ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 252, 2022-05-31 00:00

מיכאל ביטון: שלום לכולם.

מיכאל ביטון: אנחנו בדיון שני היום.

מיכאל ביטון: הצעה לדיון מהיר בנושא: "התנהלות נת"ע במכרזי הרכבת הקלה וחשש כבד לעיכובים ובזבוז כספי ציבור".

מיכאל ביטון: יוזמי הדיון: חבר הכנסת אורי מקלב וחבר הכנסת יעקב מרגי.

מיכאל ביטון: מקלב נמצא פה, והיותו מוביל ובקיא בנושא שהעלה, אבקש ממנו לפתוח את הדברים בפירוט ולהציג את הסוגיה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש על קיום הדיון.

אורי מקלב: אולי אתייחס לסוף דבריך, בקיא בעניין.

אורי מקלב: בעצם הדיון המהיר הזה בא לבקש דיון מעמיק יותר, ואת ההזדמנות לראות את עבודת נת"ע, במיוחד בפרויקטים של הרכבות הקלות, גם האדומה וגם הקווים הירוק והסגול.

אורי מקלב: בתחילת דבריי, בגלל שקיבלתי גם פניות בעניין הזה ביקשתי את הדיון בשני חלקים.

אורי מקלב: דיברתי בתחילת הבקשה שלי על נושא שהתברר לי שעומד למשפט עכשיו בנושא המכרז.

אורי מקלב: פסילה של חברה אחת או זוכה אחד מול זוכה שני.

אורי מקלב: היו טענות בעניין הזה שזה בא מתוך שיקולים לא מקצועיים ולא כלכליים, אלא מתוך שיקולים אחרים.

אורי מקלב: אני ממש לא רוצה להיכנס לזה, ואני מוריד מנת"ע, מהאוצר ומכל הגורמים, שאני לא מתכוון להעלות את הדבר הזה, ולא על זה, אדוני, אני מבקש לדבר.

אורי מקלב: אבל אם גם ננצל את החלק הזה, אנחנו מדברים על כך שיש הרבה פרסומים בתקשורת על הפרויקטים הנ"ל עם כל ההשלכות, ובעצם הוועדה כאן בכנסת גם מתוך אחריות שיש לך, אדוני, ודאי לנו, גם מתוך פיקוח ציבורי, לשמוע מה האמת מאחורי כל הנושאים האלה.

אורי מקלב: אני לא בא מתוך ביקורת, אלא מתך למידה, לדעת מה באמת נעשה.

אורי מקלב: בסופו של דבר ודאי דבר אחד אנחנו יודעים, שיש פער גדל מאוד בין ההתחייבות, בין היעדים, בוודאי בשנים, לבין מה שקורה בשטח.

אורי מקלב: אנחנו נמצאים היום חמש שנים אחרי היעד 2017 שהרכבת תתחיל לפעול, והיא עדיין לא פועלת.

אורי מקלב: דיברנו על תקציב של 10.7 מיליארד, ואנחנו עומדים היום כבר בהערכות של 16 מיליארד.

אורי מקלב: בעיתונות פורסם שאין יושב-ראש, ויושב הראש בפועל לא נמצא בכלל, לא גר בארץ.

אורי מקלב: יכול להיות שזה השתנה, ואולי זה חלקנו בתהליך הזה, בעצת בחירת יושב-ראש, אז זה שכרנו, שלדברים יש היום כתובת, יש היום מי שמפקח ומי שמנהל.

אורי מקלב: יכול להיות שיש מנהלי פרויקטים שעוזבים, העיכובים הרבים, יש עיריות שעדיין יש ויכוח ביניהן.

אורי מקלב: גם ישבתי בעניין המעבר של המטרו בבני ברק, גם כן יש שתי אלטרנטיבות, וכל מה שכרוך בזה.

אורי מקלב: אין לי ספק, אני מעריך מאוד את העבודה, נעשות עבודות מורכבות ומקיפות מאוד, רחבות מאוד, ודברים חדשים שאולי לא התמודדנו איתם עד עכשיו, אבל מצד שני אנחנו גם יודעים את גודל החשיבות, ואת המסה שאמורה לשנות בכלל את פני התחבורה הציבורית והתשתיות במדינת ישראל, בוודאי באזור גוש דן.

אורי מקלב: אנחנו יודעים את העלויות הכבדות של הפרויקט הזה.

אורי מקלב: יש גם היבטים של איכות הסביבה שדיברו איתי עליהם, כמו הכבלים, החוטים שעוברים, יש תלונות גם בעניין הזה, שהם יכלו להיות הרבה יותר ידידותיים והרבה פחות מפריעים לאיכות הסביבה.

אורי מקלב: אני באמת לא בקיא בהכול.

אורי מקלב: אני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, שלא רק נהיה חכמים או מבכים על לשעבר, אלא תוך כדי עכשיו האחריות שלנו מחייבת אותנו לראות את כל הדברים האלה, ועוד דברים שלא מניתי עכשיו, לשמוע מה מצבם, ואיפה נמצאים עכשיו כל הפרויקטים מכל ההיבטים שמניתי.

מיכאל ביטון: תודה, הרב מקלב.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת יעקב מרגי מיוזמי הדיון הזה, בבקשה.

יעקב מרגי: אני רוכב על הדיון הזה גם כן.

מיכאל ביטון: קדימה, יעקב.

אורי מקלב: היושב-ראש הקודם, לא תחסום שור בדישו.

אורי מקלב: כך הוא היה קורא שסגני יושב-ראש יכולים להצטרף לכל הדיונים בהגדרה של לא תחסום שור בדישו.

מיכאל ביטון: מחרה מחזיק אחריו.

יעקב מרגי: הדיון הזה חשוב, הרב מקלב יזם אותו, והצטרפתי אליו בגלל שתוך כדי הייתי במצב של דיונים, ונחשפתי לקשיים שמתעוררים בכל הסוגיה הזאת של נת"ע וכל המכרזים, מכרזי העתק.

יעקב מרגי: היו טענות של העדפה במכרזים.

יעקב מרגי: אני יודע שאפילו חלקן של הסוגיות נמצאות במישור המשפטי, אבל עד כמה שאפשר להתייחס לזה נתייחס לזה.

יעקב מרגי: הייתה העדפה של מכרזים יקרים יותר של גופים מסחריים יקרים יותר, היו הצעות טובות יותר שנפסלו, ונבחרה ההצעה היקרה יותר.

יעקב מרגי: מעבר לזה, כל הזמן אנחנו מתעדכנים על עוד סטייה מהתוכנית הראשונית, ועוד עיכוב, ועוד עיכוב.

יעקב מרגי: התחושה שזה גדול עליהם, התחושה שמשהו גדול.

יעקב מרגי: זה באמת משהו גדול שקורה, אבל התחושה היא שזה גדול על מי שקיבל עליו את הפרויקט הזה, ואנחנו החברה הישראלית רוצה לדעת, האזרחים רוצים כבר לדעת את לוחות זמנים פחות או יותר.

יעקב מרגי: אנחנו מבינים שבפרויקטים של פיתוח ובסדרי גודל כאלה יש דברים בלתי צפויים ויכולים להיות עיכובים, אבל זה לא יכול להיות גרין קארד ולמשוך את זה כמה שאפשר, לייקר את זה כמה שאפשר, כי מישהו החליט בצורה כזו או אחרת.

יעקב מרגי: מותר לכם לומר לנו שיש פה גם שיקולים מעבר לשיקולים המסחריים, גם הסכמים בין מדינות.

יעקב מרגי: אנחנו יכולים להבין דברים כאלה, אבל תאמרו לנו אותם.

יעקב מרגי: האי ודאות בסוגיה של התקדמות הפרויקטים ובחירת הזכיינים, מה גם שאנחנו יודעים על כל מיני – אדוני היושב-ראש, מנהלי הפרויקט, התזוזה שם, החילופין, ההתפטרויות – כל הדברים האלה נותנים לנו תחושה שמשהו גדול על המדינה מתחולל או קורה.

יעקב מרגי: אני אשמח לשמוע תגובות, אשמח גם להתנצל אם אמרתי דברים שחוטאים לאמת.

יעקב מרגי: אבל סך הכול התחושה היא התחושה הרווחת אצל כולנו, ואנחנו כנבחרי ציבור נדרשים לשאלות האלה, ורוצים לקבל תשובות.

מיכאל ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת יעקב מרגי.

מיכאל ביטון: נמצאות איתנו קבוצת פוליטיקאיות צעירות.

קטי קטרין שטרית: נכון.

מיכאל ביטון: שבהנהגת חברת הכנסת קטי שטרית.

קטי קטרין שטרית: לא רק בהנהגתי.

מיכאל ביטון: מי הנציגה שלכם שתציג לנו את הקבוצה?

קטי קטרין שטרית: ירין.

מיכאל ביטון: תעמדי בבקשה, בואי למיקרופון.

קטי קטרין שטרית: ירין, תספרי קצת על הקבוצה.

אורי מקלב: על זה לא חשבו.

קטי קטרין שטרית: זה לא היה בתוכנית.

יעקב מרגי: אם היא רוצה להיות פוליטיקאית, איך אומרים?

יעקב מרגי: שתצפה להפתעות.

אורי מקלב: מתקילים אותנו.

ירין אגם פלדמן: אנחנו קבוצת פוליטיקאיות צעירות מהמכללה למינהל.

ירין אגם פלדמן: מטרת המקום שלנו זה בעצם לקדם נשים צעירות לפוליטיקה הארצית והמקומית, לתת להן את הכלים להכיר את כל העולם הזה.

ירין אגם פלדמן: אנחנו מביאות הרבה מאוד נשים, גם חברות מועצה, גם חברות כנסת, כל מיני נשים שיכולות בעצם לתת כלים ולתת מידע על הדבר הזה.

יעקב מרגי: בקיצור, אתה ואני לא נחשבים, מיכאל.

מיכאל ביטון: חכה רגע.

מיכאל ביטון: לפעמים אנחנו יכולים לחכות רגע.

יעקב מרגי: בבקשה.

מיכאל ביטון: ירין, את רוצה להיות פוליטיקאית?

ירין אגם פלדמן: אני לא יודעת.

מיכאל ביטון: ומי מהקבוצה רוצה להיות פוליטיקאית?

מיכאל ביטון: תרים יד.

מיכאל ביטון: מי מתלבטת אם להיות?

מיכאל ביטון: ירין, את יודעת כמה ח"כיות יש מתוך סך חברי הכנסת בערך?

ירין אגם פלדמן: מעט מאוד.

מיכאל ביטון: לא מעט מדיי.

יעקב מרגי: בקדנציה הזו אני חושב שזה הכי.

מיכאל ביטון: מעל 30%.

מיכאל ביטון: כמה ראשי מועצות ועיריות הן נשים מתוך 260?

יעקב מרגי: אבל זה פחות מחלקן באוכלוסייה.

מיכאל ביטון: מתוך 266 ראשי רשויות.

ירין אגם פלדמן: לא מספיק.

אורי מקלב: היא פוליטיקאית, היא כבר עברה את המבחן על הפוליטיקאיות.

אורי מקלב: תשובה פוליטית טובה.

מיכאל ביטון: תשובה טובה.

מיכאל ביטון: אלה לא מספרים.

מיכאל ביטון: יש 266 רשויות, יש כ-15 נשים שהן ראשת רשות, שזה בערך 5%.

אורי מקלב: אחת מהן בירוחם.

מיכאל ביטון: ואחת מהן הסגנית שלי טל אוחנה, שהעברתי לה את השרביט במסלול, ורותם ידלין שליוויתי, ועוד כמה מדהימות.

מיכאל ביטון: אבל איך את מסבירה את זה שיש 5% ראשת רשויות נשים, ומעל 30% בכנסת?

מיכאל ביטון: מה החסם שם?

טל קדמי: השריון?

מיכאל ביטון: מה אתה מתערב?

מיכאל ביטון: מי שאל אותך?

ירין אגם פלדמן: אולי לאו דווקא הייתי מדברת על חסם.

ירין אגם פלדמן: הייתי דווקא אומרת שהכנסת דווקא לאט לאט מתחילה לקדם נשים כאן, ואני דווקא אוהבת את מה שהן עושות.

ירין אגם פלדמן: אם פותחים את המקום עבורן יש להן הרבה מה לתת.

ירין אגם פלדמן: אני מאמינה שמפה תצא הבשורה, כי בסופו של דבר העיניים נשואות למקום הזה, ומאמינים שמה שצריך לקרות פה זה להדריך את כל מה שקורה פה במדינה הלאה.

ירין אגם פלדמן: אני פשוט מקווה שמכאן תבוא הבשורה, כי לנשים באמת יש הרבה מה לתת.

מיכאל ביטון: מדהים.

מיכאל ביטון: קודם כול אנחנו מודים לכן שבאתן.

ירין אגם פלדמן: תודה לכם.

מיכאל ביטון: רוצים לראות אתכן בפוליטיקה.

יעקב מרגי: מאחלים לכן הצלחה.

מיכאל ביטון: אנחנו מברכים אתכן שיהיה לכן את הדרייב ואת הנחישות של קטי שטרית באופן הפעולה.

מיכאל ביטון: היא התחילה בתור מורה בדימונה.

קטי קטרין שטרית: בבקשה, הינה.

מיכאל ביטון: אז כל פוליטיקאי קודם עושה עשייה לפני שהוא חושב שהוא שווה משהו.

מיכאל ביטון: היא הייתה אשת חינוך.

מיכאל ביטון: קטי, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע, הדיון הזה מאוד חשוב, אבל כאשת חינוך אני כל כך מאמינה בזה שצריך לחנוך ולהביא לכאן וללמד.

קטי קטרין שטרית: לא תמיד ההצגה שנמצאת פה היא הצגה מלבבת.

יעקב מרגי: בוועדות היא מלבבת, במליאה פחות.

קטי קטרין שטרית: לא היית בוועדת החינוך, היית חסר לי.

קטי קטרין שטרית: עם המל"ג היית חסר לי מאוד.

יעקב מרגי: תבואי לוועדות שם אני נמצא.

יעקב מרגי: הייתי ביום האחדות.

קטי קטרין שטרית: גם זה חשוב.

קטי קטרין שטרית: התכנסנו לנושא מאוד מאוד מאוד חשוב, והרומן שלי עם נת"ע ארוך.

קטי קטרין שטרית: התחלתי כבר לבדוק את הנושא הזה של נת"ע עוד מכפר שלם עם הפינוי האכזרי שנעשה שם, והלא חברתי, ובעיקר בעיקר האטום.

קטי קטרין שטרית: זה עובר לאט לאט, וההחלטות שקורות לנת"ע נובעות לדעתי מסיבה אחת פשוטה, אין מספיק ביקורת על החברה הזו, ואתה רואה את זה בתחומים שלאט לאט אני נחשפת אליהם.

קטי קטרין שטרית: בזכותו של עורך דין טל קדמי, שיושב פה, שבאופן תמים הגיע למשרדי וסיפר לי סיפור, ומאז פשוט הייתי חייבת לנסוע ולראות את זה במו עיני כדי להבין את החלמאות שקורית.

קטי קטרין שטרית: אני מנסה להבין מה הסיבה ולא מצליחה.

קטי קטרין שטרית: לא קיבלתי תשובות משום גורם, כולל גם לא מהשרה.

קטי קטרין שטרית: אני מדברת על העיר רעננה.

יעקב מרגי: אל תדליקי אותו על השרה, תעשי טובה.

קטי קטרין שטרית: אני מדברת על העיר רעננה.

קטי קטרין שטרית: נת"ע בחרה בתוואי הכי הרסני שהולך להיות שם – מאות יחידות דיור, בתי ספר, גני ילדים, והפקעות בסך הכול של מקטע – שים לב למקטע הוא 1.1 קילומטר, זה בסך הכול המקטע שמוערך בנזקים של מעל ל-4 מיליארד שקלים.

קטי קטרין שטרית: גם נת"ע בעצמה הודית שהתשלומים עבור ההפקעות המוערכות בעלויות של מיליארדים לא נכללו בתקצוב של התכנון והביצוע.

קטי קטרין שטרית: לא הספיקו גם שני דוחות מבקר המדינה, ובעניין הזה לא נעשה שום שינוי.

קטי קטרין שטרית: זאת אומרת שמבקר המדינה יכול להמשיך לכתוב דוחות, נת"ע בשלה.

קטי קטרין שטרית: ומה גם שישנו גם תוואי חלופי שהוא קצר יותר, 570 מטרים, שיכול לחסוך חצי מיליארד שקלים.

קטי קטרין שטרית: אבל, אני לא יודעת, הפכנו להיות ממשלה של ג'ובות.

קטי קטרין שטרית: לא יודעת, כנראה שהכסף כאן זורם חופשי.

קטי קטרין שטרית: רק תגידו לי מאיזה מקור.

קטי קטרין שטרית: כי, למשל, אני מחפשת תקציב לבריאות הנפש, לנערות בסיכון, ולא מוצאת.

קטי קטרין שטרית: אז היה טוב אם יש עודפים, להעביר את זה לדברים האחרים, ולא להתעקש על תוואי מסוים.

קטי קטרין שטרית: אז כמו שאמרנו, נת"ע מבזבזת כספים.

קטי קטרין שטרית: והתשובה הזו מבוססת על מה שנת"ע אומרים, על מה?

קטי קטרין שטרית: שים לב, הפקות, פרסומים, סרטונים, בערוצי התקשורת הגדולים ביותר, בפריים טיים.

קטי קטרין שטרית: שאלתי את השרה: כמה זה עולה לנו?

קטי קטרין שטרית: נעניתי חד-משמעית מבלי לגמגם, במיליונים.

קטי קטרין שטרית: אין לנת"ע עוד חוות דעת כלכלית, שמאית ותחבורתית, כי מה התשובה שלהם?

קטי קטרין שטרית: בעתיד הם אמורים לבדוק את זה.

קטי קטרין שטרית: אז למה לא לחסוך בינתיים כספים רבים של ציבור?

קטי קטרין שטרית: ואגב, ראש עיריית רעננה מבקש את זה, מבקש: תשנו את זה, זה מסבך אותי עם התושבים.

קטי קטרין שטרית: וגם תשובתו, אתה מבין, תשובת ראש העיר לא חשובה, לצורך העניין.

קטי קטרין שטרית: יש לי מכתב שאני מחזיקה.

מיכאל ביטון: נציג של העירייה נמצא פה?

מיכאל ביטון: תנסו במקביל לוועדה להעלות את ראש העיר רעננה.

טל קדמי: אני יכול לנסות לכתוב לו עכשיו בווטסאפ.

מיכאל ביטון: תכתוב לו שיעלה בזום אם הוא יכול, ותנסו לחבר אותו.

קטי קטרין שטרית: הרי בחוק המטרו הוקצו 150 מיליארד על כל המתווה.

קטי קטרין שטרית: וזה מתווה ענק, יש קווים סגולים, קווים כאלה, קווים כאלה, כחולים, אדומים.

קטי קטרין שטרית: יש, יש עוד הרבה עבודה, אז למה להתעקש ולהרוס את חיי התושבים שם?

קטי קטרין שטרית: והחוק מאוד חשוב, אבל הוא גם תקוע, כי הוא חוק דרקוני, דורסני ואנטי-דמוקרטי, ואסור שהוא יעבור.

קטי קטרין שטרית: וגם אמרה את זה יושבת-ראש ועדת תשתיות בכנסת, חברת הכנסת מלנובסקי.

קטי קטרין שטרית: היא אמרה באחד הדיונים: אנחנו דורסים פה.

קטי קטרין שטרית: הצעת חוק שנוגעת לפרויקט בשווי של מאות מיליארדים מעל התקציב שהמדינה הקצתה לזה, בעצם גם לא משרת דבר חשוב.

קטי קטרין שטרית: אני הולכת להגיד לך עכשיו משהו, שאני לא יודעת אם אתה יודע.

קטי קטרין שטרית: המתווה החדש שנת"ע החליטו עליו מדלג על בית לוינשטיין.

קטי קטרין שטרית: המקום הזה, בית החולים לנכים, שאנחנו יודעים טוב מאוד כמה אנשים שוכבים שם, כמה קשה להם, וכמה קשה לבני המשפחה להגיע לשם, אבל הם יעצרו בתחנת הרכבת הכבדה, ויבואו בשאטלים.

קטי קטרין שטרית: הצעה מאוד יצירתית, שאטלים.

קטי קטרין שטרית: אז שינוי המתווה הזה אשר מרחיק את תחנת הרכבת מבית החולים.

