ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 235, 2022-03-01 10:00

אלכס קושניר: בוקר טוב לכולם.

אלכס קושניר: היום 1 במרץ 2022, כ"ח באדר א' התשפ"ב.

אלכס קושניר: אנחנו פותחים את דיוני ועדת הכספים.

אלכס קושניר: אנחנו מתחילים בסעיף הראשון לפי בקשתו של חברי יושב-ראש ועדת הכנסת ניר אורבך.

אלכס קושניר: אנחנו מקיימים דיון על התמודדות עם קשיי הייצוא בענף התמרים.

אלכס קושניר: ניר, בבקשה.

ניר אורבך: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, על ההיענות לקיום הדיון החשוב הזה.

ניר אורבך: אני רוצה למקד ולכוון גם את חבריי מן הענף איך אני חושב צריך להיות אופי הדיון והמהות.

ניר אורבך: קודם כול, אי אפשר להתעלם מכל הדיונים על נושא הרפורמה בחקלאות, ויש שם גם התקדמויות וגם קצת מורכבויות וגם לפעמים אווירה יותר טובה או פחות טובה.

ניר אורבך: פה אני חושב שזה דיון שצריך להיות נפרד לגמרי.

ניר אורבך: מצד אחד, אין ספק שהחקלאות היא לא רק טבלאות ומספרים.

ניר אורבך: זה המהות של הערכים שלנו – הערכים ההתיישבותיים והציוניים.

ניר אורבך: ובסופו של דבר מדובר פה גם בענף שהוא כלכלי, מעבר לכל הנושאים הערכיים.

ניר אורבך: מן הצד האחר, אני מדבר על החוויה שלי בהתנהלות מול שר החקלאות.

ניר אורבך: החוויה שלי מעבר לרפורמה היא חוויה טובה, אני מרגיש שבהרבה מקומות יש אוזן קשבת.

ניר אורבך: אני חושב שפה אם אנחנו נמקד את הדברים, מה בדיוק אנחנו רוצים להשיג, זה גם ייפול על אוזניים קשובות ואפשר יהיה להתקדם.

ניר אורבך: הייתי בסיור בבקעה, ואתם יודעים שעיקר גידול התמרים נמצא בשדרה המזרחית מעמק הירדן, דרך בקעת הירדן ועד הערבה.

ניר אורבך: נמצא אתנו כאן גם ראש מועצת בקעת הירדן, ראש מועצת יש"ע דוד אלחייני.

ניר אורבך: אני חושב שהענף הזה הוא גאווה ישראלית, הוא ענף ייצוא, הוא ענף כלכלי מאוד.

ניר אורבך: היום בעקבות הקורונה נכנסו למשבר, שבקצת תשומת לב ובקצת עזרה כלכלית אפשר לתת לו דחיפה.

ניר אורבך: מדובר פה על דחיפה חד-פעמית שתאפשר לענף לחזור למקום שהוא היה בו כל הזמן.

ניר אורבך: מעבר לעזרה הכלכלית צריך לדעת שאנחנו גם נמצאים פה במאבק, במיוחד בשנים האחרונות, מול הרשות הפלסטינאית שנותנת שימת לב לענף הזה, וכמובן לצערי המדינות שאליהן מייצאים מקלות על כל החסמים והמכסים מולם ומקשות מולנו.

ניר אורבך: יש צוות מקצועי במשרד החקלאות שישב והגיע למסקנה – שר החקלאות עודד פורר מינה את הצוות הזה ביולי 2021, צוות שאמור היה לבחון את המשבר בענף התמר לייצוא, מתוך מטרה להציג פתרונות לטווח קצר.

ניר אורבך: הצוות קבע שאם המצב יימשך כפי שהוא בלי עזרה אז תוך ארבע שנים הייצוא של התמר מישראל יצטמק בערך ב-50%, ואנחנו מדברים אחרי בערך חצי יובל של צמיחה ושגשוג.

ניר אורבך: מבחינה תקציבית, הצוות המליץ על תוכנית בהיקף של 40 מיליון ש"ח לשנתיים, כלומר 20 מיליון ש"ח לשנה כדי לעודד את הייצוא, גם לאפשר פתיחת שווקים חדשים וגם להשקיע במיכון ובפריון.

ניר אורבך: כרגע לצערי יש פה מצב תקוע, שיש את ההמלצה של הצוות אבל את התקציב מתקשים להשיג, ועניין הזמן פה הוא אלמנט משמעותי מאוד.

ניר אורבך: לכן ביקשתי לכנס את הדיון הזה, כדי שאנחנו כוועדה, אחרי שנשמע אותם, נחליט מה אנחנו יכולים לעשות כדי לעזור.

ניר אורבך: שוב, תודה רבה לך, אדוני.

ניר אורבך: אני מאחל לנו דיון פורה.

אלכס קושניר: דוד אלחייני, בבקשה.

דוד אלחייני: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך על הדיון החשוב הזה, וגם לחבר הכנסת ניר אורבך.

דוד אלחייני: כפי שציין חבר הכנסת ניר אורבך, מרבית המגדלים נמצאים על גבולה המזרחי של מדינת ישראל.

דוד אלחייני: יש יותר מ-1,000 מגדלים שמגדלים תמרים.

