רק את עצמי, ואת עשרות חברי האחווה, אלא אני מייצג גם מאות סטודנטים וסטודנטיות בטכניון שנמצאים בארון, ומסתירים את נטיית ליבם, והסיפור הזה גורם להם לחשוש יותר לבטא אותה בטכניון.

נתנאל סיגלר: ולכן לדעתנו גם נצטרף להמלצה שלך לקיים באמת סדנאות והכשרות גם לסגל, גם לחברי המנהלה וגם לציבור הסטודנטים בכלל בנושא, ולהגביר את המודעות בנושא הזה.

סימון דוידסון: תודה רבה.

סימון דוידסון: זו בדיוק הנקודה.

סימון דוידסון: ברגע שסטודנט שנמצא בארון רואה את הדבר הזה, ורואה מה קורה סביבו, אין סיכוי שהוא יצא מהארון, אין סיכוי שיחיה את החיים שלו איך שהוא רוצה.

סימון דוידסון: אין סיכוי שהוא יעשה מה שבא לו.

סימון דוידסון: כי זאת נטיית ליבו.

סימון דוידסון: מה לעשות, זאת נטיית ליבו.

סימון דוידסון: ומגיע לכל אדם במדינת ישראל בשנת 2022 לחיות איך שהוא רוצה לחיות.

סימון דוידסון: וזה לא משנה אם הוא גיי או לא גיי, אם הוא ימני, שמאלני, מזרחי, אשכנזי.

סימון דוידסון: הלו, שנת 2022.

סימון דוידסון: תתעוררו.

סימון דוידסון: אני אתן את הסיכום ליוראי, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אני אמשיך את הקו שלך אדוני היושב ראש.

יוראי להב-הרצנו: קודם כל תודה רבה על ניהול הדיון, ועל האכסניה.

יוראי להב-הרצנו: הדבר החמור בפעילות של התא הזה, ובחוסר התגובה של הטכניון, הוא שאותם סטודנטים לא עשו שום דבר שעיצבן.

יוראי להב-הרצנו: הם לא אמרו משהו, הם לא ימנים ושמאלנים או אנשי מרכז.

יוראי להב-הרצנו: הם עיצבנו כי הם נוכחים במרחב.

יוראי להב-הרצנו: כי הם קיימים.

יוראי להב-הרצנו: כי הם חלילה הומואים, לסביות, בי או טראנס.

יוראי להב-הרצנו: ואותה קבוצה שקמה לא מתנגדת להם כי הם עשו משהו, אלא היא מתנגדת לעצם היותם.

יוראי להב-הרצנו: ואין פה עניין של שיח, ועניין של חופש ביטוי בהקשר הזה.

יוראי להב-הרצנו: כי התנגדות לאנשים בשל מי שהם היא לא חופש ביטוי.

יוראי להב-הרצנו: ולכן אני ציפיתי, ואני מאוד מאוכזב מהתגובה של הטכניון ושל ועד ראשי האוניברסיטאות בהקשר הזה, אני ציפיתי לתרגום משמעותי ואפקטיבי של יד קשה, של לגדוע, לשרש, לפרק את הקבוצה, את ההתארגנות הסטודנטיאלית הזאת, ולומר לא בבית ספרנו.

יוראי להב-הרצנו: ולהעמיד לדין משמעתי את הרב של הטכניון.

יוראי להב-הרצנו: שיעשו עם זה מה שהם רוצים, אבל שיעמידו אותו לדין משמעתי ויפרסמו את התוצאות של אותו דין משמעתי.

יוראי להב-הרצנו: להפנות סטודנטים לחברת אבטחה, להגיד היא תדאג שתהיו בטוחים, זה המתכון לאסון הבא, שמתרגש עלינו.

יוראי להב-הרצנו: ואנחנו עומדים פה, באמת, עומדים בשער וצועקים יהיה פה אסון, תמנעו אותו.

יוראי להב-הרצנו: ועצם העובדה שנציגי ההשכלה הגבוהה לא רואים את האסון הזה, ואומרים אנחנו את שלנו עשינו, אי אפשר לעשות יותר.

יוראי להב-הרצנו: אז אנחנו אומרים לא, תפסיקו לטמון את ראשכם בחול.

יוראי להב-הרצנו: תבינו שהאיום הוא לא רק מילולי, הוא מעשי.

יוראי להב-הרצנו: ותפעלו, ותפעלו עכשיו.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

סימון דוידסון: אני חושב שחשוב שנעשה סיור, ונהיה שם, אנשי ועדת חינוך, גם יוראי כמובן, ונגיע לשם, ואנחנו נדבר איתם.

סימון דוידסון: סיור בטכניון.

סימון דוידסון: כי הדבר הזה פשוט לא התייחסו אליו.

דניאל סימון: כי פעם קודמת שיוראי רצה להיכנס לטכניון לא קיבלנו אישור לחדר.

דניאל סימון: אישור כניסה הוא יכול להיכנס.

דניאל סימון: אבל אנחנו באמת סומכים עליכם.

סימון דוידסון: אנחנו לא נעזוב את זה.

סימון דוידסון: יש את יוראי שמוביל את זה, ואנחנו איתו.

סימון דוידסון: אז אני רוצה קודם כל להודות לחבר הכנסת יוראי, על הדיון הזה.

סימון דוידסון: לקינלי על הדיון החשוב הזה.

סימון דוידסון: לכל מי שהגיע.

סימון דוידסון: ואנחנו אתכם פה, ואנחנו נעשה כל מה שצריך לעשות.

סימון דוידסון: ושיהיה לכם יום נפלא, וחודש נפלא לסטודנטים.

סימון דוידסון: תודה רבה, הדיון הסתיים.