קטי קטרין שטרית: הוא בסך הכול רחוק בכמה?

קטי קטרין שטרית: טל, קילומטר ו-?

טל קדמי: בכ-1,200 מטר נמצאת התחנה המופקדת כרגע.

קטי קטרין שטרית: יצאו ארגוני הנכים נגד ההחלטה, משרדי ממשלה, בתוך משרדי הממשלה האגף לזכויות האנשים עם המוגבלות, ח"כים מכל הקשת, מרכז השלטון המקומי.

קטי קטרין שטרית: תקשיב, יש כל כך הרבה אנשים שטוענים, ויש פה אטימות.

קטי קטרין שטרית: תגיד לי, הם מעל לחוק?

קטי קטרין שטרית: הם עושים מה שהם רוצים?

יעקב מרגי: זאת רק התחושה.

קטי קטרין שטרית: אני מנסה להבין את זה.

קטי קטרין שטרית: פניתי לשרה ב-22 בפברואר בצירוף העמדה של ראש העירייה, צירפתי לה, כי היא טענה – כנראה שאולי נת"ע אמרו לה – שראש העיר זורם עם ההצעה שלהם.

קטי קטרין שטרית: ראש העיר אמר: גוואלד, לא, אני לא, אני לא רוצה את המתווה הזה, אני רוצה משהו אחר.

קטי קטרין שטרית: ראש העיר, הממונה.

קטי קטרין שטרית: אתה היית ראש עיר, אתה יודע מה זה שיעשו לך משהו בניגוד לדעתך כראש עיר, שצריך אחר כך להיבחר על ידי אותם תושבים.

יעקב מרגי: את יודעת מה, אם יעבירו לו את הקו הסגול דרך ירוחם הוא לא היה מתנגד, לא משנה איפה.

מיכאל ביטון: פרויקט של פעם ב-100 שנה, 200.

קטי קטרין שטרית: עלתה על הדוכן השרה ואמרה שהיא תביא חוקרת, שתבדוק.

טל קדמי: יש חוקרת.

טל קדמי: החוקרת לא איתנו, לכאורה.

עילם שגיא: יש חוקרת.

קטי קטרין שטרית: אם המחוקק, שזה אנחנו, לא נתערב, לא תקום תחנה לנכים.

קטי קטרין שטרית: ועדת התכנון שדרשה את השינוי לרעה לנכים, וזה מוכח במסמכים, מסתירה מסמכים ציבוריים.

קטי קטרין שטרית: את המסמכים האלה צריך לדרוש, ואני דורשת אותם.

קטי קטרין שטרית: נת"ע קיימת כבר 25 שנה, ועד היום החברה הזו רק בהרצות.

קטי קטרין שטרית: תגיד לי, מכרו כרטיס אחד?

קטי קטרין שטרית: כרטיס אחד של נסיעה עוד לא מכרו, אבל בינתיים הכסף זורם.

קטי קטרין שטרית: דוח מבקר המדינה בתקופה האחרונה מתח ביקורת קשה על היעדר נגישות לתחבורה ציבורית.

קטי קטרין שטרית: והרי כולנו עכשיו מדברים ומעודדים תחבורה ציבורית, ולמה שלא תהיה תחבורה ציבורית, וכמה צריכה להיות, וכמה חשיבותה.

קטי קטרין שטרית: אז לא? בוא נעמיס עוד כלי רכב.

קטי קטרין שטרית: עוד כלי רכב נעמיס על הכבישים, גם ככה הפקקים מעולים.

קטי קטרין שטרית: אפשר לעשות שם גבות, להתאפר, אפשר לשתות, אפשר לעשות מיליון ואחד דברים בפקקים.

יעקב מרגי: אסור, זאת עבירת תנועה.

קטי קטרין שטרית: אני אומרת את זה בפרפרזה.

קטי קטרין שטרית: ולכן, חשוב לנו מאוד כמחוקקים לקדם.

קטי קטרין שטרית: אנחנו באמת פה כדי לקדם ולהיטיב עם הציבור, ושהתחבורה הציבורית תהיה במיטבה.

קטי קטרין שטרית: כי כשהיא במיטבה היא גם משרתת את הציבור, ולא דורסת אותו.

קטי קטרין שטרית: בהזדמנות הזאת אני קודם כול רוצה להודות לך, טל, כי אני חושבת שזה בדיוק התפקיד שלנו, חברי הכנסת, לך, עורך דין טל קדמי, קודם כול שבכלל הערת את תשומת לבי.

קטי קטרין שטרית: זה התפקיד שלנו כמחוקקים.

קטי קטרין שטרית: לך אני יכולה להבטיח, ולכל התושבים של אותה שכונה - - -

טל קדמי: שצופים בנו עכשיו.

קטי קטרין שטרית: אם הם צופים או לא צופים, אני רוצה להגיד להם שכל עוד אני חברת כנסת אני לא ארד מהנושא הזה, אני אעלה עוד פעם לדוכן, עוד פעם אני אביא את השרה, עוד פעם אני אביא את השרה, עד שבסופו של דבר מישהו שם יפתח.

קטי קטרין שטרית: ואם לא, אז יש גם דרכים אחרות.

קטי קטרין שטרית: לנו יש את הכלים הפרלמנטריים, שברוך השם קיבלנו אותם, ואיתם אנחנו נשתמש.

קטי קטרין שטרית: תודה.

טל קדמי: תודה.

מיכאל ביטון: תודה, קטי.

מיכאל ביטון: עורך דין טל קדמי ממובילי המחאה מול התכנון של נת"ע, תן רקע על איך החלה המחאה ועל עצמך, וכמה זמן אתה עוסק בזה, ואז תיגש לגופם של דברים.

טל קדמי: בוודאי, אדוני.

טל קדמי: אני יכול לדבר על זה שעות, אבל אני אשתדל לקצר, כי הזמן קצר והמלאכה מרובה.

מיכאל ביטון: איפה התלמידים של איתן גינזבורג שהגיעו היום לכנסת?

מיכאל ביטון: בואו לפה, פה זה הכיסא החם, בואו לידי.

מיכאל ביטון: בוא, המורה, תבוא איתם לפה, שבו.

מיכאל ביטון: ברוכים הבאים.

אורי מקלב: מרעננה?

יעקב מרגי: אנחנו מדברים על רעננה, והם מרעננה?

טל קדמי: אני מרגיש בבית.

קריאה: מהוד השרון.

טל קדמי: אה, הוד השרון, גם אצלם יש מחאת מטרו מוצדקת.

אורי מקלב: המטרו יעבור דרככם.

קטי קטרין שטרית: אה, גם אותם לא שומעים?

טל קדמי: גם אותם, כן.

קטי קטרין שטרית: איזה יופי.

טל קדמי: אני ליטיגטור, בתחום הזה אני מתנדב, במחאה הזאת אני משיג, הגשתי השגה על המטרו, גם מייצג בהשגה על המטרו.

טל קדמי: אחד ממובילי המחאה שמתפשטת בכל - - -

מיכאל ביטון: טל, ספר על עצמך ולמה המחאה.

מיכאל ביטון: מתי החלטת שיש מחאה?

מיכאל ביטון: תן לי את המוטיבציה ואת הסיבות לעניין.

טל קדמי: אני אסביר.

טל קדמי: בנובמבר 2020 פורסם להערות הציבור התוואי.

טל קדמי: ואז נודע לנו על התוואי ששונה בדקה התשעים, מה שסיפרה חברת הכנסת שטרית, כי באמת יש תוואי מצוין שנת"ע עצמה תכננה והתפארה בו.

טל קדמי: זה לא נתון במחלוקת, כי היא גם הודית בזה בדיונים, וגם יש וידאו של בכירה בנת"ע, מנהלת קו M1.

טל קדמי: יש תוואי שיכול לשרת את הנכים עם תחנה שיכולה לשרת את הנכים במקום שהכי נדרש להם, בית לוינשטיין, בית החולים השיקומי הגדול בארץ, כדרישת ארגוני נכים.

טל קדמי: אגב, מה שהם אומרים לי על זה, כולל אחד מהאנשים שיושבים מולי עכשיו, זה: אולי לך לא אכפת מהנכים, אולי אתה בעצם אינטרסנט.

טל קדמי: אנחנו לא הפקדנו תחנה לנכים, אבל אתה אינטרסנט.

טל קדמי: אמר לי את זה הדובר של נת"ע בלשון לא כל כך יפה, אמר לי: הנכים האלה, סליחה, מעניינים לך את התחת.

טל קדמי: ואמר לי את זה עוד אחד מהאנשים שיושבים פה עכשיו בטלפון.

טל קדמי: ומנכ"ל נת"ע בכלל לא הסכים להיפגש איתי, לצערי.

טל קדמי: מילא אני, אבל קולגה שלי שמייצג גם בהתנדבות מאות תושבים, אם יש יותר ציבור מזה, חוץ מכם, חברי הכנסת.

טל קדמי: עורך דין לקח על עצמו לייצג בהתנדבות מאות, פונה בטלפונים, במיילים, מתחנן למנכ"ל נת"ע שייפגש איתו.

טל קדמי: אבל, לכאורה, השתן לכאורה עלה לראש.

טל קדמי: אני רוצה לפנות דווקא למצפון, לסנטימנט לפני.

טל קדמי: בנאום מקום המדינה אמר מנחם בגין, שהיום הוא קונצנזוס, אפשר להזכיר אותו, זה היה החזון שלו למדינת ישראל, אמר: במדינתנו יהיו נושאי המשרה משרתיה ולא רודיה.

טל קדמי: אבל החברה שיושבת כאן מולי, חברה ממשלתית שמתנהגת בצורה מבישה, היא עושה בדיוק הפוך.

טל קדמי: ולא אני אמרתי את זה, אלא קולגה שלכם לשעבר, חבר כנסת לשעבר, היום הוא ראש העיר רמת גן, כרמל שאמה הכהן, אמר:

טל קדמי: לכאורה נת"ע היא הגולם שקם על יוצרו, היא לא מקשיבה לציבור, היא לא מדברת עם הציבור.

טל קדמי: אגב, מוכח במסמכים שעם יזמי נדל"ן הם כן נפגשו.

מיכאל ביטון: תגיע למשפטי סיום, תשמור על שפה נקייה.

טל קדמי: ודאי.

מיכאל ביטון: ואל תפגע בעובדי ציבור.

טל קדמי: לא, חלילה.

מיכאל ביטון: תגיד את הביקורת המהותית שלך.

יעקב מרגי: תגיד הכול בהסתייגות.

מיכאל ביטון: שמעת את שלושת ההוראות?

טל קדמי: בוודאי.

מיכאל ביטון: משפטי סיום, שפה נקייה, ולא לפגוע בעובדי ציבור.

אורי מקלב: אתה מדבר על המטרו?

קטי קטרין שטרית: התוואי החדש של המטרו שהם החליטו עליו חוצה את השכונה.

אורי מקלב: חשבתי שהוא מדבר על חוק המטרו.

מיכאל ביטון: עכשיו תגיד את הבעיה כפי שהיא, ומה ההמלצה המעשית שלך או הבקשה של הציבור שאתה מייצג.

מיכאל ביטון: בבקשה.

אורי מקלב: אני רק שואל אותך, אתה מדבר על התוואי של המטרו או על חוק המטרו?

טל קדמי: אני מדבר גם על חוק המטרו, כי הא בהא תליה.

טל קדמי: ציטוט של נת"ע: חוק המטרו ייתן לנת"ע כלים לממש את המטרו בצורה יותר תקיפה.

טל קדמי: את זה בכירה שלהם אמרה.

יעקב מרגי: יותר דורסנית.

אורי מקלב: חוק המטרו נמצא במחסנית עכשיו אחרי שנייה ושלישית, הוא נידון פה.

טל קדמי: לפני.

יעקב מרגי: אני החרמתי את הדיון בוועדה.

מיכאל ביטון: ועדת משנה למטרו.

אורי מקלב: בסדר, עדיין לא חוק.

מיכאל ביטון: אישרתי בכינון הממשלה נתתי נושא אחד לוועדה.

יעקב מרגי: זאת הייתה טעות, סליחה שאני אומר.

אורי מקלב: אני יודע שאישרת, אבל אני חושב שוועדת הכלכלה הייתה צריכה.

יעקב מרגי: לתת לחברת כנסת, בלי לפגוע באף אחד, שאין לה ניסיון פרלמנטרי.

מיכאל ביטון: מרגי, אבל לי אין הרבה נושאים והרבה משרדי ממשלה פה, אין לי בכלל.

יעקב מרגי: זה לא קשור, לא קשור, זה בליבה.

אורי מקלב: - - - במחסנית לקראת דיונים, זה הכול.

קטי קטרין שטרית: אסור שזה יעבור, בשום פנים ואופן לא.

מיכאל ביטון: הסכמתי לזה, אבל זה כבר היסטורי.

אורי מקלב: זה אחרי שנייה ושלישית בוועדה.

מיכאל ביטון: קדמי, משפטי סיום.

קטי קטרין שטרית: הם עושים מה שהם רוצים.

טל קדמי: אנסה לעשות את זה זריז.

טל קדמי: בהמשך ל"עושים מה שהם רוצים", אני מרגיש שותפות גורל עם אדוני יושב-הראש, שזכה למתקפה מכוערת על ידי התקשורת, וזה גם היה מנת חלקי לפני כמה חודשים כשהם הבינו, וזה גם מנת חלקה של רות וסרמן לנדה, קולגה של אדוני.

טל קדמי: מסתבר שכשאתה עושה איזה מהלך לטובת הציבור אתה נהיה אויב של משרד התחבורה ו/או של נת"ע , ו/או של מינהל התכנון, כשאני יודע עובדתית שמתדרכים עיתונאים.

טל קדמי: אז מה שאדוני עובר גם אני המתנדב עובר.

יעקב מרגי: אתה יודע, צרת רבים נחמה של מי.

טל קדמי: בוודאי, בוודאי, אבל רק לציין.

יעקב מרגי: אנחנו לא משלימים עם זה.

טל קדמי: ואני מחזק את אדוני היושב-ראש כנגד המתקפה המכוערת שהוא עובר, אני מבין לליבו, אני עובר אותה גם כן בתקשורת על ידי אותו עיתונאי, אגב, מ"כלכליסט".

טל קדמי: אני רוצה להרחיב לגבי הנושא הזה, בגלל שהנושא היום הוא לכאורה בזבוז כספי ציבור, הינה, אמרתי בזהירות לכאורה.

טל קדמי: לנת"ע אין מתחרה, אין שום גורם שידוע שיפעיל קו רכ"ל או מטרו, אין גם שירות שמסופק לציבור.

טל קדמי: בעצם היא קיימת מעל רבע מאה ועוד לא מכרה כרטיס אחד, ובכל זאת הפיקה שישה סרטונים בשבועיים וחצי, כספי ציבור.

טל קדמי: בתוך 17 ימים אחד מהם הפך לפרסומת בשלושת הערוצים הגדולים בפריים טיים.

טל קדמי: פניתי, התשובה שקיבלתי, מיליונים, עלות של מיליונים הדבר הזה עלה.

טל קדמי: למה?

טל קדמי: כי איך אומרים, מהסיבה שהקוף מנופף בזנב שלו כי הוא יכול?

טל קדמי: אבל זה כספי ציבור.

טל קדמי: ראינו גם כתבה על נת"ע, שכתוב פה: אסף לבנון בשיתוף נת"ע, תוכן שיווקי.

טל קדמי: אני מזכיר, זאת חברה ממשלתית, זה מהכסף שלנו, שמאדירה פה את המנכ"ל, ובעוד כתבות.

טל קדמי: אני רואה פה עוד, למשל: ועידת נדל"ן ותשתיות 2022 של "גלובס", obviously גורם פרטי, והינה, בין האירוע בחסות - נת"ע.

טל קדמי: למה מהכסף שלנו?

טל קדמי: ריבונו של עולם.

טל קדמי: וזה משתקף גם לתכנון התוואי, כי מה קורה פה בסוף?

טל קדמי: לא אכפת להם מכסף, כי זה לא הכסף שלהם.

טל קדמי: אם זאת הייתה חברה פרטית אין מצב שהיא הייתה בוחרת את התוואי הכי הרסני, כמו שאמרה חברת הכנסת שטרית.

טל קדמי: היא בחרה תוואי תחת מאות יחידות דיור.

קטי קטרין שטרית: גני ילדים, בתי ספר.

טל קדמי: כולל בתי ספר וגני ילדים.

טל קדמי: מישהו היה רוצה פה שמתחת לבית הספר או לגן של הבן שלו יחפרו מנהרה?

טל קדמי: כשהקונסטרוקטור שלהם מודה שיש הרבה אי-ודאות בחפירת EBM, זה בפרוטוקול.

טל קדמי: הפרוטוקול זוכר הכול.

טל קדמי: הוא מודה בזה.

טל קדמי: והוא גם מודה באפשרות של קריסת קרקע, זה הכול מתועד.

טל קדמי: בסוף אנחנו מגיעים לנקודה שאומרים, נכבדיי נבחרי הציבור, הם אפילו לא יודעים כמה הם צודקים.

טל קדמי: כי פה אומרת נת"ע בעמ' 49 לפרוטוקול ות"ל, 6 ביולי 2021, באמצעות בא כוחה, זה לצורך העניין נת"ע: שיפוי זה לא עניינה של נת"ע.

טל קדמי: מה אכפת לי מכסף.

טל קדמי: ולכן אני בוחר תוואי שיעלה מיליארדים בנזקים, ולכן אני מפרסם את עצמי כאילו אין מחר, כי זה לא הכסף שלי.

טל קדמי: וזה משהו חייבים לשים לו סוף.

מיכאל ביטון: קדמי, אתה עורך דין.

טל קדמי: כן.

מיכאל ביטון: אמרתי משפטי סיום.

טל קדמי: זאת הבעיה עם עורכי דין, ייתנו לנו לדבר - - -

מיכאל ביטון: זה היה מזמן.

מיכאל ביטון: אני יכול לעצור אותך.

מיכאל ביטון: תגיד משפט סיום, בבקשה.

יעקב מרגי: אבל למה אתה כועס?

קטי קטרין שטרית: שנים שהוא מתעסק בזה, אתה מבין?

קטי קטרין שטרית: וגם אין בצד השני מי שמקשיב.

יעקב מרגי: הוא לוקח ללב.

קטי קטרין שטרית: ברור שהוא לוקח ללב.

קטי קטרין שטרית: נפגשתי עם התושבים.

קטי קטרין שטרית: התושבים אומרים: דיננו יהיה כמו כפר שלם.

קטי קטרין שטרית: זה הסיפור שלהם עם כפר שלם.

מיכאל ביטון: הזעקה נשמעה, קדמי, אבל תגיד משפט סיום, בבקשה.

טל קדמי: ברשות אדוני, שני משפטים, כי אני רוצה להגיד מה אנחנו מבקשים.

טל קדמי: קודם כול, כמובן שאנחנו מבקשים תוואי שישרת את הנכים במקום שהכי נדרש להם.

טל קדמי: כן אכפת לי מנכים, חבר'ה, כי הייתי מלווה של נכה.

טל קדמי: אני דחפתי כיסא גלגלים, אני יודע כמה זה קשה בגיל 15.

טל קדמי: אני לא רוצה לחשוב על ברכה בת 60 שצריכה לדחוף את בעלה 1,200 מטר.

יעקב מרגי: הלאה.

טל קדמי: אנחנו מבקשים לא לתת יד לחוק המטרו, כמו שאמרה חברת הכנסת שטרית.

טל קדמי: הגעתי פה בתחב"צ.

טל קדמי: הכי אכפת לי מתחב"צ בעולם, ואני נוסע כמעט כל יום לעבודה בתחב"צ, אבל לא תחב"צ דורסני, תחב"צ שמשרת את הציבור, שמשרת את הנכים, ולא דורס אותם.

מיכאל ביטון: תודה.

טל קדמי: ודבר אחרון, באמת משפט אחרון.

טל קדמי: אני לא מבין איך אחרי, לכאורה, כמו שאמרו נכבדיי חברי הכנסת, כל כך הרבה ביקורת, כל כך הרבה, לכאורה, פשלות, עיכובים, איחורים, חריגות בתקציב ברכבת הקלה של 24 קילומטר, רק 12 תחתי, עוד נתנו להם את המטרו?

טל קדמי: אחרי זה גם נותנים להם את המטרו.

קטי קטרין שטרית: טל, כשתתקיים הוועדה לביקורת המדינה הנושא הראשון שאני אבקש להציג שם זה את הנושא הזה.