דוד אלחייני: רק לפני שנתיים כמדומני משרד החקלאות יצא בתוכנית לסייע לחקלאי הערבה בתקציב של כ-100 מיליון שקל, לעבור מגידול פלפל לגידול של תמרים.

דוד אלחייני: אם שמת לב, כל התוכנית הזאת אין בה שקל שעובר לחקלאי.

דוד אלחייני: כחקלאים אנחנו לא מבקשים ולו שקל.

דוד אלחייני: כל מה שאנחנו מבקשים הוא לסייע לענף הזה, לחלץ אותנו מן המצב שנקלענו אליו בשנתיים האחרונות בתקופת הקורונה.

דוד אלחייני: חבר הכנסת ניר אורבך דיבר על הייצוא.

דוד אלחייני: כשהוועדה תדון בנושא הרפורמה בחקלאות יהיה מקום לתת את הדעת לכך שמדינות שמטילות עלינו מכס, כמו טורקיה שמטילה על התמרים שלנו 25% מכס בזמן שעל התוצרת הפלסטינית יש אפס מכס, אז לקבוע שמדינה שמטילה מכס על תוצרת ישראלית צפויה להיות גם באותו גובה של מכסים.

דוד אלחייני: התוכנית הזאת בעצם מאפשרת לנו לצאת מן המשבר שנקלענו אליו.

דוד אלחייני: היא תשפר את תמונת השיווק שלנו.

דוד אלחייני: אני רוצה לסבר את אוזניכם ולומר שלפני ארבע שנים כשהגעתי למדריד עם תמרים מבקעת הירדן שאלו אותי איפה משיגים את התמרים האלה.

דוד אלחייני: כלומר, עדיין יש בעיה של שיווק של תוצרת חקלאית, בעיקר בתמרים.

דוד אלחייני: זה יהיה מנוף אדיר לקדם 1,000 משפחות.

דוד אלחייני: אחרת השקעות של מאות אם לא מיליארדי שקלים בענף התמרים במשך השנים ירדו לטמיון.

דוד אלחייני: כל שאנחנו רוצים הוא סיוע ועזרה של הוועדה לקדם את הסיוע הזה כדי לשפר את מצבם של החקלאים.

דוד אלחייני: במשך השנים התשומות עלו, שער המטבע ירד.

דוד אלחייני: כפי שניר ציין, הענף הזה הוא מבוסס ייצוא, כמעט 80% מן התוצרת הזאת הולך לייצוא.

דוד אלחייני: הכנסה למדינה, הכנסה לחקלאים, לאפשר למשפחות על הגבול המזרחי להתפרנס.

דוד אלחייני: כפי שאמרתי, לא באנו לוועדה כדי להגיד שתתמכו בחקלאים, תעזרו לחקלאים.

דוד אלחייני: אנחנו רוצים ביחד למצוא את הדרך שאנחנו נפתור את הבעיה הזאת, והדרך היא פשוטה, היא קלה.

דוד אלחייני: לא מדובר בסכום אדיר, אבל מדובר פה ב-1,000 משפחות שנוכל לסייע להן ולשמור אותן לטווח ארוך, ואני מציין עוד פעם, על גבולה המזרחי של מדינת ישראל.

דוד אלחייני: אין לנו שם עם מה להתעסק, אין לנו שם הייטק, אין לנו מפעלים, אין לנו שום דבר.

דוד אלחייני: חקלאות היא הבסיס שלנו, עם זה אנחנו מתעסקים יום-יום.

דוד אלחייני: 70% מן האוכלוסייה שלנו גם בבקעה וגם בערבה מתעסקים בחקלאות, וחלק גדול מהם גם בתמרים.

דוד אלחייני: תודה, אדוני היושב-ראש.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: משרד החקלאות, אמיר גינוסר, אני מבקש שתתייחס קודם כול לעבודת הצוות, מה קורה עם זה.

אלכס קושניר: בבקשה.

אמיר גינוסר: בוקר טוב.

אמיר גינוסר: במסגרת הנחיה של השר בוצעה עבודה על התמרים מתוך הסתכלות רב-שנתית והבנה של המציאות היום והמציאות העתידית של כמויות התמרים.

אמיר גינוסר: כפי שדוד אלחייני התייחס לשינויים שבוצעו בערבה וההסבות שבוצעו מפלפל, בעקבות המשבר שהיה ב-2014, אנחנו נכנסים לאותם עולמות, כתוצאה מירידת שער הרובל והייצוא של פלפל לרוסיה, ואז הסבות שרובן בוצעו לתמרים מבחירה של החקלאים עצמם, שאנחנו הולכים את הפרי לראות בעתיד.

אמיר גינוסר: רוב השטחים שהוסבו אז רק התחילו להניב בשנים האחרונות.

אמיר גינוסר: מבחינת עבודה – לא היו המלצות מבחינת הסכומים אלא דובר רק על כיווני התמיכה האפשריים.

אמיר גינוסר: התהליך עכשיו במשרד הוא לראות - - -

אלכס קושניר: אשמח שתפרט קצת.

אלכס קושניר: אתה מדבר באופן כללי אבל אני לא מכיר את עבודת הצוות ואני רוצה להבין.

אמיר גינוסר: עבודת הצוות דיברה על הכמויות שגדלות בארץ וכמה זה ממשיך.

אמיר גינוסר: מ-109,000 טון בשנת 2020 לעומת 90,000 טון ב-2019, ויש מגמה של המשך גידול.

אמיר גינוסר: מבחינת כמות העצים, במסגרת מיפקד ויום עיון שנערך אתמול, יש המשך גידול של תמרים שיניבו עוד בשנים הקרובות.

אלכס קושניר: במהלך משבר הקורונה נוצרה בעיה.

אלכס קושניר: איך הגדרתם את הבעיה?

אמיר גינוסר: הבעיה שנוצרה במהלך הקורונה היא שילוב של משבר הקורונה ובעיות נוספות.

אמיר גינוסר: חלק מן הייצוא מתמקד בתקופות של מחירים גבוהים סביב תקופת הרמדאן, אז יש רכישה משמעותית יותר של תמרים והתמורה שמתקבלת גבוהה יותר.

ינון אזולאי: בייצוא למשל - - -

אמיר גינוסר: אני מדבר על ייצוא.

אמיר גינוסר: התמרים מועברים לכל העולם, יוצאים ל-52 מדינות.

אלכס קושניר: ממה נוצרה הבעיה?

אמיר גינוסר: הבעיה משולבת.

אמיר גינוסר: חלק מן המכירה היא בשווקים פתוחים, שהיו סגורים בכל העולם בתקופת הקורונה, וחלק זה סוגיות כלכליות.

אלכס קושניר: בכמה ירד הייצוא?

אמיר גינוסר: הייצוא לא ירד, הוא עלה.

אלכס קושניר: במהלך תקופת המשבר הייצוא עלה?

אמיר גינוסר: הייצוא עלה בשנת 2018 ל-23,000 טון וב-2019 ל-26,000 טון, ב-2020 ל-28,000 טון וגם ב-2021 יש עלייה.

אמיר גינוסר: העלייה הזאת היא מחויבת המציאות כי הכמות הגדלה הרבה יותר גדולה, כלומר על פי כמות הנטיעות אנחנו אמורים בתהליך של ייצוא תמרים לראות עלייה.

אלכס קושניר: אם הייתה עלייה בייצוא אז מה הייתה הבעיה?

אלכס קושניר: במחיר?

אמיר גינוסר: זה שילוב של מחירים, כמה הייתה התמורה.

אמיר גינוסר: דבר נוסף משמעותי הוא מה המלאי שנוצר בישראל.

אמיר גינוסר: בגלל שבגדידים של 2019 ו-2020 יש כמות גדולה יותר אז נשארו במלאי כמויות גדולות של תמרים.

אמיר גינוסר: ההשפעה של כמויות גדולות של תמרים – גם החקלאים לא מקבלים את התמורה וגם בשביל לטפל בסחורה נדרשת גם אחזקה שעולה כסף וגם אחר כך המכירה בשוק אל מול האתגרים שהיו בתקופת הקורונה, שבמקומות מסוימים לא הייתה מספיק מכירה, הקטעים האלה גרמו לכך שהמחירים ירדו.

אמיר גינוסר: לכן למרות שהכמויות גדלו התמורה לקילוגרם ירדה.

אלכס קושניר: ניתחתם את הרווחיות של הענף בזמן המשבר?

אמיר גינוסר: בניתוח הרווחיות הייתה התייחסות כללית.

אמיר גינוסר: לא עשינו ניתוח לקילוגרם.

אמיר גינוסר: זה דבר שיודעים לעשות בדיעבד כי המחירים מגיעים רק לאחר תקופה ארוכה.

דוד אלחייני: אחרי שנה.

אלכס קושניר: יש לכם נתונים על 2019 ועל 2020?

אמיר גינוסר: אין לנו נתונים.

אמיר גינוסר: הנתונים נמצאים אצל החקלאים, כלומר אצל היצואנים.

אמיר גינוסר: אנחנו לא יודעים כמה חקלאי קיבל בסופו של דבר, אני לא יודע כמה הוא קיבל לקילו.

אמיר גינוסר: אני יודע מה הן עלויות הגידול שלו.

אמיר גינוסר: זה אירוע מורכב כי כשיש לי את המחיר, אם ההערכה היא שזה 13 קילוגרם עלות גידול – זה משתנה גם בין חקלאי לחקלאי, זה משתנה בסיטואציה הזאת, בפרקציות שלו, כלומר מבחינת המורכבות זה אומר שיש לו איכויות שונות של תמרים.

אמיר גינוסר: בשנת 2020 הייתה דווקא איכות גבוהה של תמרים והלקוחות מוכנים לשלם על איכות גבוהה.

אמיר גינוסר: יש מספר מסוים של לקוחות בעולם.

אמיר גינוסר: חלק מן התהליך שמתבצע בשולחן תמר בתמיכה של המשרד הוא להגדיל את השווקים, שיהיו יותר שווקים שיהיו מוכנים לשלם יותר על התמר הישראלי.

אלכס קושניר: כלומר במהלך משבר הקורונה נוצר משבר בשל שתי סיבות עיקריות: בגלל שהמחירים על התמרים ירדו בעולם, ובגלל שנוצרו מלאים של התוצרת החקלאית.

דוד אלחייני: ושווקים בעולם היו סגורים בקורונה.