קטי קטרין שטרית: אני אומרת לך, היא תקום בעזרת השם.

טל קדמי: אני אשמח.

מיכאל ביטון: אני מקווה.

קטי קטרין שטרית: מיכאל, היא תקום.

קטי קטרין שטרית: זה הנושא הראשון שאני מעלה, כל הבדיקה על נת"ע מהתחלה ועד הסוף, נושא נושא, הכול הכול.

יעקב מרגי: תחזירו לנו את הוועדות שלקחתם לנו.

מיכאל ביטון: אתה יודע שבוועדת הכלכלה - -

יעקב מרגי: זה לא אתה.

יעקב מרגי: הבעיה היא לא אתה, היא לא תלויה בך.

מיכאל ביטון: - - לא צריך להיות חבר כדי להשפיע.

יעקב מרגי: לא תלויה בך.

יעקב מרגי: הבעיה היא לא אתה.

קטי קטרין שטרית: זה תלוי בנו.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: השמעתם טענות.

מיכאל ביטון: אל תפריעו לנציגי הממשלה והחברה להשיב, כי הם לא הפריעו לכם.

מיכאל ביטון: מי שיפריע אני אוציא אותו.

יעקב מרגי: שאלות אפשר לשאול?

מיכאל ביטון: לא בהתחלה, תן להם קצת להתגלגל.

יעקב מרגי: שידברו, אני אתן להם.

טל קדמי: סליחה, אדוני.

מיכאל ביטון: לא, קדמי.

טל קדמי: רק עוד מישהו מבקש רשות דיבור.

מיכאל ביטון: קדמי, אני אוציא אותך החוצה.

טל קדמי: לא, יש מישהו - - -

מיכאל ביטון: קדמי, אני אוציא אותך החוצה.

יעקב מרגי: תקשיב ליושב-ראש.

מיכאל ביטון: עכשיו אל תדבר מילה.

מיכאל ביטון: אני מבקש מעילם שגיא משנה למנכ"לית התחבורה לתת מבט כללי על הסיפור של נת"ע, ואחרי זה אשאל את מנכ"ל נת"ע כמה שאלות ספציפיות.

מיכאל ביטון: בבקשה.

עילם שגיא: צוהריים טובים, היושב-ראש, ושאר האורחים.

עילם שגיא: אין ספק שהפרויקטים הכי משמעותיים, הכי גדולים בשביל לקדם תחבורה ציבורית בישראל זה פרויקטי המטרו וקווי הרכבת הקלה.

עילם שגיא: הפרויקטים האלה מתגלגלים שנים ארוכות גם במוסדות התכנון וגם בממשלה כמובן, ואנחנו לקראת המימוש שלהם סוף סוף.

עילם שגיא: הדרך שלנו במשרד התחבורה, משרד האוצר, הממשלה, לבקר זה דרך ועדות היגוי עתיות שמתכנסות מעת לעת.

עילם שגיא: אנחנו מודעים לבעיות, הבעיות בפרויקטים מסוג זה - - -

מיכאל ביטון: כשאתה אומר "מימוש", תסביר לי מה זמין, מתי דברים יהיו זמינים לציבור.

מיכאל ביטון: מימוש זה כאילו משהו שנבנה ומוכן.

מיכאל ביטון: החברה הזאת לפי מה שנאמר קיימת 25 שנה.

חיים גליק: פה כדאי לדעת את העובדות, אדוני היושב-ראש.

מיכאל ביטון: רגע, רגע, חיים, נגיע אליך.

חיים גליק: באמת, אני שומע פה כל כך הרבה דברים שרצים.

מיכאל ביטון: חיים, אתה הבא בתור, תמתין בסבלנות.

טל קדמי: מה קרה?

טל קדמי: פגעו בציפור נפשך?

מיכאל ביטון: אם המשנה לא ידע להשיב, אתה תשלים.

עילם שגיא: ביקשת, היושב-ראש, את תמונת העל, אז הקו האדום - - -

מיכאל ביטון: אבל מאוד ספציפית, מאוד ברורה, פשוטה לציבור.

עילם שגיא: ספציפית וברורה.

עילם שגיא: אני אהיה תכליתי.

עילם שגיא: הקו האדום של הרכבת הקלה מתוכנן להתחיל לפעול בסוף השנה הזו.

עילם שגיא: יש הרבה מאמצים לעשות, הרבה מהמורות.

מיכאל ביטון: מאיפה לאיפה?

עילם שגיא: הקו האדום של הרכבת הקלה מתחיל בפתח תקווה ומסיים בבת ים, עובר דרך בני ברק, תל אביב, וכו'.

מיכאל ביטון: בדצמבר 2022 הוא יפעל?

עילם שגיא: זה נכון, זאת התוכנית.

עילם שגיא: ואם לא נופתע מאוד לרעה - - -

מיכאל ביטון: אז לפי מה שאתה אומר, רוב המנהרה הזאת חפורה?

עילם שגיא: כן.

עילם שגיא: הסיפור לא מנהרה, אבל כן.

חיים גליק: הכול גמור.

מיכאל ביטון: חלק מעל הקרקע?

עילם שגיא: כן, אבל לא אלה הבעיות שלנו.

עילם שגיא: התשתית גמורה כמעט בהכול – עכשיו אנחנו מתרכזים – עוד מעט חיים ירחיב בכל מה שקשור להתכונן להפעלה, זה עולמות מאוד מורכבים.

מיכאל ביטון: זה קו אחד.

עילם שגיא: זה הקו הראשון.

עילם שגיא: הקווים הירוק והסגול של הרכבת הקלה מתוכננים, בהלימה, להתחיל לפעול, כל אחד עם הבעיות שלו, וכו', ב-2026, 2027.

עילם שגיא: זאת התוכנית כרגע.

עילם שגיא: על מנת שהם יקרו יש הרבה מאוד בעיות.

מיכאל ביטון: הקו הנידון ברעננה?

עילם שגיא: נכון.

עילם שגיא: מה שהוזכר פה זה המטרו.

עילם שגיא: המטרו הוא שלושה קווים.

עילם שגיא: שניים מהם, או שני חלקים מתוכם אושרו בממשלה אחרי כל הסיפור.

עילם שגיא: זה קרה בשבוע שעבר.

עילם שגיא: החלק השלישי אושר בוות"ל, ויעלה לממשלה לדעתי תוך חודשיים-שלושה.

עילם שגיא: החלק האחרון שעליו דובר פה - - -

מיכאל ביטון: איפה הם מבוצעים?

עילם שגיא: כל מה שדיברתי עליו אלו שלושה קווים, אני רוצה להתמקד בגלל קוצר הזמן, דרומית, נקרא לזה, לצומת גלילות.

עילם שגיא: מה שהוזכר פה זה החלק האחרון, שעליו אכן יש דיון ארוך על כמה נושאים, וזה נמצא במוסדות החוקרת בשביל להקשיב לכל הטענות האלה של המועצה הלאומית דרך הוות"ל.

עילם שגיא: שם נמצא הדיון הזה בדיוק בנושאים המוכרים.

מיכאל ביטון: הקו של רעננה - -

עילם שגיא: זה חלק מהחלק הצפוני.

מיכאל ביטון: - - לא הוכרע סופית?

מיכאל ביטון: התוואי שלו לא הוכרע סופית?

עילם שגיא: הוא לא הוכרע סופית.

עילם שגיא: יש בדיוק בשביל זה את החוקרת שדנה בכל הטענות.

עילם שגיא: יש הרבה מאוד סוגים של טענות, הרבה מאוד פניות.

עילם שגיא: ולכן אפשר להתייחס, אפשר לדון פה, אבל אני חושב שמוסדות התכנון דרך החוקרת – אני לא צריך ללמד פה את הפורום הנכבד מה השיטה – זה לגבי התוואי שהוזכר פה.

עילם שגיא: התוואי לא קשור לחוק המטרו.

עילם שגיא: זה דיון אחר, אתה מכיר היטב.

עילם שגיא: חוק המטרו מעניק את - -

יעקב מרגי: את הסמכויות.

עילם שגיא: - - הסמכויות, את הוועדות, את הביקורת של הציבור, את הכלים לעשות את זה, את סוגיות הנדל"ן, וכו'.

עילם שגיא: זה דיון אחר.

עילם שגיא: עלו פה הרבה מאוד סוגיות.

עילם שגיא: אני חושב שבתמצית בתמונת על זה הכול.

עילם שגיא: עלו פה עוד הרבה נושאים, אפשר להתייחס אליהם.

עילם שגיא: היושב-ראש, תנהל את הדיון.

אורי מקלב: דיברנו על חריגות תקציביות.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: חיים, הוטחו בחברת

מיכאל ביטון: כם דברי ביקורת, ויש לך את הזכות להשיב על הדברים, ראשון ראשון ואחרון אחרון.

מיכאל ביטון: ואני בכל זאת רוצה להבין האם אתם לא קלים על ההדק בתקציבי פרסום, סרטים.

מיכאל ביטון: האם זה חובת היום?

מיכאל ביטון: האם ההוצאות האלה הם כורח המציאות?

מיכאל ביטון: גם להערה הזאת תתייחס.

חיים גליק: אדוני היושב-ראש, מכובדיי חברי הכנסת, ישבתי והקשבתי בקשב רב, ורצוי היה שלפני שמטיחים בנו האשמות, שילמדו את - - -

יעקב מרגי: הכול בהסתייגות, אל תיקח את זה אישי.

טל קדמי: למה בהסתייגות?

טל קדמי: קל להם ללכלך בתקשורת.

יעקב מרגי: קדמי, אני אמרתי, אל תחלוק על זה.

מיכאל ביטון: אתה יודע שהוא יושב-ראש לשעבר, יש לו גם סמכות להוציא אותך.

מיכאל ביטון: אל תפריע, קדמי.

יעקב מרגי: לא, אל תגזים.

אורי מקלב: קוראים לזה סמכות שיורית.

קטי קטרין שטרית: הם קיבלו עשרות מכתבים, ואף אחד לא ענה.

קטי קטרין שטרית: הם לא ענו.

מיכאל ביטון: נתנו להם להשמיע את הביקורת בתקיפות, אבל בואו ניתן להם להשיב בכבוד.

חיים גליק: גברתי חברת הכנסת, את הטחת הרבה מאוד דברים, כדאי שנדע את העובדות.

חיים גליק: אחר כך נדבר.

קטי קטרין שטרית: לעמוד דום?

קטי קטרין שטרית: מה לעשות עכשיו?

קטי קטרין שטרית: להצדיע?

קטי קטרין שטרית: אני דיברתי עם היושב-ראש.

חיים גליק: לא, לא לעמוד דום, אבל לתת לי להשיב.

אורי מקלב: אז שכבודו יתייחס לכל מה שנאמר.

מיכאל ביטון: חיים, תתחיל לדבר.

חיים גליק: חברת נת"ע היא חברה גדולה ומרשימה.

חיים גליק: הבנות יצאו פה קודם.

חיים גליק: יש לנו 53% של נשים, מהנדסות, עורכות דין, רואות חשבון, מלח הארץ, מטובי המדינה הזו שרוצים לעשות רק טוב למען מדינת ישראל.

חיים גליק: אין שם אחד שרוצה לעשות רע.

חיים גליק: שתיים, הפרויקטים שאנחנו מקדמים היום מחולקים לשני חלקים: לחלק הראשון, שזה שלושה קווי רכ"ל, הקו האדום, הסגול והירוק, ושלושה קווי מטרו: M1, M2 ו-M3.

חיים גליק: הדיון היום נסב על נושא הרכ"ל, ואם אדוני היושב-ראש ירצה לפתוח נושאים אחרים אנחנו נשמח מאוד להציג את הנושאים האחרים.

חיים גליק: רק לסבר את האוזן, ישבתי אישית עם ראש עיריית רעננה, הנושאים הועלו והועברו לבחינה של חוקרת מטעם הוות"ל.

חיים גליק: הגוף הזה הוא גוף סטטוטורי מסודר, מקצועי, שבוחן לגופו של עניין.

חיים גליק: באשר לנסיעות מתחת לאדמה כדאי לדעת את העובדות.

חיים גליק: הרכבת למשל תיסע גם מתחת לבניין הננו, שאני בניתי כמנכ"ל אוניברסיטת בר-אילן.

חיים גליק: זה הבניין הכי רגיש היום במדינת ישראל, והרכבת תעבור מתחתיו.

חיים גליק: ויש הרבה מאוד הוכחות לכך שהיא לא עושה שום נזק, והיא לא פוגעת בשום דבר.

אורי מקלב: באיזה עומק היא תעבור?

אורי מקלב: 20?

חיים גליק: היא תעבור בין 35 ל-50 מטר עומק מתחת לאדמה, זה נורא תלוי בטווח האזור.

חיים גליק: האזור רווי מים, ולכן אנחנו מדברים על פרויקט מאוד מאוד מאוד מורכב.

חיים גליק: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני אתמקד בנושא הרכ"ל.

קטי קטרין שטרית: אם לא תשיג את ראש העיר, פשוט המכתב של ראש העיר מונח לפניי עם מילים מאוד קשות.

קטי קטרין שטרית: מאוד מאוד קשות.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים להעלות את ראש העיר להגיד את דברו אם הוא יכול, אם לא - - -

חיים גליק: רק שנייה, תנו להשלים את התמונה ואז - - -

קטי קטרין שטרית: כל ההחלטה הזו אומללה, החלטה עצובה, לעג לרש.

יעקב מרגי: תנו לו, רבותיי.

יעקב מרגי: בואו ניתן למנכ"ל.

מיכאל ביטון: רגע, בוא ניתן לו.

קטי קטרין שטרית: זה מכתב שלו.

מיכאל ביטון: אבל אמרתם את זה.

מיכאל ביטון: בואו ניתן לו להגיד את הדברים.

אורי מקלב: יכול להיות שזה שווה דיון מהיר בנפרד, אבל אנחנו רוצים להתמקד בדיון שלשמו התכנסנו.

חיים גליק: ברשותך, היושב-ראש, אני אתייחס בעיקר דבריי לשלושת קווי הרכ"ל: הקו האדום, הירוק והסגול.

חיים גליק: אקדים ואומר שלפי מיטב הבנתי ולעניות דעתי הפרויקטים הללו הם הפרויקטים היותר מורכבים שהוקמו אי פעם במדינת ישראל.

חיים גליק: אם נתייחס לקו האדום, הוא מתחיל בפתח תקווה ומסתיים בבת ים, כש-12 קילומטר של מסילות כפולות עוברות למעשה מהכניסה לכביש 4, מה שנקרא "פורטל שנקר", בואכה אליפלט, שזה שדרות ירושלים בתל אביב.

חיים גליק: את כל הדרך הזו אנחנו עוברים עם עשר תחנות, שכל אחת מהן גודלה לפחות כמו תחנת נבון ירושלים.

חיים גליק: כדי לסבר את האוזן צריך להבין ולראות, אנחנו מדברים על רכבת שנוסעת מתחת לאדמה באופן אוטומטי, אנחנו מדברים על הרכבת, נדמה לי, הכי בטוחה היום מבחינת בטיחות בעולם, ורכבת שהנגישות בה היא נר לרגלינו.

חיים גליק: אפשר להיכנס לקרונות, אפשר לראות איך התחנות בנויות, ואפשר לראות שזה מיטב היכולת הישראלית באמצעות כוחות בין-לאומיים שיוצאו אי פעם במדינת ישראל.

חיים גליק: קצת להכניס מספר, מדברים על 20 שנה, 30 שנה, וכדומה, כדאי לדעת, הטורייה הראשונה נכנסה לאדמה, אדוני היושב-ראש, ב-15 באוגוסט 2015.

חיים גליק: דהיינו, כשתיפתח הרכבת בסוף השנה הזו אנחנו מדברים על שבע שנים.

חיים גליק: אם ישווה אדוני היושב-ראש - - -

מיכאל ביטון: אתה מלווה את זה מ-2015?

חיים גליק: לא, אני מלווה את זה מ-2019.

מיכאל ביטון: הייתה פה הערה על חוסר יציבות גם של בעלי תפקידים.

חיים גליק: עוד שנייה אני אדבר גם על זה, ברשותכם.

חיים גליק: איך אני יודע להשוות אם זה מספר טוב או לא טוב?

חיים גליק: יש במקרה לפניי את דוח מבקר המדינה שנמצא כרגע בשלב של טיוטה, משם למדנו לדעת שמצבנו מצוין יחסית למה שקורה בעולם.

חיים גליק: רק ניקח את "קרוסרייל" הבריטית שפרסמה השבוע דחייה של שלוש שנים.

חיים גליק: אז בפרויקטים מורכבים כאלה גם צריך לזכור שהתעלה שאנחנו עובדים בה היא רוויית מים.

חיים גליק: אנחנו עובדים בתוך אזור שהוא כולו מלא מים, כאשר אנחנו מדברים על אלמנט מאוד מאוד מורכב וקשה.

אורי מקלב: כל האזור מפתח תקווה עד הסוף?

חיים גליק: כן, כל האזור מפתח תקווה עד הים הוא רווי מים.

חיים גליק: אנחנו נמצאים בתוך מי תהום.

חיים גליק: זה אומר שהתחנות שלנו צריכות לדעת לשאוב מים, והן צריכות לתת מענה מאוד מאוד אינטנסיבי לנושא של עשן, לנושא של אש, וכו', וכו'.

חיים גליק: באמת מיטב היכולות המקצועיות שקיימות היום בעולם, כשאני אומר שהיא נוסעת באופן אוטומטי מתחת לאדמה.

חיים גליק: היא יכולה לנסוע גם באופן אוטומטי מעל האדמה.

חיים גליק: הפער היחיד הוא בגלל שאנחנו חוששים קצת ממשתמשי הדרך, שמישהו יכנס לצומת והרכבת לא תעצור.

חיים גליק: זו הסיבה, אדוני היושב-ראש, וחבריי חברי הכנסת, מכובדיי - - -

אורי מקלב: מי החברה שמבצעת את זה היום?

חיים גליק: הרבה מאוד חברות.

חיים גליק: זה אוסף עצום של חברות, עצום.

חיים גליק: מנהלת את זה חברה אנגלית בשם WSP; מתכננת את זה או מעצבת את זה חברה קנדית והולנדית בשם IBI; עוסקים בביצוע חברות כמו סולל בונה, דניה סיבוס, מנרב, אפקון, בינת, אלקטרה, מוטורולה, מה שאתם רוצים.

אורי מקלב: יש כבר חברה להפעלה?

מיכאל ביטון: חיים, אני רוצה שתגיע די מהר לסוגיה ברעננה ולדברים אחרים שעלו ספציפית.

חיים גליק: אבל זאת לא הסוגיה שביקשתם להעלות.

חיים גליק: שנייה, תנו לי רק להשלים לפחות.

קטי קטרין שטרית: אז מה אם זאת לא הסוגיה?

אורי מקלב: על זה הוא לא ידע, זאת הייתה הפתעה.

קטי קטרין שטרית: אז מה אם זאת לא הסוגיה?

חיים גליק: את כועסת עליי?

טל קדמי: בטח שכועסים עליך.

קטי קטרין שטרית: מה זה?

חיים גליק: תני לי רגע לדבר.

קטי קטרין שטרית: אני לא מכירה אותך, איך אני יכולה לכעוס עליך?

מיכאל ביטון: חיים, חיים.

חיים גליק: אז תני לי רגע לדבר.

חיים גליק: אני יושב - - -

קטי קטרין שטרית: ביקשת לא לדבר על הסוגיה ברעננה.

חיים גליק: לא אמרתי שאני לא רוצה לדבר, אמרתי שאני רוצה להשלים את התמונה, זה הכול.

חיים גליק: זה כל מה שאני רוצה לעשות.

מיכאל ביטון: חיים, אתה צריך להשיב למה שח"כים רוצים.

חיים גליק: אני אשיב להם.

מיכאל ביטון: אני גם מבקש ממך לקצר ולהיות מאוד מאוד ממוקד רק בשאלות שעלו פה, לא סקירה כוללנית של עשייה שלכם.

אורי מקלב: אני גם חייב להגן עליו.

אורי מקלב: הוא הכין את עצמו לדיון המהיר שדיברנו על הרכבות הקלות.

חיים גליק: אבל אני רוצה, ברשותכם, להפיק - - -

יעקב מרגי: הדיון המהיר, ובצדק, הוא עונה לדיון המהיר.

אורי מקלב: רק על הרכ"ל.

אורי מקלב: לא הכנו אותו שאנחנו מחכים ממנו - - -

מיכאל ביטון: לא משנה, ח"כים מגיעים לדיון, יש להם שאלות.