אלכס קושניר: אבל תמרים זה מאכל אז לא בטוח שזה כזה גורם.

אלכס קושניר: אני לא רוצה כרגע להתווכח.

אלכס קושניר: אני רוצה קודם כול להבין את הבעיה.

אלכס קושניר: מה קרה עם המלאים?

אמיר גינוסר: כשהתחלנו לעבוד היו פערים משמעותיים, היה מלאי של 4,000 טון עודפים מתוך 28,000 טון.

אלכס קושניר: כלומר כל הכמות המיוצרת בשנה היא 28,000 טון?

אמיר גינוסר: זאת הכמות המיוצאת.

אלכס קושניר: מה הכמות המיוצרת בשנה?

שי שטרן: אנחנו מייצרים בשנה כ-50,000 טון.

שי שטרן: יש כל הזמן גידול בגלל הנטיעות.

אלכס קושניר: רק רגע, אתן לך לדבר אחר כך אבל אני רוצה להבין.

אלכס קושניר: כלומר מתוך 50,000 טון תוצרת בשנה נוצר מלאי לא מנוצל של כ-5,000 טון, כ-10%.

אלכס קושניר: בכמה ירדו המחירים?

שי שטרן: אני משולחן תמר, מקיבוץ עין הנציב בעמק המעיינות.

שי שטרן: מה שקרה הוא ש-10% מן התוצרת לא נמכרה, הרבה בגלל הקורונה, ואז בנוסף לזה היה פיחות חזק מאוד במטבעות.

שי שטרן: הכול ביחד יצר תנועת מלקחיים, שגם מה שנמכר הביא פחות תמורה וגם המלאי שנשאר השפיע על המחיר של השנה החדשה, מכיוון שכאשר אתה מתחיל עונה עם מלאים בחקלאות אתה בבעיה, ותמרים אפשר לשמור.

אלכס קושניר: כמה זמן אפשר לשמור תמרים?

שי שטרן: תמרים אפשר לשמור גם שנתיים–שלוש אבל הם מתקלקלים, הם קצת מאבדים מן האיכות שלהם.

אלכס קושניר: כמה מלאי יש לכם עכשיו?

שי שטרן: אנחנו מקווים שבסוף השנה נישאר עם מלאי של 2,000 טון, פחות או יותר, בין 1,000–2,000 טון.

אלכס קושניר: בסוף שנת 2022?

שי שטרן: הגדיד הוא בקיץ בספטמבר.

שי שטרן: כלומר כשאנחנו נתחיל גדיד חדש אנחנו מעריכים שיהיה לנו 2,000 טון.

אלכס קושניר: ומה קורה בשנה רגילה?

שי שטרן: בגלל שקצב פיתוח השווקים אטי מדי – אנחנו יודעים לגדל היטב.

אלכס קושניר: אני מבין, אתם מצוינים.

אלכס קושניר: אני רוצה מספר.

אלכס קושניר: בשנים 2016, 2017 ו-2018 מה היה המלאי?

שי שטרן: לא היו מלאים.

שי שטרן: הגענו לעונה עם מחסנים ריקים, למעט מה ששמרנו במכוון לראש השנה, לחגים, לרשתות וכן הלאה.

ולדימיר בליאק: רציתי לשאול, אולי פספסתי משהו: אם השווקים היו סגורים איך הייצוא עלה?

שי שטרן: הייצוא עלה בכמות אבל הוא לא עלה במה שציפינו.

ולדימיר בליאק: גם אם הוא עלה בכמות, איך הוא עלה אם השווקים היו סגורים?

שי שטרן: הפדיון של הייצוא - - -

ולדימיר בליאק: עזוב את הפדיון.

ולדימיר בליאק: בסוף מכרתם.

ולדימיר בליאק: נכון?

שי שטרן: הפדיון גם משפיע.

שי שטרן: אם אני צריך להוריד מחיר.

ולדימיר בליאק: אז השווקים לא היו סגורים?

שי שטרן: השווקים הסגורים לא היו סגורים.

שי שטרן: שווקים פתוחים – במדינות כמו טורקיה ורוסיה, שם מוכרים בעיקר לשוק האתני בשווקים הפתוחים, שם הייתה פגיעה.

שי שטרן: לעומת זה ברשתות לא הייתה ירידה.

ולדימיר בליאק: אז השווקים היו פתוחים ומכרתם יותר, רק במחיר נמוך יותר.

שי שטרן: לא מכרנו יותר.

שי שטרן: כמעט ולא עלינו בכמויות בתקופת הקורונה.

אלכס קושניר: אבל אמרת שכן.

אמיר גינוסר: סביב סוגיית הכמות, הצפי והתכנון ארוך-הטווח צריך להיות גידול מתמשך בגידול בארץ בכל מקרה, וכתוצאה מכך בייצוא.

אמיר גינוסר: בהבנה העולמית אנחנו מדברים שהשוק הזה גדל, כחלק ממה שהוזכר על ידי חבר הכנסת ניר אורבך.

אמיר גינוסר: אנחנו מדברים גם על תחרות, גם מן האזור שלנו וגם צפי לתחרות.

אמיר גינוסר: לאזור שלנו יש תנאים אקלימיים טובים מאוד אבל גם יש נטיעות של תמרי מג'הול.