קטי קטרין שטרית: מה זה משנה?

חיים גליק: היא תקבל תשובה, הכול בסדר.

חיים גליק: אני אשיב.

קטי קטרין שטרית: זה יותר חשוב לי.

קטי קטרין שטרית: אני יכולה לפתוח ויקיפדיה ולקרוא.

מיכאל ביטון: הנציגים ישיבו, קדימה, קצר ולעניין.

מיכאל ביטון: חברים ח"כים, להקשיב.

חיים גליק: אני אשיב.

חיים גליק: רק תנו לי שנייה להסביר.

מיכאל ביטון: קצר ולעניין, בבקשה.

מיכאל ביטון: אל תחזור על עצמך.

מיכאל ביטון: בבקשה, קדימה.

חיים גליק: אני לא חוזר על שום דבר.

חיים גליק: אני מנסה לומר שהתוואי של הרכבת הזו, הרכבת הקלה הוא מיוחד בכך שהוא עובר בתוואי אורבני.

חיים גליק: כשהוא עובר בתוואי אורבני הוא צריך להתחשב בצורכי הדרך שבעצם מחוברים לראשי רשויות שנמצאים על התוואי.

חיים גליק: הדוגמה החיה לעובדה שאנחנו עובדים בצורה מצוינת היא תל אביב.

חיים גליק: עם תל אביב אנחנו עובדים באופן מאוד מאוד טוב, עם ערים אחרות פחות טוב.

חיים גליק: אני מבקש לקבוע שחברת נת"ע פעלה באופן הגון וענייני באשר לכפר שלם.

חיים גליק: ההוצאה של התושבים באיחור של שנה גרמה לעיכוב של שנה בפרויקט, מכובדיי חברי הכנסת, שתדעו את זה.

חיים גליק: ולכן, אם אסכם את נושא הרכבת הקלה, רק לסבר את האוזן, אדוני היושב-ראש, המספרים, הרכבת הקלה בקו האדום תיקח 70 מיליון נוסעים, פחות או יותר מה שלוקחת כל הרכבת הכבדה בכל הקווים שלה, על פני כל הקווים של הרכבת הכבדה.

חיים גליק: אנחנו מדברת על סדר גודל עצום של נסיעות.

אורי מקלב: 70 מיליון ב-?

חיים גליק: בתוואי שמתחת לאדמה היא תיסע כל שלוש וחצי דקות.

אורי מקלב: 70 מיליון ב-?

חיים גליק: בשנה.

חיים גליק: היא תיסע כל שלוש וחצי דקות.

חיים גליק: צריך להבין על מה אנחנו מדברים.

חיים גליק: אשלים את זה.

חיים גליק: אנחנו מתכוונים לייצר רשת ומימשק בתוך הקווים הללו, כך שמי שיעלה על קו אחד יוכל בקלות יחסית לעבור לקווים האחרים, ובכך לקבל שירות מלא.

חיים גליק: כך גם יתחברו שלושת קווי המטרו לטובת העניין הזה.

חיים גליק: כך שאם אשלים את נושא הקו האדום, הוא ייפתח בעזרת השם בסוף השנה הזו.

חיים גליק: הקווים הירוק והסגול מאוחר יותר.

חיים גליק: אגב, בעזרתם האדיבה של ראשי הערים, ויש לנו גם תוואי תת-קרקעי במרכז תל אביב, אנחנו נכנסים מעל רוקח, עוברים את כל תת-הקרקע של איבן גבירול בתל אביב, ויוצאים לתוך תחנה קיימת בקרליבך.

חיים גליק: פרויקט מאוד מאוד מאוד מורכב.

חיים גליק: אגב, תחנת קרליבך נמצאת 52 מטר מתחת לאדמה.

חיים גליק: לשאלת היושב-ראש בעניין המטרו.

חיים גליק: לא התכוננתי להגיע לנושא הזה כי זה לא היה על סדר-היום, אבל אני אשמח מאוד להשיב.

חיים גליק: המטרו הוא כלי משלים לרכבת הקלה, יסודו בכך שהרכבות הן גדולות יותר.

חיים גליק: אם אנחנו מדברים על הרכבת הקלה שלוקחת כ-500 נוסעים, רכבת במטרו לוקחת כ-1,300 נוסעים.

חיים גליק: אם הרכבת הקלה עוברת בתחנות שבין 500 ל-600 מטר, אנחנו מדברים על רכבת מטרו שעוברת בין קילומטר לשניים.

חיים גליק: זאת אומרת שרכבת המטרו היא מאסף בעיקרון, והרכבת הקלה היא רכבת פנימית, היא רכבת שנמצאת בתוך העיר.

חיים גליק: השילוב בין השניים הוא שילוב מנצח משום שלמספרים – שלושת קווי המטרו ייקחו כ-220 מיליון נוסעים בשנה או 225 מיליון נוסעים בשנה.

חיים גליק: המטרו לבד ייקח 450 מיליון.

חיים גליק: זאת אומרת שאם אנחנו מדברים על תוספת של שישה קווים אנחנו מדברים על סדר גודל של למעלה מ-600 מיליון נוסעים, שזה לראשונה באמת פתרון אמיתי ואלטרנטיבה לכל משתמשי הדרך באמצעות הרכבים הפרטיים שלהם במדינת ישראל.

חיים גליק: שלושת קווי המטרו נבנו על בסיס אלמנטים שמשלבים שני עולמות של תוכן.

חיים גליק: פעם אחת הנדסה, משום שהמטרו בהיותו כלי שכולו עובר מתחת לאדמה, בשונה מהרכ"ל שחלקו עובר מתחת לאדמה וחלקו מעל האדמה, מתנהג בצורה הנדסית אחרת.

חיים גליק: שתיים, באמצעות רמות ביקושים שנבחנו על פני כל הקו.

חיים גליק: חברת נת"ע מבוקרת על כל הסטטוטוריקה שלה, על מוסד מקובל וידוע שנקרא ות"ל.

חיים גליק: הוות"ל גם מעמיד לרשות ההערות השונות, ויש כאלה רבות מאוד, חוקרת.

חיים גליק: מוסד החוקרת הוא מוסד שבעצם אמור לשמוע באופן מאוד מאוד מסודר את הטענות כלפי הקו, כלפי הנתיב שלו, כלפי האיסוף שלו, כלפי ההגנה לבתי חולים כאלה ו/או אחרים, וכמובן מקבלת החלטה מעל ראשה של נת"ע.

חיים גליק: אז שלא יהיו פה אי הבנות, החוקרת מוסמכת לקבל כל החלטה מעל ראשה של נת"ע.

חיים גליק: היא כמובן שומעת את עמדתנו.

חיים גליק: אנחנו שומעים את עמדתה.

חיים גליק: צריך להבין, המטרו עובר ב-24 רשויות.

חיים גליק: משיחות שקיימתי, נדמה לי, שעם מרבית ראשי העיריות, הם כולם תומכים, אבל מבקשים שזה יהיה במקום אחר.

חיים גליק: אני מכיר המון המון מקרים שאומרים: נכון, זה טוב, לא אצלי, קצת יותר בהמשך, וכו'.

חיים גליק: יש גם חרדות מובנות מפני החשש שהקידוח הזה מתחת לאדמה יגרום לנזק משמעותי מעל פני האדמה.

חיים גליק: לשמחתי הרבה, יש לנו ניסיון של כריית 12 מנהרות כפולות, דהיינו 24 קילומטר בצנטרום של הפיילה באזור ז'בוטינסקי, וברוך השם, עברנו את זה בהצלחה.

חיים גליק: גם השלמנו הליך של כיסויים בתחום רעש ונזקים אחרים.

חיים גליק: מי שיסתכל, אגב, איך שאנחנו מחזירים את השטח, תלכו בשדרות ירושלים, תראו שאנחנו מחזירים באמת אזור מדהים ויפה.

חיים גליק: כי בשונה ממה שקורה בחלק מהמקומות בעולם, כשאנחנו נכנסים לתוואי השטח אנחנו מחליפים את כולו.

חיים גליק: אנחנו מנחיתים צנרת חשמל, מחליפים צנרות מים, ביוב, מערכות סלולר למיניהן, ובעצם מייצרים שפת כביש חדשה לחלוטין.

חיים גליק: זה אומר מדרכות חדשות, זה אומר עמודי חשמל חדשים, רכזות חדשות לחשמל, וכו', וכו'.

חיים גליק: זאת אומרת שהעובדה שאנחנו באים בשלב ראשון וכאילו מפריעים, בסופו של דבר אנחנו מצליחים להביא - - -

אורי מקלב: הוספתם חשמל עילי לרכבות לקרונות עצמם ברכבת הקלה.

חיים גליק: החשמול של הרכבת הקלה עצמה נמצא בחלק העליון של הרכבת משום שהתחתית שלה חייבת להיות במפלס הכביש.

חיים גליק: כדי לאפשר לכיסאות גלגלים להגיע בגובה אפס לתוך הרכבת כל הרכבת בנויה על תשתית עילית של חשמל.

חיים גליק: זו גם הסיבה שאתם רואים את - - -

צבי האוזר: זאת הטכנולוגיה הקיימת היום?

חיים גליק: כן, זאת הטכנולוגיה.

חיים גליק: יש טכנולוגיות אחרות שקיימות בעולם.

צבי האוזר: שהחשמול הוא לא עילי?

חיים גליק: יש כל מיני טכנולוגיות שהחשמול הוא לא עילי.

חיים גליק: אנחנו בוחנים את עצמנו על ידי הרבה מאוד יועצים בין-לאומיים.

אורי מקלב: התחנה עצמה לא מספיקה כדי להטעין מתחנה לתחנה?

חיים גליק: לא, ממש לא.

חיים גליק: רק כדי לסבר את האוזן, הקו האדום מחובר בשבעה מימשקים לחברת החשמל באופן ישיר.

חיים גליק: חוץ ממנו, בדפו שלנו, מרכז הבקרה והשירות שנמצא בקרית אריה, יש לנו שני גנרטורים שכל אחד הוא 2.5 מגה, שעם זה אפשר להאיר חצי עיר, כדי לתת לנו גיבוי.

חיים גליק: הרכבת צורכת חשמל אדיר, והוא מסופק על ידי חברת חשמל בגיבוי שלנו.

צבי האוזר: אני מבקש להתעכב על החיבור העילי.

צבי האוזר: ברור שרכבת נוסעת על חשמל.

צבי האוזר: התשתית העילית של חיבור החשמל היא תשתית מהותית דרמטית מבחינת הנראות, זה לא דבר מה נוסף, זה משנה את כל תוואי הרחוב שזה עובר.

צבי האוזר: אני רוצה להבין.

צבי האוזר: אנחנו מכירים את קווי ה-Tram באירופה, שאפילו בסרטים ההיסטוריים של שנות השלושים והארבעים היו חיבורים עיליים, וראינו איך הערים האירופאיות היו עם השטח הזה.

צבי האוזר: אני שואל את עצמי האם ב-2030, שזה אזורי הביקוש, עדיין יש חיבורים עיליים כאלה.

צבי האוזר: אין ספק שמדובר פה במפגע הכי משמעותי לצד ההקלות המדהימות והמהותיות שהרכבת מביאה.

צבי האוזר: חלילה, אני לא משווה ביניהם, אבל האם היום בונים רכ"לים במדינות מפותחות שתשתית החשמל היא עילית?

חיים גליק: אני אתן תשובה.

קטי קטרין שטרית: אני צריכה ללכת, לצערי הרב.

קטי קטרין שטרית: אולי לשמחת חלק מהאנשים שנמצאים פה.

מיכאל ביטון: עוד מעט תשיב על זה.

מיכאל ביטון: קטי צריכה ללכת, היא רוצה להקריא את עמדת ראש העיר.

קטי קטרין שטרית: העמדה נמצאת כאן מונחת לפניי.

קטי קטרין שטרית: אגב, בזמן הזה שכנראה חלק מתושבי כפר שלם צופים בנו קיבלתי שהם טוענים שלא רק שלא דיברו איתם, גם דרסו אותם, וגם חייהם היום אומללים.

קטי קטרין שטרית: אלו אנשים שכל כך מתגאים בפינוי שלהם.

קטי קטרין שטרית: יש לי פה פנייה שהוציא ראש עיריית רעננה.

קטי קטרין שטרית: אני ממש אקרא חלק קטן ממנה.

מיכאל ביטון: מתי הוא הוציא את זה?

קטי קטרין שטרית: הוא הוציא את זה ב-21 בפברואר 2022 כשאני ועופר כסיף העלינו שאילתה לשרה, שאמרה: אבל זה בשיתוף פעולה עם ראש העיר, וראש העיר וגורמי המקצוע שלו הסכימו, וכו'.

קטי קטרין שטרית: הוא מייד נזעק והוציא שזה לא היה ולא נברא.

קטי קטרין שטרית: הוא אומר, ואני אקרא חלק מהדברים, כי הוא כתב פה וטען טענות קשות מאוד כלפי נת"ע וגם המשרד: צר לי היה לקרוא את דברים ולשמוע אותם, בעיקר מההתעלמות המוחלטת והאטימות כלפי הצרכים של העיר, האוכלוסייה הרעננית, וכל אזרחי מדינת ישראל הבאים בצוק העיתים בשעריו של בית החולים השיקומי לוינשטיין.

קטי קטרין שטרית: הטענה כביכול כאילו אני הוא העומד מאחורי הדרישה לתכנון הקו במתכונת הזו אינה נכונה ואינה עולה בקנה אחד עם העובדות כהווייתן.

קטי קטרין שטרית: הוא עוד מוסיף ואומר: אנחנו נורא רצינו שיח אידיאולוגי אמיתי איתנו, וכו'.

קטי קטרין שטרית: עשרות התנגדויות הקיימות כיום מקורן בחוסר שיתופיות, והנחות תכנוניות מלמעלה.

קטי קטרין שטרית: הנחיתו עלינו מלמעלה את כל ההנחיות האלה.

קטי קטרין שטרית: מעל לכל, היעדר נכונות לשבת איתנו, עמנו בלב חפץ ולשמוע ולהאזין למה שיש לנו לומר.

קטי קטרין שטרית: שיח אמיתי הוא מעבר לחובה הסטטוטורית החיונית.

קטי קטרין שטרית: עוד מוסיף ואומר: לגופו של עניין, ההחלטה שלא להקים תחנת מטרו במפגש הרחובות ויצמן-ירושלים ברעננה, בסמוך לבית החולים לוינשטיין, היא החלטה אומללה ועצובה.

קטי קטרין שטרית: עוד מוסיף ואומר: ההצעה הקיימת להקמת המטרו כקילומטר מבית החולים הינה בבחינת לעג לרש.

קטי קטרין שטרית: עוד הוא מוסיף ואומר בסוף המכתב:

קטי קטרין שטרית: גברתי השרה, אני מזמין אותך לביקור ברעננה.

קטי קטרין שטרית: אשמח לארח אותך כאן בעיר יחד עם אנשי המקצוע ולהציג לך מקרוב את היתרונות שבחלופה המוצעת.

קטי קטרין שטרית: תבין, החלופה שמוצעת על ידם.

קטי קטרין שטרית: הרי אין טוב יותר מראש עיר לדעת מה טוב לתושבים שלו.

קטי קטרין שטרית: מוצעת חלופה הרבה יותר זולה, הרבה יותר טובה, מבלי לעבור מתחת לבתי ספר וגני ילדים.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע מה זה כאשת חינוך אם אני יודעת שמתחתיי יש מסילת מטרו, ועוברת רכבת כל כמה – תגיד, זה פשוט לא נורמלי.

קטי קטרין שטרית: האטימות הזאת לא נורמלית, לחשוב שהם מעל כל דבר אפשרי, ולהחליט באופן שרירותי מבלי להקשיב לא לראש הרשות, לא לאזרחים, ולא לתושבים של המקום.

מיכאל ביטון: אבל, קטי, שמעתי שהמתווה הזה לא סופי, זאת אומרת שאתם עוד יכולים להשפיע עליו.

מיכאל ביטון: החוקרת שומעת, וצריכה לגבש את המלצתה.

מיכאל ביטון: בהמשך תוכל להוסיף, תרשום לך את הנקודות.

קטי קטרין שטרית: תקשיב לי, הטענה שלי כלפי נת"ע – מיכאל, הייתי ראש המטה של שר התחבורה שלוש שנים.

קטי קטרין שטרית: אני לא זוכרת כזאת אטימות.

קטי קטרין שטרית: לא זוכרת.

קטי קטרין שטרית: כל החברות עבדו מולי, הכרתי אז את כל המנכ"לים.

קטי קטרין שטרית: הרגישות כלפי הציבור נעלמה לחלוטין.

קטי קטרין שטרית: נעלמה.

קטי קטרין שטרית: אין לי מושג מי מתווה את הסגנון הזה.

קטי קטרין שטרית: זה לא סגנון שהיה מקובל במשרד התחבורה.

קטי קטרין שטרית: שנים רבות הקשבנו ושינינו.

קטי קטרין שטרית: גם שרת התחבורה שינתה מתווה כזה ואחר בכל מיני מקומות.

קטי קטרין שטרית: אז מה קרה?

קטי קטרין שטרית: מה האטימות הזו?

קטי קטרין שטרית: במקום לבזבז כספים על תדמית, תתחילו לטפל בתדמית שלכם.

קטי קטרין שטרית: יש לכם תדמית לא טובה בציבור.

מיכאל ביטון: תודה, קטי.

מיכאל ביטון: מקלב, בוא תחליף אותי.

מיכאל ביטון: מקלב ישמע את הדוברים, את נציגי הממשלה.

מיכאל ביטון: אני רוצה גם התייחסות של החשב הכללי, הסגן שלו פה.

חיים גליק: שנייה, אני חייב להתייחס פה לכמה דברים, ברשותך.

מיכאל ביטון: אתה תתייחס להכול.

מיכאל ביטון: סגן הממונה על התקציבים וסגן מנהל רשות החברות הממשלתית, כל אחד בפיקוח ובבקרה שלו על נת"ע בעניין הוצאת הפרסומים, בהוצאות אחרות.

חיים גליק: אדוני היושב-ראש, כדאי שאתה תקשיב, שתשמע.

חיים גליק: חשוב לי שתשמע את זה, רק את העניין הזה.

מיכאל ביטון: חיים, יש לי מחליף פה.

חיים גליק: רק שתשמע.

מיכאל ביטון: אבל יש לי מחליף.

מיכאל ביטון: כדי להרגיע אותך.

מיכאל ביטון: אתה מודאג, אז אני רוצה להרגיע אותך.

מיכאל ביטון: אני רגוע.

מיכאל ביטון: אם תיתן תשובה טובה.

חיים גליק: התשובה מאוד פשוטה.

חיים גליק: נת"ע לא מפרסמת כלום.

מיכאל ביטון: חכה.

מיכאל ביטון: חכה רגע.

חיים גליק: נת"ע מתריעה לציבור שרכבת עומדת להגיע.

מיכאל ביטון: חיים, תחכה רגע.

מיכאל ביטון: מקלב מנהל דיונים יותר טוב ממני.

חיים גליק: אני יודע, אני מכיר אותו.

אורי מקלב: אני רוצה להציע לפני שאתה הולך סיור של ועדת הכלכלה בקווי הרכ"לים.

מיכאל ביטון: סיור של ועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: יכול להיות שנשקול את זה בחיוב.

מיכאל ביטון: הכנתי לך את כל המגש פה.

אורי מקלב: לא רק תורה שבעל פה, שנראה את זה גם בעין.

אורי מקלב: תודה, כל הכבוד, מסודר.

חיים גליק: אומר כמה דברים כדי להשלים את התמונה, ברשותך.

אורי מקלב: לפני שאתה משלים את התמונה, להתייחס לנושא של החשמול.

אורי מקלב: בכל אופן זה הנושא האחרון, והתחלתי אותו עם נושא החשמול.

חיים גליק: אתייחס לחשמול עוד שנייה, ברשותך, אדוני היושב-ראש, דקה.

חיים גליק: רק כדי להסיר מהשולחן משהו שנראה כאילו שאנחנו יושבים פה, מבזבזים כספים, נהנים בכיף לפרסם את עצמנו.

חיים גליק: חברת נת"ע איננה מוציאה כספים לפרסום עצמי.

חיים גליק: גם מה שנאמר פה ששילמנו חסות.

חיים גליק: לא שולמה חסות, אפילו לא שקל.

חיים גליק: לא שולמה בגלל זה שקל.