אמיר גינוסר: אנחנו מדברים על תמר המג'הול, אבל המג'הול הוא חלק קטן מאוד משוק התמרים העולמי.

דוד אלחייני: צריך להסביר את עניין תמר המג'הול.

דוד אלחייני: בעולם יש 1,370,000 טון תמרים משווקים.

דוד אלחייני: המג'הול הוא חלק קטן.

דוד אלחייני: אנחנו מדברים פה על 30,000–40,000 טון מסך הייצוא, ואנחנו לא מצליחים לשווק אותם ואנחנו לא מצליחים לפתוח שווקים חדשים.

אלכס קושניר: זה דיון אחר.

אלכס קושניר: יכול להיות שצריך לקיים אותו אבל זה דיון אחר.

אמיר גינוסר: בהתייחסות לאמירה על שווקים שהיו סגורים, בשביל לדייק, הם לא היו סגורים, זה בדיוק העניין.

אמיר גינוסר: שוק המזון – המשיכו תמיד למכור מזון.

אמיר גינוסר: חלק מן הפער המשמעותי שפגע ברווחיות היה שבנקודות שבהן התמורה לרוב עולה, סביב חודש הרמדאן, שבו יש צריכה גדולה מאוד של תמרים בכל אירופה וגם במדינות אחרות שבהן נמכרים תמרים, באותם חודשים המכירה לא הייתה.

אמיר גינוסר: כלומר יש את המכירה של הצריכה השוטפת אבל הצריכה בחודשים הללו ירדה ולכן התמורה לקילוגרם ירדה.

אמיר גינוסר: הכמויות ימשיכו להימכר ותהיה מכירה, רק ברגע שהרווחיות לקילוגרם יורדת הכדאיות קטנה.

אמיר גינוסר: כתוצאה מכך יש גם הסבות, ואזורים מסוים שבהם האיכות של תמר מג'הול פחות טובה, למשל באזור הכנרת, שהם אזורים פחות מתאימים מבחינה אקלימית, שם יש עקירות, שזה גם הגיוני וטבעי והמשרד מבין שזה הכיוון הנכון.

אלכס קושניר: מה הכיוון הנכון?

אלכס קושניר: תחזור על דבריך.

אמיר גינוסר: אני אומר שבאזור הכנרת, שבו התנאים לגידול מג'הול פחות טובים, נכון להסב.

שי שטרן: זה לא משמעותי, כבר אין שם כמעט תמרים.

אמיר גינוסר: עדיין יש.

אמיר גינוסר: הכמויות הרבה יותר קטנות.

אמיר גינוסר: עיקר התמרים נמצא בערבה ובבקעה, ששם יש תנאים טובים.

אלכס קושניר: מה הרווח התפעולי של ענף התמרים?

שי שטרן: אמר ראש המועצה נכון, יש 1.5 מיליון טון תמרים.

שי שטרן: אבל צריך להבין, בעולם יש היום 100,000 טון מג'הול שהוא ה-King Salomon, הוא מלך התמרים, הוא התמר העיקרי והוא נמכר במחירים הגבוהים.

שי שטרן: מי שמוביל את השוק הזה בעולם זה מדינת ישראל.

שי שטרן: אנחנו לא מחפשים להיפטר מן התמרים.

שי שטרן: אנחנו צריכים לפתח שווקים אקסקלוסיביים.

אלכס קושניר: אני לא עורך פה דיון על ענף התמרים לאן.

אלכס קושניר: זה לא בוועדת הכספים אלא בוועדות אחרות.

אלכס קושניר: ביקש פה חברי ניר אורבך לעשות זום-אין על תקופת משבר הקורונה, שיש לכם דרישה לסיוע.

אלכס קושניר: אני רוצה להתמקד בזה.

אלכס קושניר: אל תיתן לי עכשיו סקירה היסטורית על ענף התמרים בעולם.

שי שטרן: העלות התפעולית היא 12 שקל.

שי שטרן: פחות או יותר רוב המגדלים קיבלו בין 11 שקל לבין הטובים ביותר שקיבלו 14–15 שקל.

שי שטרן: כלומר לא הרוויחו כסף.

ולדימיר בליאק: הרווח הגולמי היה שני שקלים?

שי שטרן: על כל קילוגרם היו מגדלים שהרוויחו שני שקלים והיו מגדלים שאפילו הפסידו שקל.

שי שטרן: בשני שקלים קשה לך מאוד לך לחיות.

אלכס קושניר: אתה מדבר על תקופת המשבר או על לפני המשבר?

שי שטרן: אני מדבר על המצב כרגע בענף.

אלכס קושניר: ומה קרה לפני המשבר?

שי שטרן: לפני כן היו פחות תמרים והיו מטבעות גבוהים יותר והמגדלים הרוויחו טוב.

שי שטרן: אנחנו חושבים שיכולים לחזור להרוויח טוב.

אלכס קושניר: מה זה "הרוויחו טוב"?

אלכס קושניר: תגיד לי את הפערים.

שי שטרן: הרוויחו ארבעה וחמישה שקלים לקילוגרם, וזה מה שאתה חייב בשביל להמשיך לקיים את הענף.

אלכס קושניר: אתם רוצים להגיד שהיום התמרים בישראל נמכרים במחיר זול יותר מאשר הם נמכרו בשנים 2019 ו-2020?

שי שטרן: במחיר הרבה יותר זול.

שי שטרן: היום עולה להביא קילוגרם תמרים 12 שקלים וזה פחות או יותר מה שהמגדל מקבל בחזרה מן השוק.

שי שטרן: גם צריך לזכור ששומרים את הפרי הזה זמן רב מאוד בקירור.

אלכס קושניר: מה העלות לייצור בטורקיה?

שי שטרן: בטורקיה לא מייצרים.

שי שטרן: בירדן, במצרים ובמרוקו אנחנו מעריכים שעלות הייצור היא בסביבות חצי מזה כי הם לא משלמים על המים, כי העבודה שלהם זולה מאוד, כי הם לא מקפידים כמונו על איכויות.

שי שטרן: אנחנו משקיעים המון בעלייה על העץ, אנחנו יודעים להביא את המג'הול הכי איכותי בעולם.

אלכס קושניר: אתם מוכרים אותו במחיר יקר יותר?

שי שטרן: בוודאי, חד-משמעית באופן מובהק.

שי שטרן: אם לא נמכור אותו במחיר יקר יותר אז אין לנו זכות קיום.

ולדימיר בליאק: אתה אומר שהמגדלים לא מרוויחים היום בכלל?

שי שטרן: רבים מן המגדלים בבקעת הירדן לא מרוויחים, הרבה סגרו מטעים.

ולדימיר בליאק: אז ממה הם חיים?

עידית גרפונקל: מן האדים.

אלכס קושניר: אם קורה עכשיו נס ונופל פה הסכום שאתם מבקשים באופן חד-פעמי, איך זה עוזר לכם בעתיד?

שי שטרן: נטו לפיתוח שווקים.

שי שטרן: אם היום אנחנו יודעים למכור בחו"ל 25,000 טון ואנחנו יודעים לקבל עליהם 5 אירו, אם נוכל לפתח שווקים שיודעים לשלם הרבה - - -

אלכס קושניר: אילו שווקים למשל?

שי שטרן: רשתות בארצות הברית, רשתות באנגליה.

אלכס קושניר: כלומר אתם צריכים סיוע בשיווק.

דוד אלחייני: לא מבקשים אף שקל לחקלאי.

שי שטרן: אנחנו מבקשים סיוע לקידום הייצוא, לפתיחת שווקים.

שי שטרן: לא מבקשים תמיכה, לא מבקשים פיצויים.

אלכס קושניר: הבנתי.

אלכס קושניר: אמיר, מה אתה אומר?

אמיר גינוסר: מבחינת המשרד, אדוני היושב-ראש, שאלת לגבי ההמלצות שהיו על נושא רחב, לגבי ענף התמרים בכלל.

אמיר גינוסר: מבחינת פעילות השיווק, גם כרגע יש תמיכה שנתית.

אמיר גינוסר: לשנתיים הקרובות יש מיליון שקל מהמשרד ומיליון שקל ששולחן תמר מביא לטובת פעילות קידום מכירות.

דוד אלחייני: זה הכול מכספי המגדלים.

שי שטרן: 2 מיליון שקל על מכירות של מיליארד שקל.

שי שטרן: זה לא מספיק.

שי שטרן: אי אפשר לצמוח כך.

קריאה: אתה יודע מה זה לעשות קמפיין?

אלכס קושניר: חבר'ה, אני לא יכול לנהל כך דיון.

אמיר גינוסר: הפעילות שמתוכננת ומתוקצבת – יש 2 מיליון שקל לשנים 2022 ו-2023.

אמיר גינוסר: מיליון שקל מתקציב המשרד ומיליון שקל מכספי המגדלים, כלומר מן האגרות שהם משלמים לשולחן.

אלכס קושניר: תן לי סקירה היסטורית על התקציבים הללו בעבר.

אמיר גינוסר: זה משתנה.

אמיר גינוסר: לאורך שנים אנחנו תומכים בענף התמר בדיוק לזה, לפתיחת שווקים חדשים, כאשר זה סדר גודל הסכומים.

אמיר גינוסר: מעבר לזה יש גם תמיכה ביצואנים של תמר, חלק נתמכים ב"תמר" ומקבלים גם כמיליון שקלים.

אלכס קושניר: כלומר החקלאי עצמו לא מייצא?

אלכס קושניר: יש יצואנים?

אמיר גינוסר: אי אפשר לעשות ייצוא ישיר.

אמיר גינוסר: זה מתבצע על ידי חברות ייצוא.

אלכס קושניר: הבנתי.

אלכס קושניר: בעצם החקלאי מוכר את התוצרת לחברות הייצוא.

קריאה: הוא לא מוכר.

אמיר גינוסר: יש איזשהו תהליך.

אמיר גינוסר: יצואנים של תוצרת חקלאית טרייה, חלקם הם גם הבעלים.

אמיר גינוסר: חברת הייצוא הכי גדולה של תמרים היא התאגדויות של חקלאים, וזה נכון גם בענפים אחרים.

אלכס קושניר: יש שם אקט של מכירה או אין אקט של מכירה?

אמיר גינוסר: חלק ממה שקורה – בתמרים קצת פחות – שזה בקונסיגנציה.