חיים גליק: לא שולם.

חיים גליק: קיבלנו חסות, לא שילמנו חסות.

חיים גליק: יש אנשים שמעדיפים לשים את השם שלנו, זה לא עולה לנו כסף.

חיים גליק: הדבר השני שאני קובע באופן חד-משמעי, כל הסרטים שראיתם אלו סרטים מתואמים עם משרד התחבורה כדי להכשיר את הלבבות לקראת הגעת רכבת.

חיים גליק: רכבת זה כלי של 100 טון.

חיים גליק: אם אנשים לא ידעו שמגיעה רכבת בשדרות ירושלים אנחנו ניכנס לצרות גדולות מאוד של סיכון חיי אדם.

חיים גליק: לכן כל הפרסומים האלה ייעודם הוא אחד, להכשיר את הלבבות.

חיים גליק: ודבר שלישי שאני חייב לומר בעניין הזה.

חיים גליק: אנחנו עושים כמיטב יכולתנו על מנת לייצר את המימשק בינינו לבין האוכלוסייה.

חיים גליק: יאמרו כל השחקנים שנמצאים בתל אביב, אני נוטה להעריך אפילו בפתח תקווה ובת ים, שיש לנו שירותים מאוד מאוד מאוד יעילים כלפי התושבים.

חיים גליק: אנחנו נמצאים בשטח, אנחנו מקשיבים להם.

חיים גליק: אני רוצה שאדוני ידע שהוצאנו עשרות מיליוני שקלים על אקוסטיקה בז'בוטינסקי כדי שלא יהיה רעש.

אורי מקלב: אני לא יודע מה אתם עושים, אבל קצת ליוויתי את הרכבת הקלה בירושלים.

חיים גליק: אני לא יודע בירושלים, אני לא מכיר.

אורי מקלב: אז אני רק אומר לך, הפרויקט מול התושבים היה פרויקט ענק מאוד.

חיים גליק: נכון, גם אצלנו.

אורי מקלב: יחד עם החברה למתנ"סים, הטמעה ענקית.

חיים גליק: הינה, אני אומר לך ש-60 מיליון שקל עשינו רק לאקוסטיקה בז'בוטינסקי, להחליף, לאטום חלונות של אנשים.

אורי מקלב: לא מבחינת ההפרעות, מבחינת ההטמעה של הנסיעה עצמה, הרי זה ישנה גם את התחבורה הציבורית.

חיים גליק: ברור, זה מתחיל עכשיו.

חיים גליק: הינה, למשל, אתמול התקשר אליי ראש עיריית פתח תקווה בבהלה גדולה, כי קיבלנו את מערכת האיתות של הרכבת, התחלנו להפעיל את העדפת הרכבת על פני הרמזורים, ויצרנו פקקי תנועה.

חיים גליק: כי זה מה שעושה רכבת כשהיא באה, היא מקבלת העדפה, אז מדרך הטבע היא גורמת קושי לרכבים שנמצאים מול.

חיים גליק: וכן, יצטרכו להתמודד עם זה כי זה קו אדיר.

אורי מקלב: הפתרון הוא שלא ייסעו עם הרכבים, וייסעו עם הרכבת.

חיים גליק: נכון, זה בדיוק מה שאני אומר.

אורי מקלב: זה אמור להוריד את הפקקים.

אורי מקלב: עד שזה יהיה.

חיים גליק: לכן אנחנו נמצאים באיזשהו מן כזה שקלא וטריא על - - -

אורי מקלב: תחזור בבקשה לנושא של החשמל.

חיים גליק: לשאלת החשמל.

חיים גליק: מכובדי, אני רוצה להסביר קצת עוד יותר לעומק את נושא החשמל.

חיים גליק: במסגרת עבודות - - -

אורי מקלב: אולי לא השלמתי את דבריי מקודם.

אורי מקלב: מה שלי נאמר, בירושלים כבר היום עובדים על חשמול הרבה יותר מתקדם של 750 וולט ולא 1,500, כפי שאתם אמורים להפעיל את זה, בלי שימוש בסוללות, כשהיום קיימת טכנולוגיה של שימוש בסוללות שנטענות ונותנות מספיק חשמל.

חיים גליק: אין לנו את הסוללות, אלא יש לנו את מה שנקרא יצירת החשמל מתאוצה של הרכבת ומהעצירה שלה.

חיים גליק: אנחנו מדברים על מערכת מאוד מאוד מודרנית.

חיים גליק: אני לא משווה אותה לירושלים כי אני לא מכיר את ירושלים, וקנאת סופרים תרבה חכמה, ואם אלמד משהו לא יזיק לנו.

אורי מקלב: כמה עמודים יהיו?

חיים גליק: כל מה שאפשר ללמוד נעשה את זה באהבה.

חיים גליק: אני רוצה להסביר משהו שמאוד מאוד חשוב כדי שנבין.

חיים גליק: כשהרכבת הקלה בונה את התוואי שלה יש שתי עבודות:

חיים גליק: עבודות אינפרה 1 ועבודות אינפרה 2.

חיים גליק: עבודות אינפרה 1 זה בעצם ניקוי כל תוואי השטח.

חיים גליק: במסגרת ניקוי כל תוואי השטח אנחנו מנחיתים את רשת החשמל הקיימת העילית, שברוב המקרים היא עילית מתחת לאדמה.

חיים גליק: במסגרת הזאת שאנחנו מנחיתים אותה מתחת לאדמה, אנחנו מגדילים אותה באופן דרמטי לפי דרישות עתידיות של חברת החשמל.

חיים גליק: כשאנחנו יוצרים תוואי מאוד מאוד בעייתי ליכולת שלנו להנחית גם רשת של חשמל של רכבת, משום שאם נדבר למשל על אלנבי שהופכת להיות מדרחוב, הצמות שיש לחברת החשמל שם הן אדירות בהיקף, שאפילו הנחתת הרשת הקיימת עם הדרישות התוספתיות של חברת החשמל לא מאפשרות פיזית את הכנסת הקנים לאדמה.

חיים גליק: כך שאני יכול לומר שהמטרו שיהיה מתחת לאדמה יפתור את הבעיה העילית באופן מובהק.

חיים גליק: הרכ"לים כבר יצאו לדרך והטכנולוגיה שלהם הוגדרה כבר על פי הסכמים שלנו עם הזכיינים שחתמנו איתם הסכמים.

צבי האוזר: רגע, פה אני רוצה לחדד.

צבי האוזר: אני מבין שאולי אלה שאלות על אטריות שכבר התקררו, אבל בשל הסאגה המתמשכת שנקראת רכ"ל והעיכובים אני רק רוצה להבין ולו למען ההיסטוריה, אנחנו חתמנו הסכמים, מתי?

חיים גליק: עם מה?

חיים גליק: עם הירוק והסגול?

חיים גליק: לפני שבועיים.

צבי האוזר: לא, על הפריסה של רכ"ל בתל אביב.

עילם שגיא: האדום.

צבי האוזר: מתי הוכרעה הטכנולוגיה שמדברת על חשמול עילי?

חיים גליק: אין לי מושג.

צבי האוזר: מישהו יכול להגיד?

צבי האוזר: ראיתי תנועות כאלה.

צבי האוזר: מישהו יכול להרהיב עוז ולהשיב?

חיים גליק: אבל למה ללכת לאדום?

חיים גליק: בוא נלך לירוק ולסגול שאנחנו מכירים, זה בתקופה הזו.

אורי מקלב: חבר הכנסת האוזר, ביקשתי ממנהלת הוועדה, חיים, את נושא החשמל אני רוצה למצות עכשיו.

חיים גליק: מצוין, ירוק וסגול לפי דעתי ב-2019.

אורי מקלב: אני מבקש נתונים אחרים.

אורי מקלב: בסיכומי הוועדה נבקש בעניין הזה.

חיים גליק: קודם כול תבואו לבקר.

אורי מקלב: אבל במקביל או לא, לא תלוי - - -

צבי האוזר: אין אפשרות לעשות את זה חשמול תחתי?

צבי האוזר: מה זאת אומרת?

צבי האוזר: היום כשפורסים קווים, לצורך העניין, בעיירות, בערים בגרמניה, בצרפת - -

אורי מקלב: בשוויץ.

צבי האוזר: - - בשוויץ, האם השיטה הזאת של חשמול עילי היא השיטה הרווחת?

חיים גליק: אל תתפוס איתי במילה, כי זאת שאלה שאני צריך לתת לך עובדות.

אורי מקלב: נבקש תשובות בדברים האלה לוועדה, וכן, גם אם זה עילי, כמה המסה של העילי.

אורי מקלב: בעילי יש גם מרווחים יותר גדולים, פחות עוצמה, פחות גדלים, רק התחנה עצמה יכולה לתת את הפתרונות, הסוללות, הטענה.

אורי מקלב: מה שאני מבקש כאן נבקש בסיכום.

חיים גליק: רק נזכיר שהרכבת הכבדה עכשיו גם עברה חשמול עילי, ממש בימים אלו.

אורי מקלב: אבל הרכבת מטיבה היא לא בתוך הדיון.

צבי האוזר: אני מבין, אבל למיטב הכרתי יש רכ"לים שהם לא עם חשמול עילי.

חיים גליק: שלא יהיו אי הבנות, מה שקורה למעלה, יש לנו 2.5 מטר מתחת לאדמה מערכות חשמל, זה לא שזה רק עילי.

חיים גליק: אני אשמח להציג את זה.

אורי מקלב: חיים, יש לנו עוד הרבה נושאים.

אורי מקלב: גם רכבת שלא עוברת בתוך העיר, מה שאמרת, שרכ"ל עוברת בתוך המגורים, אז הסיפור הוא אחר.

אורי מקלב: אתה מוריד את כל החשמל ואת כל התשתיות למטה, ואתה מוסיף עכשיו דברים שלא מרבים יופי למעלה, ואז השאלה, אמר האוזר, האם זאת באמת המילה האחרונה, ואם יש היום אפשרות, וזה הנראות הכי בולטת.

חיים גליק: אני מסכים, נציג לכם את השיקולים.

צבי האוזר: זה אירוע שילווה אותנו לפחות 50, 70, 80 שנה.

צבי האוזר: זאת החלטה שפרושה ל-80 שנה.

אורי מקלב: וככל שאתה מיפה את הסביבה אתה משנה אותה, כך הבולטות של הדבר הזה היא לא.

חיים גליק: ברור, אין ספק.

אורי מקלב: נעבור לנושאים האחרים.

אורי מקלב: תתייחס גם לחריגות התקציביות, ואם אתה יכול להתייחס ליציבות הניהולית.

חיים גליק: נתחיל דבר דבר.

חיים גליק: הדבר הראשון, הנושא של החריגות התקציביות, אני יכול לומר בצורה די ברורה, כשאני נכנסתי לתפקיד ובחנתי את הסוגיה, אני חושב שהחריגות התקציביות בטעות יסודן.

חיים גליק: משום שכשאנחנו מדברים על 2010 לא הייתה רכבת והיה אומדן ללא שום ניסיון בארץ.

חיים גליק: משהרכבת נכנסה לעבודה באופן אופרטיבי ועד שהיא הוצאה באופן מעשי, ההוצאות שלה זה אם יבחנו אותה במבחן – ועשינו את זה לקראת בדיקת מבקר המדינה, לקחנו, בדקנו – אנחנו נמצאים במקום טוב מאוד אל מול פרויקטים אחרים בעולם.

חיים גליק: זאת אומרת שאם אתה משווה את הפרויקט הזה בהוצאתו לבין פרויקטים דומים בעולם - - -

אורי מקלב: אתה אומר ששבע שנים זה נקרא זמן סביר, זה הלו"ז.

חיים גליק: זה זמן טוב גם בכסף.

אורי מקלב: חיים, מה עם התקציביות?

חיים גליק: אני עונה לאדוני.

חיים גליק: בדקנו במקביל גם את הזמן וגם את הכסף.

חיים גליק: השבנו למבקר המדינה לדוח שלו, לטיוטה שמונחת על שולחננו, ממנו עולה שגם בנושא של העלויות התקציביות להוצאת הקו הזה אנחנו במצב טוב.

חיים גליק: אפשר לראות את המספרים.

אורי מקלב: תשובה דיפלומטית.

אורי מקלב: הרי החריגות בלוח הזמנים על פי רוב מביאות גם לחריגות בתקציב.

אורי מקלב: אבל ככל שאתה אומר שאתה עומד בלוח הזמנים, השאלה לגבי חריגות תקציביות יותר גדולה.

חיים גליק: אני מסביר.

חיים גליק: אתן דוגמה, אדוני.

חיים גליק: פרויקט כזה שיצא לדרך היה צריך להתחיל בסדר גודל של כ-35% עד 50% משלב התכנון הראשוני.

חיים גליק: הפרויקט הזה תוכנן על 12%.

חיים גליק: אדוני מבין בפרויקטים כאלה ומבין שהמשמעות היא - - -

אורי מקלב: אז מה אתה עונה לנו על הסגול והירוק?

חיים גליק: בסגול ובירוק אנחנו נמצאים כרגע באומדן בביצוע, בשונה מהאדום שהאומדן נעשה עוד בשלבי התכנון הראשוניים, אנחנו כבר נמצאים בשלבי עבודות של האינפרה 1.

אורי מקלב: יש לכם היום כבר אומדן?

חיים גליק: אנחנו ממש לקראת סיום אומדן שיוגש לאוצר.

חיים גליק: אנחנו בקשר טוב מאוד עם האוצר.

אורי מקלב: אבל עם ייקור ממה שהיה מדובר.

חיים גליק: אני לא לגמרי בטוח.

אורי מקלב: יציבות?

חיים גליק: יציבות.

חיים גליק: הסיטואציה היא גם כן, בוא, מה זה נקרא יציבות?

חיים גליק: אנחנו מנהלים את הפרויקט הזה, המשנה למנכ"ל של הקו האדום אחרי 7.5 שנים שעבד בפרויקט ביקש לעזוב.

חיים גליק: 7.5 שנים, מי שיודע בנת"ע זה כמו שנות כלב.

חיים גליק: אני יכול לומר לכם, תבואו, תראו אצלנו כמו באוצר את האורות דולקים לאורך הלילה, אנשים עובדים מאוד מאוד קשה, הלחץ עצום, ואנשים אחרי 7.5 שנים רוצים לצאת.

חיים גליק: לא קרה שום דבר, אין בזה שום רציפות ניהולית.

חיים גליק: הפרויקט מנוהל.

אורי מקלב: כמה ממנהלי הפרויקטים עצמם עזבו.

חיים גליק: אין מנהלי פרויקטים.

חיים גליק: מנהלי פרויקטים לא עזבו שום דבר.

חיים גליק: יש לנו מנהלי פרויקטים שאנחנו מעזיבים אותם.

חיים גליק: מה זה נקרא?

חיים גליק: איך הפרויקט עובד?

חיים גליק: על ידי זה שאנחנו מעסיקים קבלנים.

חיים גליק: קבלן שאיננו עומד בתנאים שלנו לא ממשיך.

חיים גליק: זה לא שאני מחלק כסף באופן חופשי.

חיים גליק: אם קבלן עומד באבני הדרך שלי, ב-SLA שאני צריך, בעלויות שאני צריך, ועושה את זה באיכות הנדרשת, הוא יעבוד.

חיים גליק: מי שלא - לא יעבוד.

אורי מקלב: מה מצב היושב-ראש היום?

אורי מקלב: יש?

חיים גליק: נבחרה יושבת-ראש, ברוך השם, לשמחתי הרבה.

חיים גליק: נבחרה ממש לפני מספר ימים, יש פה את נציגי רשות החברות שאני לא מדבר בשמם.

אורי מקלב: תכף נשלח ברכות.

חיים גליק: אבל במקביל החברה מבוקרת, יש לה דירקטוריון, יש לה דוחות כספיים.

חיים גליק: אנחנו לא מנהלים עסק באופן עצמאי.

אורי מקלב: רק משפט אחד גם על חברת ההפעלה של הקו האדום, היא כבר גם קיימת ונבחרה?

אורי מקלב: מי היא תהיה?

חיים גליק: חברת ההפעלה של הקו האדום נקראת חברת "תבל", היא חיבור של חברת שנזן - -

אורי מקלב: צרפתית.

אורי מקלב: ספרדית?

חיים גליק: - - או בעצם נתחיל, חברת אגד עם חברת שנזן הסינית.

חיים גליק: החברה הזו כבר פעילה באופן אינטנסיבי.

חיים גליק: אני יכול לבשר שעד סוף השבוע הזה היא תקבל לראשונה תחנה ראשונה, תחנת אלנבי שתועבר לניהולה או בעצם ללימוד שלהם לטובת העניין הזה.

אורי מקלב: לכמה זמן ההסכם הזה?

חיים גליק: ההסכם הזה הוא לעשר שנים עם אופציה לשש נוספות.

חיים גליק: והסיטואציה היא כדי לאפשר לראות בעתיד אם כדאי להפעיל חברה אחת או כמה חברות במקביל לירוק ולסגול, ונלמד.

חיים גליק: אני כן מצפה שגם יגידו עלינו כמה דברים נחמדים, מגיע לנו גם כמה טפיחות על השכם, עובדים קשה, וואלה.

טל קדמי: תזכיר גם תחנה לנכים.

אורי מקלב: האוזר.

צבי האוזר: אני פה מהקשר אחר, בדיון אחר שהשתרך והיה פחות מעניין.

צבי האוזר: הבאתי ספר, אני קורא את החזון של פרופ' שץ, פרסם את זה ב-24, על ירושלים הבנויה, אוטופיה, אבל אני חושב שיש גם ספרים מקבילים על האוטופיה, על אלטנוילנד או על תל אביב בהקשר זה, שתרושת ברכבות.

צבי האוזר: נדמה לי אפילו שבאלטנוילנד יש את ההקשר הזה.

צבי האוזר: אז גם אם יתמהמה בוא יבוא.

צבי האוזר: לגבי החריגות התקציביות.

צבי האוזר: תראה, אין ספק שפרויקטים בסדרי גודל כאלה יש בהם חריגות תקציביות.

צבי האוזר: אני מניח שאם מבקשים מהממ"מ מחקר משווה לפרויקטים מקבילים בעולם כנראה שהיינו מקבלים מספרים דומים.

צבי האוזר: הדבר באמת החשוב זה להאיץ את הפעולות, בפרט כי אנחנו נמצאים בקטסטרופה תחבורתית בתל אביב – כתושב תל אביב אני יכול להגיד לכם שאיכות החיים בזמן הזה הולכת ונהית קשה יותר ויותר.

צבי האוזר: לפרויקטים של הרכבת הקלה מצטרפים הפרויקטים של הפינוי בינוי, שהם בהיקפים מאוד מאוד משמעותיים.

צבי האוזר: והכול יחד מהווה פגיעה באיכות חיים.

צבי האוזר: והייעוד שלכם, התפקיד שלכם הוא אחד, לבצע ולהקים תשתית לתלפיות, כמו שאמרתי, שצריכה להחזיק כ-80 שנה, 100 שנה אולי; ומצד שני, לראות איך אפשר לקצר את הסבל שיש לתושבים, ולנסות באמת להפעיל יכולת יצירתית כדי לעמוד מול המשימות אד-הוק, ולא להסתכל, אתה יודע, גם על הזמן ועל הפרויקטים.

צבי האוזר: לפעמים דברים עולים אולי קצת יותר, אבל מקצרים את הזמן.

חיים גליק: תנו לנו סמכויות, בסדר?

חיים גליק: אני אתן לאדוני רק דוגמה אחת.

חיים גליק: את העבודה באזור בני ברק סיימנו.

חיים גליק: הכול שם דבר דבור על אופניו, העירייה מסרבת לקבל.

אורי מקלב: מסיבות?

חיים גליק: כי היא רוצה שנחזיר לה את ההפקעה על הקרקע ותת-הקרקע.

חיים גליק: אני רוצה להסביר לאדוני, חברת נת"ע יכולה לעשות את המקסימום שהיא יכולה לעשות.

חיים גליק: אבל זה משחק במספרים גדולים, זאת תערובת אין-סופית של שחקנים שנמצאים מסביבנו, חברות תשתית אחרות, חברת חשמל, חברות הסלולר, העיריות עצמן, הסדרי תנועה בתוך העיר.

חיים גליק: אנחנו חייבים לקבל סמכות שתוכל להוביל, ובעת הצורך גם לכפות.

טל קדמי: הינה, הינה.