אלכס קושניר: מעניין אותי מה קורה בתמרים.

עידית גרפונקל: בתמרים זה בקונסיגנציה.

אמיר גינוסר: ההבדל הוא שבתמר המצב טוב יותר מאשר בענפים אחרים.

אלכס קושניר: המחיר שנקב בו שי שטרן, של שני שקלים רווח, זה בין החקלאי ליצואן?

שי שטרן: אם החקלאי מוציא 12 שקלים, ויש מקומות שזה גם 14 שקלים, מה שחוזר אליו בסוף הביתה זה 12 שקלים.

אלכס קושניר: אתה לא עונה לי על השאלה ששאלתי.

אלכס קושניר: אני שואל שאלה פשוטה מאוד: אתה כחקלאי מוכר את הסחורה שלך ליצואן?

שי שטרן: לא מוכר.

שי שטרן: אני נותן לו, הוא מוכר ומחזיר לי.

אלכס קושניר: בסדר, זה אותו דבר, לצורך הדיון זה לא משנה.

אלכס קושניר: בכמה אתה מוכר?

אלכס קושניר: ב-14 שקלים?

שי שטרן: הממוצע הוא שהמגדל מקבל את מה שהוא הוציא.

אלכס קושניר: והיצואן מוכר בכמה?

שי שטרן: יש איכויות שהוא מוכר ב-30 שקל ויש איכויות שהוא מוכר ב-15 שקל.

אלכס קושניר: אבל זה אותו כיס.

אלכס קושניר: הלא כך?

שי שטרן: כן אבל בסופו של דבר הממוצע של מה שהמגדל מקבל - - -

אלכס קושניר: אתה אומר כך: יש פה סוג של שרשרת ערך.

אלכס קושניר: אם אני לא מבין נכון אז תתקנו אותי.

אלכס קושניר: אני מגדל תמרים.

אלכס קושניר: עולה לי 12 שקלים לגדל קילוגרם.

אלכס קושניר: אני נותן את זה בקונסיגנציה לחברת ייצוא, מוכר להם נניח ב-14 שקלים.

אלכס קושניר: הגיוני מה שאני אומר עד עכשיו?

שי שטרן: זה לא מתבצע כך.

אלכס קושניר: אני מוכר להם במחיר עלות, ב-12 שקלים.

אלכס קושניר: היצואן מוכר את זה ב-30 שקלים.

שי שטרן: לא.

שי שטרן: הוא מכר אולי תמר אחד ב-30 שקלים.

אלכס קושניר: אבל יש לו ממוצע מסוים.

שי שטרן: בממוצע הוא מכר ב-15 שקלים, והיו עלויות של שלושה שקלים על הובלה, על קירור.

אלכס קושניר: אבל איך הגעת?

אלכס קושניר: אם הממוצע הוא 15 שקלים ויש לך גם תמרים שנמכרים ב-30 שקלים, זה אומר שחייבת להיות גם מכירה באפס.

אלכס קושניר: לא הגיוני מה שאתה אומר.

שי שטרן: נכון, יש גם תמרים שעליהם מקבלים פחות.

אלכס קושניר: אני לא מבין בתמרים אבל אני קצת מבין בכלכלה, לא הרבה.

אלכס קושניר: אני מבין שאף אחד פה לא פילנתרופ, וזה בסדר, אף אחד לא צריך להיות פילנתרופ, אנשים באים בשביל להרוויח, מעבר לערך הנוסף המשמעותי של החקלאות הישראלית, ואני לרגע שם את זה בצד.

אלכס קושניר: לכן כשאומרים לי שיש פה תהליך של הפסד בלי סוף, קשה לי להאמין.

אלכס קושניר: כדי לקבל החלטה בוועדה ואחר כך לשבת עם משרד החקלאות ולנסות להגיע לאיזה פתרון.

אלכס קושניר: אני רוצה מספרים אמיתיים, אני רוצה להבין את שרשרת הערך.

אלכס קושניר: אתה גידלת את התמרים, קילוגרם ב-12 שקלים, מכרת אותם לחברת הייצוא, אני מאמין לך, ב-12 שקלים.

אלכס קושניר: היצואן לא יכול גם למכור את זה ב-12 שקלים, וגם לא ב-15 שקלים.

אלכס קושניר: אני רוצה לדעת מה הממוצע.

אלכס קושניר: איך אתם במשרד החקלאות לא יודעים את זה?

עידית גרפונקל: אני מקיבוץ יטבתה.

עידית גרפונקל: אני גרה בערבה כבר 40 שנים ואני מייצגת את מגדלי התמרים של הערבה, ופרט לכך אני גם חברה באיגוד הדקלאים, שהוא קואופרטיב של מגדלים שעוסק בשיווק וייצוא, לכן אני מניחה שאני יכולה לתת לך את התשובות לשאלות שאתה רוצה.

עידית גרפונקל: אבל לפני כן, אוכל להגיד כמה דברים?

אלכס קושניר: אני רוצה תשובות לשאלות שלי.

אלכס קושניר: אין לנו זמן בלתי מוגבל.

עידית גרפונקל: חברת הדקלאים – אני לא מכירה מה קורה בחברות אחרות – היא תאגיד של מגדלים, היא שייכת למגדלים.