חיים גליק: נכון להיום אם מישהו מחליט שהוא לא נותן לי אפשרות לעבוד, למשל, באזור - - - ברמת גן במשך שנה, לא על כפר שלם, שנה - - -

צבי האוזר: והיה שם בג"ץ שהודיע שזה לא חוקי.

חיים גליק: וראה אדוני מה כתב בג"ץ?

צבי האוזר: כן, כן.

חיים גליק: לנו זה עלה בשנה.

צבי האוזר: לא לנו.

צבי האוזר: זה עלה לציבור.

טל קדמי: לנו, לנו.

חיים גליק: לציבור לציבור.

צבי האוזר: לנו זה לציבור.

צבי האוזר: ולפעמים יש שיקול דעת, הייתי אומר, של ראייה צרה של ציבורים מסוימים שהם היבטים ציוריים, צבעוניים, סיפורים קשים, אבל הם לא פרופורציונליים לסבל של הרוב השקט שהוא מבחינתו צריך מהירות.

חיים גליק: ולכן, אם הייתה לנו סמכות שם הייתי מקצר את הקו הסגול בשנה, אדוני.

חיים גליק: ולא יכולנו לעשות שם, זה הלך בשלוש ערכאות.

חיים גליק: ניסינו וניסינו, וזה פשוט לא עובד.

אורי מקלב: בירושלים ראש עיריית ירושלים נקט, חבר הכנסת האוזר, בגישה לעשות את כל העבודות ביחד, ואת כל העיר, לא עבדו במקטעים.

חיים גליק: גם תל אביב נקטה בזה, גם תל אביב עושה את זה.

אורי מקלב: כל העיר ביחד.

אורי מקלב: זה טוב, אבל אני לא יודע אם זה – יכול להיות אולי איכות, קיצור זמנים, זה חשוב מאוד, אבל מבחינת הציבור, הציבור ממורמר.

אורי מקלב: אני לא יודע איך זה יבוא לידי ביטוי בבחירות, אבל הציבור רואה.

אורי מקלב: בכל מקום איפה שאתה נוסע אתה הולך מפקק לפקק.

צבי האוזר: מסכים איתך, חבר הכנסת מקלב, אבל יש פה בסיפור הזה, ואני לא רוצה לנקוט, אני גם לא רוצה להגיד מקרים מסוימים, אבל אנחנו רואים רצף של עניינים פרטיקולריים שמשבשים את לוחות הזמנים ופוגעים באינטרס הכלל.

צבי האוזר: ובדיון הזה על רכ"ל צריך לדאוג לתושבים.

צבי האוזר: וכשאומרים "לדאוג לתושבים", יש עניינים פרטיקולריים של תושבים מסוימים שצריך לדאוג להם.

צבי האוזר: אבל גם כל הזמן צריך להבין שיש פה רוב דומם של מאות אלפים ומיליוני אנשים שחיים סביב הקווים האלה, והם סובלים בשקט את המאבקים המשפטיים, שחלקם הגדול מסתיים בלא כלום.

צבי האוזר: וזה דבר שגם הכנסת הזאת, שלא אוהבת לייצג את הרוב הדומם, ואני תמיד מתנדב לעשות, כי אלו לא קבוצות לחץ של בוחרים כאלה או אחרים, זה דבר שצריך לשים לנגד עינינו.

צבי האוזר: הרוב השקט סובל.

צבי האוזר: אמירה אחרונה, בבקשה, משפט אחד כהזדמנות של תושב או כמשתמש קצה.

צבי האוזר: תשימו עצים, לא רק רכבת קלה, אלא באזורים האלה אמצעי התחבורה היעיל, הטוב, הנכון ביותר הוא זוג רגליים.

צבי האוזר: ואכן תשנו את הגישה באשר להצללה של תוואי הדרך.

צבי האוזר: ההצללות חייבות להיות צפופות, גם צופות פני עתיד של ה-50 שנה הבאות, שינויים אקלימיים.

צבי האוזר: תשנו את האסטרטגיה של עצים מצלים, של צפיפות העצים ושל השקעה בעצים.

צבי האוזר: אני יודע שזה עולה הרבה כסף.

חיים גליק: יש לי שקף, למה?

חיים גליק: אני לא יודע אם אדוני יודע, בכול התחנות העיליות של הקו האדום יהיה בתוך התחנה עץ.

חיים גליק: אנחנו לא שותלים אותו עכשיו בגלל השמיטה, אבל יש לנו עצים מוכנים כבר במשתלות להביא עצים לתוך התחנות.

צבי האוזר: להסתכל על זה פעם נוספת, זאת בקשתי.

צבי האוזר: להגדיל.

צבי האוזר: איפה שאפשר לדחוף עוד עצים תדחפו עוד עצים.

אורי מקלב: תודה, חבר הכנסת האוזר, כי האדם עץ השדה.

אורי מקלב: יובל רז, בבקשה, סגן החשב הכללי.

יובל רז: לא אוסיף הרבה.

יובל רז: כמו שהמשנה למנכ"ל משרד התחבורה אמר בתחילת הדיון, הממשלה מפקחת על הפרויקט באמצעות, בין היתר, ועדת היגוי שמתכנסת אחת לתקופה, שמורכבת ממשרד התחבורה, מאגף התקציבים ומאיתנו, מהחשכ"ל.

יובל רז: בוועדת ההיגוי למעשה חברת נת"ע נותנת דין וחשבון על העבודה שנעשתה והעבודה שצפויה להיעשות, הן מבחינת לוחות זמנים, הן מבחינת תקציבים, הן מבחינת חסמים שיש.

יובל רז: הממשלה מפקחת בדרך הזאת בין היתר בישיבות קבועות שוטפות עם חברת נת"ע, ומנסה לסייע לחברת נת"ע בכל מיני חסמים שיש, ולא חסר, ברוך השם, יש הרבה חסמים לפרויקט הזה.

יובל רז: אנחנו מפקחים גם מבחינה תקציבית.

יובל רז: נכון שאנחנו רואים, כמו שצוין, גם חריגות בלו"ז וגם בתקציב.

יובל רז: אנחנו בטח שלא מזלזלים בדבר הזה, אנחנו מפקחים ומנסים ביחד עם החברה לראות איך אפשר להקטין את החריגות האלה מבחינת לו"ז ומבחינת תקציב.

אורי מקלב: החריגה במספרים מוחלטים מ-10 מיליארד ל-17?

יובל רז: זה נורא תלוי ממתי אתה סופר את זה, כי יש כאלה שסופרים את זה עוד מהפרויקט שבוטל לפני 2008, 2009.

אורי מקלב: אז מה אצלכם נכלל?

אורי מקלב: רק שנדע במספרים.

אורי מקלב: איך אתם מתייחסים לזה?

אורי מקלב: לא איך שאחרים מתייחסים.

אורי מקלב: איך אתם מתייחסים היום לעלות?

אורי מקלב: כמה העלות היום?

יובל רז: יש פה את נציג אגף התקציבים, הוא יגיד בדיוק את העלות.

אורי מקלב: בבקשה, כץ.

איציק דניאל: מי שנרשם פה לדיון זה סגן הממונה על התקציבים אליה כץ, הוא פשוט היה צריך לצאת בשעה שתיים, אז אני אתייחס במקומו.

איציק דניאל: לפני שאגיע לסוגיה התקציבית, יושב-הראש, ארצה להתייחס לנקודה אחת שעלתה פה בדיון והיא מאוד מאוד חשובה, וגם חבר הכנסת האוזר התייחס אליה.

איציק דניאל: יש קושי מאוד מאוד גדול לבצע את פרויקטי התשתית במדינת ישראל, אנחנו יודעים, ואתם ערים לזה, וזה גם מה שגורם בחלק גדול מהמקרים, כמו שתיאר מנכ"ל נת"ע, את משך הזמן.

איציק דניאל: איך שמדינות אחרות התמודדו עם הנושא הזה, הם פשוט עשו מסגרת רגולטורית ביורוקרטית ייעודית לפרויקטי תשתית מסוימים.

איציק דניאל: אנחנו הבנו את הסוגיה הזאת לפני איזה שלוש-ארבע שנים בהקשר של פרויקט המטרו, ובאמת בכנסת האחרונה בא לשולחן הכנסת חוק המטרו.

איציק דניאל: החוק מטפל גם בהיבטים של מימון, של פיקוח, של בקרה, וגם בהיבטים רגולטוריים ביורוקרטיים, שבאים להסדיר את כל הנושאים האלה, את כל העיכובים שאנחנו מתארים, וגם מנכ"ל נת"ע תיאר פה מקודם.

איציק דניאל: החוק הזה, כמו שתואר פה מקודם, הונח על שולחן הכנסת, סיים דיון יסודי ומקצועי בוועדה, היו שם חברי כנסת גם מהקואליציה, גם מהאופוזיציה, חבר הכנסת יעקב אשר שמכיר את זה בצורה מצוינת.

אורי מקלב: הפרדנו את זה מחוק ההסדרים, היה חשוב לעשות את זה.

איציק דניאל: בהינתן התיאור שאתם מתארים פה על הקושי ליישם פרויקטי תשתית, אם החוק לא יעבור יהיה קשה מאוד ליישם את פרויקט המטרו בלוחות הזמנים ובתקציב שאנחנו מעריכים.

איציק דניאל: הכלים הקיימים היום לנו כממשלה ולנת"ע כחברה לבצע את הדברים בהקשרים, שוב, ביורוקרטיים, רגולטוריים של תהליכים, של תיאומי תשתיות, של שיתוף פעולה עם הרשויות, הם, נקרא להם, נכים בהקשר הזה.

איציק דניאל: ושוב, החוק הזה יחול רק לגבי פרויקט המטרו.

איציק דניאל: יש שם כלים שיאפשרו לנו ליישם את הפרויקט התחבורתי הראשון במעלה בצורה טובה יותר, ואת זה חשוב שתדעו.

איציק דניאל: זה מונח לפתחה של הכנסת, סיים דיונים בוועדה, ומונח לשנייה ושלישית.

איציק דניאל: אמרו פה כל מיני דברים לגבי החוק.

טל קדמי: לא יעבור.

איציק דניאל: חשוב שתדעו שזה חוק ייחודי שמחכה לאישורכם.

איציק דניאל: אתייחס להיבט התקציבי, כמו אמרו פה גם מקודם, יש את הביקורת הפנים ממשלתית שנעשית, יש גם ביקורת שלא נעשית במשרדי הממשלה.

איציק דניאל: לדוגמה, מבקר המדינה שנדרש לסוגיה, ואני מניח שתפורסם בזמן הקרוב איזושהי התייחסות לפרויקט הרכבת הקלה.

איציק דניאל: אנחנו יודעים שפרויקטים מהסוג הזה, פרויקט תשתית, וכמו שמנכ"ל נת"ע אמר, הרכבת הקלה היא פרויקט התשתית אולי הכי מורכב, ובוודאי בין היקרים שנעשו במדינת ישראל.

איציק דניאל: אין פרויקטים בסדרי הגודל האלה, בהיקפים האלה, במספר הרשויות שהפרויקט הזה נוגע, במורכבות הטכנולוגית.

איציק דניאל: רק דיברת פה על הסוגיה, חבר הכנסת האוזר, חשמל עילי או תחתי, יש עוד, אני בטוח שאפשר לציין פה, החברים מנת"ע יכולים להגיד עוד עשרות אם לא מאות סוגיות טכנולוגיות, שפעם ראשונה יושמו פה בפרויקט הזה במדינת ישראל.

איציק דניאל: אנחנו מקווים שהם ישמשו אותנו גם בפרויקטים עתידיים.

איציק דניאל: והעיכובים האלה גם בזמן וגם בתקציב באים לידי ביטוי בין אם בהצמדות, אתם רואים עכשיו מה קורה בכל העולם, עלייה של המחירים שמן הסתם משפיעה גם על פרויקטים לאומיים מהסוג הזה, וזה מה שמביא לחלק מההתייקרויות.

איציק דניאל: כל מיני שינויים במהלך הדרך שמזהים - קשה לבצע פעולה מסוימת, צריך לעקוף מכיוון אחר.

איציק דניאל: אם עכשיו דיברו פה על שדרוג התשתיות, זה לא שבהכרח בתחילת הדרך חשבו על כל שדרוגי התשתיות שיעשו.

איציק דניאל: וחברה מסוימת אומרת: אם כבר פותחים עכשיו את אותו רחוב חבל לעשות את הפעולה הספציפית שאתם רוצים, בואו נשדרג את המערכת, שלא נצטרך בעוד ארבע-חמש שנים לעשות איזושהי פעולה הנדסית נוספת.

איציק דניאל: ובסוף הדברים האלה מביאים לייקור עלויות.

אורי מקלב: איך מתקבלות ההחלטות האלה?

אורי מקלב: בדירקטוריון נת"ע?

אורי מקלב: איפה מתקבלות החלטות כאלה?

איציק דניאל: כל חריגה בתקציב מעל 50 מיליון, על פעולה שחברה ממשלתית עושה מעל 50 מיליון נדרש אישור של ועדת ההיגוי.

איציק דניאל: אנחנו יושבים שם, כמו שתיארו קודם, משרד התחבורה, אגף תקציבים וחשכ"ל.

איציק דניאל: יש חברה מבקרת חיצונית לנת"ע שעושה בקרה גם הנדסית וגם בהיבט התקציבי, לגבי העלויות, לגבי החשבוניות, והתהליכים מהסוג הזה, ושם בעצם מתקבלות ההחלטות.

איציק דניאל: נכון, לא את כל הדברים אנחנו עושים אפריורית וחושבים שבתחילת הדרך הפרויקט יעלה 18.5 מיליארד שקלים.

איציק דניאל: אבל כשאתה כבר נכנס לתוך פרויקט מהסוג הזה, וכולכם פה ערים למה שקורה בתוך גוש דן ולקושי להתנהל תחבורתית בתוך המרחב הזה – מבחינתנו הפרויקט הזה, הקו האדום, ושני הקווים הנוספים, ובוודאי ובוודאי שפרויקט המטרו, הם הפרויקטים התחבורתיים הראשונים במעלה במדינת ישראל.

אורי מקלב: תודה רבה.

צבי האוזר: ותחשוב כמה תוצר יורד לטמיון והולך לאיבוד ככל שהפרויקטים האלה יתעכבו.

איציק דניאל: נכון.

צבי האוזר: לכן צריך לשים שם כסף ולהגדיל לפי צורך.

צבי האוזר: אני יודע שאני אומר משהו לא פופולרי, כי מבחינת עלות מול תועלת בראייה מקרו-כלכלית זה הדבר הנכון לעשות.

איציק דניאל: אז אגיד רק בהקשר הזה, פרויקט הרכבת הקלה רק בגוש דן, יש עוד פרויקטים שלמים בירושלים שאתם רואים כל הזמן, יהיה בעתיד פרויקט נוסף בצפון.

איציק דניאל: פרויקט הרכבת הקלה בגוש דן עולה סדר גודל של 50 מיליארד שקל.

איציק דניאל: פרויקט המטרו נכון להיום 150 מיליארד שקל.

איציק דניאל: אין שום פרויקט היום במדינת ישראל שמתקרב לדבר הזה.

איציק דניאל: ובאותו פרק זמן בעולם לא יהיה פרויקט שמתקרב לסדרי הגודל האלה.

צבי האוזר: מה ההערכה של אובדן תוצר?

עילם שגיא: מה שחבר הכנסת רצה להגיד הערכות של האוצר, אני ממשרד התחבורה, שהניתוח של מה שזה מביא - 550 מיליארד.

עילם שגיא: זאת ההערכה.

אורי מקלב: זאת ההערכה.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, את זה חשוב שהכנסת תבין.

צבי האוזר: אנחנו שמים 50 מיליארד, ואם נשים 60 מיליארד או 70 מיליארד אנחנו מביאים חזרה 500 מיליארד.

אורי מקלב: לרגע חשבנו שהאוצר מוביל את הפרויקטים האלה בגלל שהוא רוצה להוציא כסף?

אורי מקלב: אנחנו יודעים שהוא מסתכל על סעיף ההכנסות.

אורי מקלב: לרגע לא חשבנו כך.

צבי האוזר: ודאי, אבל זאת הדרך היחידה שלנו - - -

אורי מקלב: הוא יסתכל קודם על ההכנסות, ואחרי זה על ההוצאות.

איציק דניאל: רק שנחדד, נציג משרד התחבורה לא סיפר על הכנסות מיסים.

איציק דניאל: הוא דיבר על - - - אוצר, על היבטים של תאונות דרכים, הפחתת זיהום אוויר.

עילם שגיא: גודש, גודש.

אורי מקלב: על מגוון נושאים.

אורי מקלב: כבר היום עשיתם איזה עבודה על הרכבת הקלה בירושלים, היא כבר פועלת מספיק שנים.

אורי מקלב: כמה?

אורי מקלב: 14, 15 שנה?

איציק דניאל: באיזה הקשר עשינו עבודה?

אורי מקלב: ברכבת הקלה בירושלים – מה למדתם מזה?

אורי מקלב: מה עשיתם עם זה?

צבי האוזר: מה התועלת הציבורית בראייה כלכלית ומספרית?

צבי האוזר: אני שואל כדי לסבר את אוזני הציבור, שהוא יבין שהסיפור פה הוא לקדם את מדינת ישראל.

אורי מקלב: הם עושים עבודה מקצועית.

איציק דניאל: נתייחס בהקשר הזה למה שקיים בפרויקט המטרו, ששם העבודה המקצועית בעניין תועלות הפרויקט נעשה בצורה - - -

אורי מקלב: זה עתידיות.

אורי מקלב: אני שואל כבר על מה שנעשה.

איציק דניאל: הם מתבססים על דברים שקרו בעבר ומה שקרה במדינות אחרות, ומה קורה בהקשר הזה גם בירושלים, וההערכה באמת מדברת על סדר גודל של תועלת.

איציק דניאל: זה לא במונחי הכנסות לאוצר המדינה, לא במונחי תקציב או הכנסות ממיסים.

צבי האוזר: במונחי תוצר.

איציק דניאל: במונחי תועלת משקיות, תוצר משקי בהקשר הזה בסדר גודל של 20 עד 30 מיליארד שקל בשנה.

איציק דניאל: וכמו שתיאר נציג משרד התחבורה, סדר גודל של 500 מיליארד שקל על פני תקופה ארוכה.

צבי האוזר: זה אירוע מקרו-כלכלי, זה אירוע שמשפיע על תוצר מדינה, זה שווה 1/4%, 1/2% תוצר.

צבי האוזר: אלו היקפים בלתי נתפשים, בעיקר כשאנחנו מדברים על גוש דן, שרוב הכלכלה הישראלית יושבת שם.

צבי האוזר: לכן אנחנו באיחור של שנים רבות.

צבי האוזר: הייתה פה, אתה יודע, אני לא רוצה להגיד, אבל עצימת עיניים מהסיפור הזה, כי כל הזמן דאגו לכאן ועכשיו, וכל הזמן דנים בכאן ועכשיו.

צבי האוזר: ואף אחד לא מוכן להסתכן וללכת אחורה לשנה-שנתיים-חמש בשביל להקפיץ את ישראל אחרי זה ב-50 שנה קדימה בצורה משמעותית.

איציק דניאל: בהקשר הזה אני חוזר לראשית דבריי.

איציק דניאל: חוק המטרו הוא החוק שיאפשר לנו לקדם את הפרויקט בצורה טובה.

איציק דניאל: אלמלא החוק הזה, אם החוק לא יעבור בסופו של דבר אנחנו מן הסתם צופים שיהיו את העיכובים האלה שאתה מתאר, וכל שנה היא בעלת ערך משמעותי למשק, לתוצר, לרווחת האנשים.

איציק דניאל: בסוף אתה אומר שאתה תושב תל אביב, אין ספק שאתה חש את זה גם בלי קשר עכשיו למונחים כלכליים של תוצר וכו'.

איציק דניאל: וחוק המטרו מבחינתנו הוא כלי הכרחי לקידום הפרויקט.

טל קדמי: שיקשיבו לעיריות.

אורי מקלב: רבותיי.

אורי מקלב: אורי שיינין.

אורי שיינין: צוהריים טובים.

אורי שיינין: מעבר למה שהוצג פה מבחינה תקציבית ולוחות זמנים, הן של החברה והן של גורמי הממשלה, שבעצם אחראים על הביקורת השוטפת של הפרויקט, הן באופן ישיר והן באמצעות חברות הבקרה וועדת ההיגוי, אז יש כמובן את עבודת הדירקטוריון – חיים המנכ"ל וההנהלה מדווחים באופן שוטף, מתקיימים דיונים רבעוניים ודיונים עתיים בדוחות חברת הבקרה על התקדמות הפרויקטים, הן במסגרת הדיונים על הדוחות הכספיים והן במסגרת דיונים עתיים שנעשים על הפרויקטים המכרזיים, כדי להשלים את תמונת הבקרה גם מהזווית של דירקטוריון החברה.

אורי מקלב: אתה לא מתייחס לנושא של חילופי בעלי תפקידים?

אורי מקלב: היושב-ראש?

אורי שיינין: נאמר כבר על ידי קודמיי, אני אחזור.

אורי מקלב: זה נאמר כאילו בשמך, אתה צריך להגיד את זה.

אורי שיינין: אגיד את זה.

אורי שיינין: בשעה טובה ומוצלחת השרים הגישו מועמדת שקיבלה את אישורה של הוועדה לבדיקת מינויים.

אורי שיינין: מועמדת עם רזומה מאוד מאוד מכובד, הקימה את אחד ממשרדי עורכי הדין הגדולים והחשובים בישראל, והיא הולכת לעמוד בראשות הדירקטוריון.

אורי מקלב: שמה?

אורי שיינין: שמה עורכת דין מיה ליקוורניק.

אורי שיינין: היא תחליף את מה שיש כיום, שאין יושב-ראש קבוע, ויש יושב-ראש לישיבה.

אורי שיינין: גם היו על חלק מהדברים האלה פרסומים בתקשורת, כפי שאתם בוודאי יודעים.

אורי שיינין: ואנחנו מאמינים שהכניסה שלה לתפקיד יחד עם הסיוע של ההנהלה וגם שלנו תביא לייצוב יותר טוב של החברה.

אורי מקלב: אז אנחנו מאחלים הצלחה.

אורי שיינין: תודה.

אורי מקלב: עמירם, בבקשה.

עמירם סטרולוב: אני יודע שהזמן קצר, אבל מכיוון שאני נושא עמי מטען רב וניסיון בין-לאומי גם של הבנק העולמי, וחיברתי בערך 15 חוות דעת על נושא המטרו לבקשת כל הגורמים שבמדינה הזאת, אני רוצה לפתוח בשתי דוגמאות מאוד קונקרטיות.

עמירם סטרולוב: אחת לגבי ירושלים, שהיא נורא פשוטה, העירייה מטעמם.

עמירם סטרולוב: בישיבה נורא פשוטה של שעה בערך הוא אמר: אני מבקש להקשיב למומחה, קם צוות מיוחד, ושינינו את התוואי בהתאם לצורך של הקו שיעבור בקרן היסוד בירושלים.

עמירם סטרולוב: זה היה לא כל כך מזמן במהלך השנה הזאת.

עמירם סטרולוב: דוגמה שנייה קונקרטית שאני רוצה לתת זו הדוגמה של שדרות ירושלים ביפו, שמנכ"ל נת"ע היקר – באמת יקר, איש טוב, אבל הוא נכנס למצב קטסטרופלי – בשדרות ירושלים ביפו רצו לדרוס את הפיקוסים העתיקים באמצעות הקו האדום של הרכבת הקלה, ומלחמה של הרשות להגנת הטבע, התושבים, והם זימנו אותי, וברגע שהתערבתי הנושא הזה נמנע.

עמירם סטרולוב: נורא פשוט, רק הסתכלתי על התוכניות, ואמרתי: לא צריך לעקור אף עץ.

עמירם סטרולוב: מה שאני רוצה לומר באמצעות שתי הדוגמאות, מתוך המכלול שעסקתי בו בשנתיים-שלוש, ולאור חיי המקצועיים בארץ ובעולם, שכשעובדים בשיתוף ציבור נכון אפשר להגיע לתוצאות.

עמירם סטרולוב: בנת"ע לא עובדים, לצערי, בשיתוף ציבור נכון.

עמירם סטרולוב: וכאשר התערבתי, ואחרי שזה הצליח בשדרות ירושלים, קיבלתי מהם איום לתביעה משפטית, נורא פשוט, כי אני מפריע להם בעבודה.

עמירם סטרולוב: כל מה שרציתי זה להוביל אותם לתכנון יותר נכון שבסוף נעשה, והם קיבלו ועשו חלופה.

עמירם סטרולוב: ובישיבה אצל מהנדס העיר לאחר שלושה חודשים מהתערבותי באה נציגת נת"ע, ואמרה - - -

אורי מקלב: על מה תביעה משפטית?

טל קדמי: שמעתי את זה.

טל קדמי: בכבודכם שלכם אתם נשמרים יופי.

עמירם סטרולוב: על זה שהם טוענים, הם איימו עליי במכתב משפטי מאחד ממשרדי עורכי הדין הגדולים בארץ שאם לא אפסיק לדבר נגדם דמי בראשי, פחות או יותר.

עמירם סטרולוב: התערב בזה רינו צרור בגלי צה"ל, היה מזה סיפור, והם כנראה נסוגו לאחור, ובצדק, למזלם הרע.

חיים גליק: על מתי אתה מדבר?

טל קדמי: למה אתה מפריע לו?

עמירם סטרולוב: לפני שנתיים-שלוש בערך.

חיים גליק: שלוש נשמע יותר טוב, כי אני שנתיים וחצי, מעולם לא קיבלת ממני מכתב.

עמירם סטרולוב: לא ממך, אמרתי שממשרד עורכי דין שעובד איתכם.

חיים גליק: בתקופה שלי, כמעט עוד מעט שלוש שנים, לא קיבלת ממני מכתב, לא באיום, לא ברמז, ולא בשום דבר אחר.

חיים גליק: אנחנו נהנים לעבוד עם כל גורם, ובלבד שיבין את המקצוע, יבין את ההתייחסות.

חיים גליק: ואנחנו שוב משתפים את - - -

אורי מקלב: זה לא הנושא.

טל קדמי: הינה אני ואפסי עוד, כל החוכמה אצל נת"ע.

עמירם סטרולוב: לא האשמתי אותך.

חיים גליק: אני מכבד אותך מאוד, אתה אפילו מוזמן למשרדי, תקבל כוס קפה, ואפילו סוכר אם תבקש.

עמירם סטרולוב: בכיף, אבל ניסיתי, וחיברתי 15 חוות דעת - - -

אורי מקלב: למען השקיפות, עמירם, נראה לי שאנחנו בציר הזמן, אתה השתנית, ואני השתניתי, אבל נראה שהיה לנו איזה מימשק לפני 20 שנה בעיריית ירושלים?

עמירם סטרולוב: זה לא נמשך 20 שנה, אורי.

עמירם סטרולוב: אורי ידידי, עוד מימי ירושלים העליזים שלה.

אורי מקלב: כמה זה?

אורי מקלב: 20 שנה או שזה יותר?

אורי מקלב: כמה זמן זה?

אורי מקלב: כמה זמן המימשק בינינו היה בעיריית ירושלים?

אורי מקלב: לפני כמה זמן זה היה שהיית בעיריית ירושלים?

עמירם סטרולוב: זה היה מ-1991 עד 1994 כשטדי הזמין אותי.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על 30 שנה.

אורי מקלב: נהיית צעיר יותר, עמירם.

חיים גליק: איך יכול להיות שאדוני כל כך צעיר?

אורי מקלב: כבר 30 שנה לא דיברנו או קצת פחות.

אורי מקלב: אז קודם כול, אותי זה מעביר איזו סוג של התרגשות.

אורי מקלב: היה מהנדס בעיריית ירושלים.

עמירם סטרולוב: נכון, אורי, אתה צודק, חזרתי, וכתוצאה מזה שינו את התוואי בקרן היסוד לפני כמה חודשים.

חיים גליק: מי זה?

חיים גליק: את מי הוא מייצג?

טל קדמי: למה לכם מותר לדבר ולו אסור?

חיים גליק: אני שואל מי זה.

טל קדמי: מהנדס תחבורה.

עילם שגיא: איש ציבור?

אורי מקלב: עמירם הציג את עצמו בתור מהנדס, הוא ביקש מהוועדה רשות דיבור, והיושב-ראש אישר לו, ואני גם מאשר לו.

אורי מקלב: הוא מהנדס מומחה תחבורה, הוא כאזרח ביקש להשתתף.

אורי מקלב: אם אתה רוצה אני יכול לשאול, האם אתה מייצג איזה גוף מסוים בדיון הזה?

עמירם סטרולוב: נתתי חוות דעת לתושבים ברעננה, בבני ברק, בתל אביב, בפתח תקווה, ברמת אביב.

חיים גליק: זאת התשובה.

טל קדמי: אז מה?

טל קדמי: אז מה?

אורי מקלב: בסדר.

אורי מקלב: אז באמת טוב להגיד את זה.

טל קדמי: האינטרסים של הנדל"ן שלכם יותר טובים.

טל קדמי: בושה וחרפה.

אורי מקלב: טל, טל.

טל קדמי: בושה וחרפה.

קריאה: - - -

טל קדמי: לא, שלכם.

טל קדמי: שני מגדלים שבשמם אתם מקפחים נכים.

טל קדמי: שכל המדינה תדע את זה.

טל קדמי: אני לא יודע איך אתם ישנים בלילה.

חיים גליק: אדוני היושב-ראש, הוא כך מתנהג בכל מקום, לכן אני לא מתייחס אליו.

חיים גליק: לכל מקום שאנחנו הולכים ופותחים תחנה הוא יושב עם רמקולים ומפריע לכולם.

חיים גליק: אני מציע שידע את הפרופורציות.

אורי מקלב: טל, אני רוצה להמשיך.

טל קדמי: זכותי להפגין.

אורי מקלב: נראה לי שהוא לא צריך רמקול.

טל קדמי: גם הציבור של אדוני עושה את זה.

אורי מקלב: יש לו קול מספיק חזק גם בלי רמקול.

טל קדמי: גם הציבור של אדוני מפגין, זאת זכות חוקתית חוקית מן הדרגה הראשונה.

אורי מקלב: נכון, טל.

טל קדמי: זה שהם מזלזלים בזה זה בדיוק - - -

אורי מקלב: אנחנו לא מזלזלים במחאה.

טל קדמי: לא, לא אתה, אדוני, חלילה, הם הם.

אורי מקלב: ובייצוג ציבור.

אורי מקלב: עמירם, כאיש מקצוע חשוב להגיד לפני זה שנתת חוות דעת, אבל עכשיו תתייחס לגופם של דברים, וגם זכותך היום להגיד את הדברים שלך.

אורי מקלב: אם אתה בוועדה בשליחות עכשיו של משהו, אז ודאי.

עמירם סטרולוב: מצוין.

עמירם סטרולוב: אני לא בשליחות של אף אחד.

אורי מקלב: אבל אם בעבר נתת חוות דעת, אז טוב שאמרת את זה.

עמירם סטרולוב: סיימתי את חוות הדעת, הדיון אצל החוקרת כבר היה.

חיים גליק: מצוין.

עמירם סטרולוב: חלק גדול מהצעותיי נמצאות בדיון, חלק התקבלו, וחלק עדיין לא, אולי יתקבלו בהמשך.

חיים גליק: נו, אז התקבלו דברים, ברוך השם.

אורי מקלב: עמירם, תודה.

אורי מקלב: שתיים וחצי, אנחנו חייבים לסיים.

אורי מקלב: עמירם, יש עוד משהו שאתה רוצה להוסיף?

עמירם סטרולוב: מה שאני רוצה לומר זה דבר נורא פשוט, אורי, בשיתוף ציבור נכון ובהקשבה למומחים נוספים שהם לא יושבים היום בנת"ע, ואני מרים את הכפפה של חיים, אני אגיע אליו, אנסה לתאם איתו.

אורי מקלב: אפשר ללמוד מכל אחד.

עמירם סטרולוב: אני לא כל כך כל אחד, לשמחתי או לצערי, לא יודע, אני בא עם המון מטען וניסיון.

עמירם סטרולוב: ובדרך כלל כשמקבלים, כמו שקיבלו בנת"ע חלק גדול, באפקה קיבלו, בשוק הכרמל קיבלו.

עמירם סטרולוב: אני לא רוצה להלאות אתכם, אבל כשעובדים יחד מגיעים לפתרונות קונסטרוקטיביים.

עמירם סטרולוב: את דעתי לגבי פרויקט המטרו אני מוכן לפרוש אם הוועדה מאפשרת, וגם לגבי הרכבת הקלה.

אורי מקלב: עמירם, אם גם חיים אמר שהוא גם מוכן לשבת, אז אני חושב שבאמת ניסיון גם תורם.

אורי מקלב: ההבדל בין חכם לתלמיד חכם – וזאת מילה שיש רק בעברית, אין עוד צירוף של "תלמיד חכם" באף שפה – אין שפה שאין לה תרגום ל"חכם".

אורי מקלב: ל"תלמיד חכם" אפילו ביידיש אין, גם את זה צריך להגיד.

אורי מקלב: מדוע?

אורי מקלב: כדי להיות באמת חכם אנחנו יודעים שצריך ללמוד, ואם אתה תלמיד חכם אז אתה מגיע להיות – הדרגה היותר גבוהה היא להיות תלמיד חכם מאשר חכם.

אורי מקלב: מה אדם רוצה?

אורי מקלב: מה השאיפות שאני מחפש, מה ירצו הילדים שלי?

אורי מקלב: שאני אהיה תלמיד חכם, לא שאני רק אהיה חכם.

אורי מקלב: לא שמעתי מהם אף פעם: תהיה חכם.

אורי מקלב: תהיה תלמיד חכם.

אורי מקלב: וזה אחד שלומד, ואני מקבל את זה שזה אולי הדבר הייחודי שיש לנו בעניין הזה.

אורי מקלב: יש לנו דבר אחרון.

אורי מקלב: בני נשפיץ, בבקשה.

בנימין נשפיץ: תודה רבה.

טל קדמי: אדוני, אם יורשה לי להתייחס לכמה דברים.

אורי מקלב: אתה מייצג את חברת?

בנימין נשפיץ: אני מייצג את חברת אורבניקס.

בנימין נשפיץ: אנחנו פועלים בתחום הרכבות הקלות.

בנימין נשפיץ: עובדים גם עם נת"ע, בעלי מניותינו בקו האדום.

אורי מקלב: אתם בתהליך של תביעה, תהליך משפטי?

בנימין נשפיץ: כן, אבל אני לא רוצה לדון בשום דבר שיידון בבית המשפט.

אורי מקלב: משרד התחבורה, אני מבקש להיות כאן ערניים בחלק הזה פה, שאם יש פה משהו שמזיק, שלא יהיה משהו שגולש לתחום המשפטי, אז תעירו את תשומת לבי.

בנימין נשפיץ: מאוד ערני.

בנימין נשפיץ: משרד התחבורה, האוצר, כולם.

אורי מקלב: כן, אבל אותם אני מכיר קצת מקרוב.

בנימין נשפיץ: בסוף חשוב להבין שהפרויקטים האלה הם הכי גדולים במדינה, והמימון שלהם נעשה בסוף על ידי גופים פרטיים לתקופת ההקמה.

בנימין נשפיץ: אלו פרויקטים שאין כמעט כדוגמתם בארץ, אולי רק פרויקטים ספורים של משרד הביטחון.

בנימין נשפיץ: בשבילנו כחברה פרטית אנחנו צריכים לדעת להיערך לדברים האלה.

בנימין נשפיץ: בגלל שבסוף המדינה כן משלמת את כל הוצאות ההקמה לאורך תקופת הפרויקט אז יש פה גם עניין ציבורי מאוד גדול, בטח כשמדובר על מיליארדים רבים.

בנימין נשפיץ: לנו חשוב מאוד להבין – ואני ממשיך את השאלה שחבר הכנסת מרגי שאל, וזה קצת נבלע לאורך הדיון, נאמרו פה הרבה דברים חשובים, אבל הנושא הזה קצת נבלע – אנחנו מנסים להבין איך בסוף מתקבלות ההחלטות, איזו בקרה יש על גוף כמו נת"ע בהחלטות שמייקרות פרויקטים.

בנימין נשפיץ: ניקח לדוגמה את הקו הסגול, מייקרות את הפרויקטים ב-1.4 מיליארד שקל.

בנימין נשפיץ: איך זה נעשה מבחינת האוצר, איך זה נעשה מבחינת משרד התחבורה.

יובל רז: אדוני היושב-ראש, מכיוון שהדבר הזה נמצא בהליך משפטי כרגע, אני חושב שלא נכון לדבר על הנושא הזה.

אורי מקלב: אז מילת סיכום לא בתהליך.

אורי מקלב: מה אתה מבקש?

בנימין נשפיץ: השאלה היא לגבי הבקרה, איך נעשית הבקרה על נת"ע מבחינה ציבורית, מבחינת השקיפות, מבחינת גופים שאחראיים על נת"ע?

אורי מקלב: משרד התחבורה זה המפעיל, זה בעצם - - - , יש משרדים ממשלתיים.

אורי מקלב: ואני חושב שלכן גם היום קיימנו דיון, זה דיון ציבורי.

אורי מקלב: לנת"ע יש דירקטוריון שהוא כמובן עם יושב-ראש, אבל בסופו של דבר גם אנחנו ככנסת.

אורי מקלב: אם יש דברים ספציפיים, אז אתה מתכבד, באמת מכבדים.

בנימין נשפיץ: זה דיון שלאחר מעשה.

אורי מקלב: אבל מכיוון שזה נמצא בבית משפט אני לא רוצה להיכנס לסוגיה הזאת.

אורי מקלב: יכול להיות שיש דברים נכונים מאוד שהם דברים עקרוניים, אבל לפעמים הקו הוא מאוד מטושטש, ואני לא רוצה להגיד, היושב-ראש גם הנחה לא להיכנס לנושאים האלה.

בנימין נשפיץ: אז אשאל שאלה אחרת ואחרונה, ברשותך.

בנימין נשפיץ: ראינו פרסומים אתמול שחברות סיניות עוזבות את ישראל, כנראה שהם יודעים משהו שעדיין לא פורסם.

בנימין נשפיץ: יושבים איתנו נציגים ממשרד האוצר, ויש ועדה במשרד האוצר שדנה בנושא, נשמח להבין איפה הנושא הסיני עומד כדי שנדע להיערך לזה.

יובל רז: מכיוון שזה חלק - - -

אורי מקלב: אני אשאל אחרת, האם ההכרזה של חברות סיניות שמגיעות לארץ זה גם נכון לחברת ההפעלה של – ידוע לכם משהו בעניין הזה?

איציק דניאל: נגיד רק ספציפית שאנחנו לא מכירים פרסומים או דברים כאלה.

איציק דניאל: אם יש איזו בקשה נקודתית לקבלת מידע תפנו בצינורות המקובלים ונתייחס.

אורי מקלב: אבל החברה שתפעיל את הקו האדום תהיה חברה סינית, נכון?

אורי מקלב: יש שיתוף שלה.

קריאה: גם חברת הקרונות סינית.

אורי מקלב: רבותיי, אני קודם כול רוצה להודות – יש עוד מישהו?

טל קדמי: אדוני, חבר הכנסת ביטון אמר שאני אוכל להשיב לכמה דברים בקצרה.

אורי מקלב: אני מבקש ממך לשמור על טון.

טל קדמי: הנושא אמוציונלי, ולא בכדי, כי מדובר פה בנכים, בתושבים.

טל קדמי: אנחנו מצווים לקצת צניעות במקורות, אדוני, מן הסתם יודע את זה, והינה גישת אני ואפסי עוד, כשח"כ לא מסכים איתם אז הם מזלזים בו.

טל קדמי: לי הם בכלל לא מקשיבים.

טל קדמי: שמעתי גם את ההערות מהטריבונה.

טל קדמי: כשהולכים לזרוק, לפנות מביתם, כמי שהיה בכפר שלם, אצלנו כתוב על הפקעות, זה אפילו לא שאלה של אם יש או אין סיכון, הפקעות.

טל קדמי: איפה והדרת פני זקן ואל תשליכני לעת זקנה?

טל קדמי: בא גם חבר הכנסת קרעי הנכבד, הגיש יופי של הסתייגויות לאותו חוק המטרו שהם כל כך רוצים, א'.

טל קדמי: לתחנה לנכים; ו-ב'.

טל קדמי: כמו שכתוב במסמכי התוכנית, לא לעבור מתחת לבתים, אלא אם כן אין ברירה.

טל קדמי: הגיש הסתייגות, ולצערנו היא נדחתה.

טל קדמי: כשאומר חיים גליק: אני לא נערכתי לדיון הזה.

טל קדמי: ועוד איך זה רלוונטי לדיון הזה, כי כשבוחרים את התוואי הכי הרסני, משמע מזלזלים, לכאורה, בכספי ציבור.

טל קדמי: לי אמרו שאני שקרן, אבל זה מה שנקרא טענה בעל פה מול מסמך בכתב.

טל קדמי: אני מציג פרסומים לדוגמה של נת"ע.

טל קדמי: ואני שואל עוד שאלה מהאתר של נת"ע, אלה שאכפת להם מזה, למה נת"ע צריכה לשלם, לכאורה, למכון יפעת, וזה מהאתר שלה, ללא מכרז, כ-300,000 לנטר כתבות אודותיה.

טל קדמי: על זה אנחנו גם משלמים, אדוני, זה מהאתר של נת"ע.

טל קדמי: ואני רוצה ממש עוד כמה דברים בקצרה.

טל קדמי: אדוני, הזכירו את בר-אילן, אין בעיה, אין בעיה, בר-אילן.

טל קדמי: עדכנתי את אדוני, בר-אילן הגישו השגה, הם מתנגדים בכל תוקף למנהרות האלה מתחתם.

טל קדמי: אדרבה, ולטענתם שיהיו שם מעבדות.

טל קדמי: אבל את זה לא אומרים לך, נכון?

טל קדמי: את זה לא אומרים.

טל קדמי: אמרו: כלי משלים לרכ"ל.

טל קדמי: לנו אין רכבת קלה ברעננה, זה הכי הרבה מגיע להרצליה, אז הנכים האלה חייבים את המטרו אצלם.

טל קדמי: אמר חיים גליק: קילומטר או שניים.

טל קדמי: ישבה פה לפני כמה חודשים סמנכ"ל התכנון ואמרה: מרחק בין כל תחנה לתחנה קילומטר, המטרו צריך אנשים.

טל קדמי: ואצלנו 2.3 קילומטר המרחק בין שתי תחנות, שלוש-ארבע.

טל קדמי: לגבי הטענה המיתממת והמבישה כאילו זה לא סופי.

טל קדמי: הרי כפי שאמרה חברת הכנסת שטרית, וזה מוכח במסמכים, הרי הוועדה לתשתיות לאומיות היא שדרשה מכם לשנות את הקו הזה, והיא זו שצריכה להכריע בהשגות שלנו.

טל קדמי: למה הדבר דומה?

טל קדמי: דומה הדבר – סליחה שאכפת לי, מה לעשות, כנראה שיותר מכם, גם לא מצחיק כל כך, למי שגר אולי באפרת או לא יודע איפה אתה גר, אז אין לך מנהרה מתחת לבית, אז אפשר לצחוק.

אורי מקלב: טל, תתייחס.

יובל רז: אדוני היושב-ראש, אני חושב שזה לא ראוי, יש גבול.

טל קדמי: למה?

טל קדמי: אבל הוא צוחק עליי, זה ראוי?

טל קדמי: הוא צוחק עליי פה.

קריאות: - - -

חיים גליק: עם כל הכבוד, אני אעזוב את החדר, אני לא רוצה שישמיצו אותי ואת אנשיי פה.

אורי מקלב: אתה נמצא כאן בוועדה.

טל קדמי: אתה השמצת, אני שמעתי אותך.

טל קדמי: הוא צוחק.

אורי מקלב: טל, לא להתייחס לאנשים אלא לגופם של דברים.

טל קדמי: בסדר, אני אתייחס לגופו של עניין.

אורי מקלב: גליק, המילה זה מאושר, נכון?

חיים גליק: יש אומרים גם מזל לפעמים.

משה אבוטבול: זה לא מתוק, אורי?

אורי מקלב: לא, גליק זה מאושר.

חיים גליק: גליק זה מזל, ובמקרה הצורך גם אושר.

חיים גליק: שילוב של השניים הוא קטלני.

אורי מקלב: אבל אם אתה מוסיף אונגליק, זה אסון.

טל קדמי: אתעלם מהעלבונות האישיים שהם מטיחים השכם והערב.

אורי מקלב: חס וחלילה, אף אחד לא יטיח.

טל קדמי: לא, הם הם בצד הזה.

טל קדמי: אני רוצה עוד שלוש נקודות ממש בקצרה.

אורי מקלב: אנחנו בחריגה בזמנים.

טל קדמי: כשהם מספרים על "היינו צריכים להודיע לציבור", להודיע לציבור אפשר בסרטון אינפורמטיבי של עשר שניות, אבל הם עשו פרסומת של דקה בערך, ואז היא רצה בפריים טיים רגע לפני שמונה בערב בשלושת הערוצים המובילים – 11, 12, 13.

טל קדמי: בואו, לא ניתמם, זה סרטון יח"צ, לכאורה, שנועד להאדיר שמות של אנשים או של חברה מסוימת בדיוק כשיש דיבור על זה.

אורי מקלב: על זה כבר דיברת.

טל קדמי: אני שמח מאוד וטוב שיהיה פרוטוקול, שתהיה עוד אמירה.

טל קדמי: כמו שאמרתם היום, לכפות, אמרתם שחוק המטרה יכפה, זו בדיוק הבעיה עם חוק המטרו.

טל קדמי: חוק המטרו, ואתם נבחרי ציבור, אתם יכולים להאריך את זה.

טל קדמי: אדוני נבחר בבחירות דמוקרטיות, ראש העירייה שלי נבחר בבחירות דמוקרטיות, מה בא חוק המטרו - - -

אורי מקלב: אבל גם ההחלטה של המטרו תתקבל בהחלטה דמוקרטית.

טל קדמי: מה בא חוק המטרו ואומר?

טל קדמי: אומר: אנחנו נעקוף – ואמרה את זה נת"ע – הם יעקפו את ראשי העיריות במה שלא נאה להם, במה שראשי העיריות נלחמים בשביל הציבור והנכים.

טל קדמי: הם פשוט יעקפו אותם.

טל קדמי: למי?

טל קדמי: למי שאף פעם לא נבחר, לוועדה, לחברה ממשלתית.

אורי מקלב: טל, זה כבר לא על השולחן הזה.

אורי מקלב: החוק הוא כבר על השולחן שלנו.

אורי מקלב: יהיה מאבק על חוק המטרו.

טל קדמי: דבר אחד ממש לפני האחרון.

טל קדמי: תמונה שווה יותר מאלף מילים.

טל קדמי: אני רוצה כמה שניות להשמיע סרטון פה.

אורי מקלב: את זה אני לא יכול להרשות.

עידית חנוכה: הדברים האלה צריכים להיות מוסדרים מראש.

אורי מקלב: זה צריך להיות מוסדר מראש.

טל קדמי: אז אגיד שיש לנו סרטון שהמומחה שלהם, מי שירצה יקבל אותו בשמחה, שהמומחה שלהם מודה בסכנות של חפירתEBM , ולא כצעקתה כמו שהם מנסים לעשות.

טל קדמי: אני אומר שוב, אין מטרו, תכניסו לכם את זה לראש, כבר פיצלתם את התוכנית משיקולים כאלה או אחרים, אין ולא יהיה מטרו על הראש של הציבור.

טל קדמי: תשרתו את הציבור - הציבור ילך איתכם, תלכו ראש בראש עם הציבור - אני ערוך, אהלן וסהלן, למאבק משפטי בן עשורים.

טל קדמי: שמעתם את קטי שטרית?

טל קדמי: אני איתה.

טל קדמי: זה הכול.

אורי מקלב: תודה, טל.

אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד לך שהדיון הזה בעצם היה דיון מהיר במסגרת דיון מהיר על הרכ"ל, הוא לא דיבר בכלל על המטרו.

אורי מקלב: גם הגיעו האנשים הנכונים.

אורי מקלב: אני גם לא יכול להטיל את כל כובד המשקל על המטרו כשאנחנו מדברים על הרכ"ל.

אורי מקלב: זאת הייתה הכוונה.

אורי מקלב: אתייחס בדברי הסיכום, יכול להיות שאולי אני אמליץ לעשות, כפי שהיושב-ראש ירצה, דיון מיוחד בנושא המטרו בהרחבה, ואז יוזמנו ראשי ערים.

עידית חנוכה: יש ועדה שעוסקת בזה.

אורי מקלב: אבל אני לא יכול לתת את כל כובד המשקל של הדיון הזה לכיוון המטרו, ואני גם לא יכול לדרוש מהם על כל דבר גם תשובה.

אורי מקלב: אני כן אבקש להתייחס לנושא הספציפי של התחנה הזאת שדיברת עליה, אבל להתנהלות כוללת אני מקווה שיהיה דיון מיוחד.

אורי מקלב: דוד יהלומי, בבקשה.

דוד יהלומי: תודה.

דוד יהלומי: אדוני היושב-ראש, מכובדיי, חברות וחברי הכנסת, אני מדבר בשם הקרן לעידוד ענף הבנייה והתאחדות הקבלנים.

דוד יהלומי: שמעתי את מרבית הדיון, ואין ספק שאנחנו מדברים על השקעות אדירות שיניבו פירות כלכליים בצמיחה הלאומית.

דוד יהלומי: יחד עם זאת, אני רוצה להרים דגל אדום בתקווה שלא יהפוך לשחור.

דוד יהלומי: אנחנו חווים בתקופה האחרונה, ענף התשתיות והבנייה החוזית חווה משבר בסדר גודל חסר תקדים, משבר עולמי שלא פוסח על ישראל.

דוד יהלומי: אנחנו מדברים על התייקרויות עצומות שאינן מקבלות ביטוי במכרזים, וכתוצאה מכך ענף התשתיות והבנייה בישראל נמצא בסכנת קריסה.

דוד יהלומי: וככל שלא יימצאו פתרונות הולמים בטווח הקרוב ביותר הקריסה הזאת עלולה חלילה להתממש.

דוד יהלומי: אנחנו נמצאים בשיח מול כל גורמי המימשל והשלטון המקומי, ומנסים למצוא פתרונות במטרה למנוע את הקריסה הזאת.

דוד יהלומי: אני רוצה רק לסבר את האוזן, לדוגמה, מחיר האספלט התייקר השנה האחרונה ב-50%, בעוד שמדד תשומות הסלילה התייקר ב-5% בלבד.

דוד יהלומי: אני מדבר על הברזל, המלט, הנפט, ועוד חומרי גלם.

דוד יהלומי: במסגרת, אגב, ההתמודדות הזאת עם המשבר ובכלל, אנחנו בקרן ובהתאחדות מעודדים העסקה של חברות ישראליות ונלחמים בתופעה של הצעות גירעוניות.

דוד יהלומי: ואנחנו סבורים שככל שמתעורר חשש אצל מזמין העבודה כי מדובר בהצעה גירעונית יש לבדוק אותה באופן פרטני ויסודי, מתוך הבנה כי המחיר הנמוך ביותר אינו משקף בהכרח את ההצעה הטובה ביותר עבור המזמין ועבור האינטרס הציבורי.

דוד יהלומי: אנחנו בכלל מדברים על תופעה מאוד נרחבת שיש לה השלכות על כל המגזר הציבורי.

דוד יהלומי: צריך להבין, מחיר התחלתי של כל פרויקט כזה רחוק מסיומו.

דוד יהלומי: אנחנו מדברים לעיתים על שווי של 30% יותר משווי הפרויקט ההתחלתי.

דוד יהלומי: ולכן יש לזה השלכה על הרווחיות, על האיכות של הפרויקטים.

דוד יהלומי: אם נמצא פתרונות לדברים האלה, כל מה שדובר היום על האתגרים העצומים, על ההשקעות האדירות האלה של הרכבת הקלה ושל המטרו, ובכלל, נהיה - - -

אורי מקלב: נכון, אנחנו באמת מחפשים פתרונות לעליות המחירים, ליוקר המחירים.

אורי מקלב: לא הכול תלוי בנו.

אורי מקלב: אבל במה שתלוי בנו באמת חשוב לעשות את זה.

אורי מקלב: אבל זה מתאים לדיון אחר.

אורי מקלב: אני חייב לסיים.

אורי מקלב: חבר הכנסת משה אבוטבול, משפט סיכום, כי אנחנו כבר בחריגה של החריגה.

משה אבוטבול: אני רוצה קודם כול להודות לוועדה שהביאה את הנושא לדיון, כי הוא מאוד מאוד טעון.

משה אבוטבול: ואני אומר את זה בצורה הכנה ביותר, גם מצד אחד כדי לחזק את התושבים שנמצאים שם ברעננה, שהיה לי איתם הרבה מפגשים בנושא הזה, גם טלפונים, גם פרונטליים בעניין הזה.

משה אבוטבול: בנושא הזה הם למעשה הביאו לידיעתי כמה שיש עוול מאוד גדול, על הדילוג שם בנושא של בית לוינשטיין באותו צומת של בית לוינשטיין.

משה אבוטבול: אם לא תהיה היענות לנושא של גישה אוהדת, אוהבת לאותם תושבים שאמורים להכיל את אותה יצירה חדשה, נקרא לזה ככה, אני חושב שזה יביא לשבר חברתי במקום.

משה אבוטבול: ואני לא בא להגיד מעבר לזה.

אורי מקלב: חבר הכנסת אבוטבול, אתה חבר כנסת חרוץ.

אורי מקלב: באמת אולי תבקש דיון מהיר, ואז תנסה, אני חושב שיותר נכון לעשות את זה.

משה אבוטבול: האמת שביקשתי, היינו בנושא הזה.

אורי מקלב: בסך הכול הבאנו לכאן דיון מהיר על הרכ"ל, ספציפית בנושא הרכבת הקלה, ואנחנו בעצם, איך אומרת המנהלת, זה השתלט על הדיון בזמן שאנחנו רוצים להבליט את הנושא של הרכ"ל.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לקבל מסקנות.

אורי מקלב: נתנו לזה משקל כבד.

משה אבוטבול: הרב אורי, אני רק רוצה להגיד שמפה אנחנו עושים השלכה לכל השאר.

משה אבוטבול: אם לא מתייחסים, אני מדבר כראש עיר לשעבר כעשר שנים, תמיד עירבתי את התושבים, את האנשים שגרים בסמיכות כדי שיהיו כמה שפחות קונפליקטים.

אורי מקלב: נכון, אני גם זוכר עוד את ניסיון הפעילות שלך לעשות תחנה של שער הגיא לבית שמש.

משה אבוטבול: שער הגיא.

משה אבוטבול: ולא רק זה, אלא גם כן, דוגמה, באזורי התעשייה דאגנו לתחנה לאותן נשים חרדיות שהיו צריכות ללכת לעבוד שם.

משה אבוטבול: לא אני לבד, יחד איתך כשהיית סגן שר התחבורה, וכו'.

משה אבוטבול: המסר שלי הוא כזה: אל תזלזלו בנושא הזה, גם שיש שם את בית לוינשטיין, כי בכל אופן זה נושא רפואי וקרוב ללבי, ודיברתי איתם.

משה אבוטבול: אני מבקש שתיקחו את זה קצת יותר בצורה אוהדת, ולא להרגיש מזה איזו פחיתות שאתם צריכים גם קצת להישמע לאותם תושבים.

משה אבוטבול: תודה רבה.

אורי מקלב: קודם כול, אני מודה לך על הדברים.

אורי מקלב: אני מבקש לסיים.

אורי מקלב: אפתח בדברי הערכה, מטבע הדברים אתם עושים עבודה, יש לכם שליחות חשובה מאוד, דברים חדשניים, דברים שהדינמיקה שלהם רבה, המורכבות מאוד מאוד גדולה, ומימשק עם תושבים.

אורי מקלב: ואין ספק שיש סבל ויש השלכות, יש פגיעה.

אורי מקלב: אני לא חושב שאתם מתעלמים מהדבר הזה של איפה המידתיות, וגם ודאי שצריך לעשות את זה בדרך הטובה ביותר, עם פגיעה הכי פחותה, אבל גם לתת הסבר ולהיות סובלניים ולשמוע.

אורי מקלב: ובחלק הזה יכול להיות שצריך אולי לתת לאנשים – כמו שעשינו בהפעלה, מפעילים אנשי מקצוע, אז יכול להיות שלא רק בהפעלה של הרכבת – אלא תוך כדי הפעילות יכול להיות שצריך לתת לאנשים שיש להם מומחיות במימשק בין תושבים, בין אנשים.

אורי מקלב: יכול להיות שאתם עושים את זה, אני לא יודע.

אורי מקלב: אבל אין ספק שאני מחזק אתכם לעשות את זה עוד יותר.

אורי מקלב: אני מקבל גם שאתם אומרים שלוחות הזמנים משזה התחיל, שבתקופה האחרונה יש תאוצה, ושאתם אפילו מגשרים על פערים, יכול להיות שהקורונה גם הוסיפה, שאצלכם זה הוסיף.

אורי מקלב: אבל הנושא הזה של צמצום לוחות זמנים, אם תעמדו, אם ירצה השם ב-2022, בסופו של דבר זה יהיה הישג, ויורידו מכם את כל השנים שהתעכבו.

אורי מקלב: בסופו של דבר אנחנו יודעים מה הרכבת בירושלים עשתה.

אורי מקלב: היא לא מושלמת, ראינו שכבר מהר מאוד היא לא הספיקה.

אורי מקלב: אבל כשאנחנו מדברים עכשיו על הסתכלות ארוכה של עשרות שנים קדימה אין ספק שאנחנו מביטים על זה גם באחריות, גם מתמרצים את העניין הזה, אבל גם בדאגה מלווים את זה כמו כל דבר שייעשה בצורה מוצלחת ביותר.

אורי מקלב: בכל אופן, המסקנה שאנחנו מבקשים לסיכום של הדיון הזה זה לבקש מנת"ע להעביר לוועדה בכתב הערכה תקציבית מפורטת לביצוע הקו הסגול והקו הירוק, ומועדי ההפעלה המתוכננים של הקווים, ולוח זמני ביניים.

אורי מקלב: מה בלוח הזמנים ביניים, מה הצפי שלכם, כדי שנוכל גם לעקוב, סיום זה, סיום דברים אחרים.

אורי מקלב: הוועדה מבקשת מנת"ע ללמוד מהניסיון של החשמול של הרכבת הקלה בירושלים, ובכלל בטכנולוגיות חדשות בעולם, ולדווח לוועדת הכלכלה בכתב על תוכניותיה לחשמול קווי הרכבת הקלה בבדיקה חוזרת.

חיים גליק: פה אני רוצה לעצור את אדוני, אם מותר לי.

חיים גליק: ההסכמים חתומים, אני לא הייתי מציע לעשות את זה.

חיים גליק: זה פשוט לייצר משהו שאי-אפשר לפי דעתי.

חיים גליק: יש לנו הסכמים כבר עם זכיינים, התשתית הקרקעית כבר נבנתה בהתאם, עבודות אינפרה 1 נבנו, התכנון של - - -

אורי מקלב: מה המשמעות של שינוי עכשיו?

חיים גליק: דרמה, דרמה.

חיים גליק: שנים של עיכוב.

טל קדמי: הינה, יהיה לכם כבר תירוץ.

אורי מקלב: אני מבקש את הדבר הזה כתשובה בכתב.

עידית חנוכה: תעבירו את התוכנית בכתב.

עידית חנוכה: את מה שחתום.

אורי מקלב: תביאו את התשובה בעניין הזה, תעבירו בכתב.

אורי מקלב: נשקול לקיים סיור, זה תלוי ביושב-ראש הוועדה.

אורי מקלב: בכל נושא המטרו מה שנעשה כאן, אני לא יכול לסכם אותו במסגרת של דיון מהיר, יש לו גם שבלונה של דיון, יש מסקנות, זה עולה לשולחן הכנסת.

אורי מקלב: מכיוון שזאת לא הייתה המסגרת הזאת אני לא יכול להכניס את זה למסגרת של הסיכומים.

אורי מקלב: אני מציע או שזה יהיה בנפרד או בדיון מהיר או בדרך אחרת, אבל כפי שידוע, דיון מהיר יש לו מסגרת ושבלונה מסוימת של סיכומים שהם לא יכולים להתייחס לדברים אחרים שעלו בוועדה במסגרת הסיכומים שלה.

אורי מקלב: אני רק מזכיר שיש גם ועדה מיוחדת למטרו, שוודאי שזאת ועדה יותר מתאימה.

אורי מקלב: תגישו כאן לוועדה, נשיאות הכנסת תחליט איפה זה יידון.

אורי מקלב: תודה רבה לכם, וצוהריים טובים.

אורי מקלב: כול טוב.

אורי מקלב: הישיבה נעולה.