עידית גרפונקל: זו אגודה שיתופית, הבעלים הם המגדלים והם חברי האגודה.

עידית גרפונקל: החברה הזאת מוכרת את התמרים ללקוחות החיצוניים בערך ב-20% יותר מאשר המחיר שהיא משלמת לבסוף למגדלים.

עידית גרפונקל: יש לה עלויות לוגיסטיקה של אריזה, היא אורזת מחדש תמרים באריזות קטנות; עלויות של הובלה, שהן בערך 18%.

עידית גרפונקל: הרווח שלה הוא בין 1.5%–2%, ואת הרווח שלה היא משקיעה בפיתוח שווקים.

עידית גרפונקל: האם זה עונה על השאלה שלך?

אלכס קושניר: מה הרווח התפעולי של החקלאי כשהוא מוכר את הסחורה לאותה אגודה שיתופית?

עידית גרפונקל: בשנה הזאת חלק מן החקלאים הפסידו.

עידית גרפונקל: אני רוצה קצת להרחיב את הדיון, אם יורשה לי.

אלכס קושניר: לא, הדיון ממוקד מאוד, אני לא רוצה להרחיב אותו.

עידית גרפונקל: הדיון ממוקד מאוד אבל הוא לא רק על הקורונה.

עידית גרפונקל: הדיון הוא על ענף התמרים ולא רק בגלל הקורונה.

אלכס קושניר: אם הדיון הוא על ענף התמרים אז הוא לא צריך להיערך בוועדת הכספים.

ניר אורבך: ביקשנו דיון ממוקד על עזרה נקודתית, עם סכום נקוב.

ניר אורבך: עידית, אני מציע לכם להתמקד.

ניר אורבך: הוא שאל שאלות, אז תהיו ממוקדים ותסבירו את הצורך בסכום שננקב פה.

עידית גרפונקל: הצורך בסיוע הוא רק לשנתיים האלה, לא בשביל לתמוך בחקלאים או בשביל לתת להם נדבות אלא כדי להחזיר את הצמיחה השיווקית של הענף.

עידית גרפונקל: יש כאן הזדמנות ענקית.

עידית גרפונקל: זה פרי מובחר שמבקשים אותו בכל העולם.

עידית גרפונקל: צריך לפתוח שווקים.

אלכס קושניר: את משנה לי את כל התמונה.

אלכס קושניר: את אומרת שיש כאן הזדמנות כלכלית, עסקית, חברתית, עם כל המשתמע מכך, של גידול תוצרת חקלאית בבקעה ובערבה.

אלכס קושניר: בואו אנחנו כמדינה ניתן דחיפה לענף הזה, שלא נמצא במשבר אלא הוא ענף שרוצה להתפתח.

דוד אלחייני: הוא במשבר עמוק.

עידית גרפונקל: לא אמרתי שהוא לא נמצא במשבר.

אלכס קושניר: אני לא מצליח להבין.

שי שטרן: אם לא תהיה דחיפה משקים ייסגרו.

אלכס קושניר: יש משהו שלא הבנתי.

אלכס קושניר: אני באמת מנסה להבין.

אלכס קושניר: אתם מבקשים כרגע סיוע חד-פעמי.

אלכס קושניר: חשבתי שזה בגלל עודפי המלאי שנוצרו.

אלכס קושניר: אני מבין שלא.

עידית גרפונקל: גם.

אלכס קושניר: אני מבין שאתם מבקשים סיוע לפיתוח שווקים.

עידית גרפונקל: נכון.

אלכס קושניר: זה לא קשור בכלל לקורונה.

אלכס קושניר: השווקים שלפני הקורונה והשווקים שאחרי הקורונה הם אותם שווקים?

עידית גרפונקל: לא.

עידית גרפונקל: השווקים כל הזמן מתפתחים.

עידית גרפונקל: אנחנו נמצאים בתנאים לא הוגנים מול מדינות אחרות שנותנות תמיכות לענפים שלהן.

עידית גרפונקל: מדינות מעלות את המכסים על הפרי שלנו ומורידות מכסים על פרי מן הרשות הפלסטינאית.

אלכס קושניר: תני לי דוגמה.

עידית גרפונקל: טורקיה העלתה את המכס לפני כחצי שנה מ-15% ל-25% על התמרים שמגיעים מישראל.

עידית גרפונקל: הענף ייצא לטורקיה סדר גודל של 3,000 טון.

עידית גרפונקל: במקביל היא הורידה את המכס לאפס על הפרי שמגיע מן הרשות הפלסטינאית והגדירה מכסה של 3,000 טון מן הרשות הפלסטינאית שתיכנס לטורקיה.

עידית גרפונקל: זה לא תנאים של כלכלה, זה לא תנאים הוגנים.

עידית גרפונקל: בתנאים האלה הפרי שלנו צריך להימכר ב-25% פחות כדי להגיע לשוק באותו מחיר כמו הפרי הפלסטינאי.

עידית גרפונקל: כך קרה.

עידית גרפונקל: אנחנו צמצמנו מאוד את הייצוא שלנו לטורקיה, שהיה שוק ששילם יפה, בגלל הדבר הזה.

אלכס קושניר: בכמה ירד הייצוא לטורקיה?

עידית גרפונקל: אני לא יודעת ברמת הענף.

עידית גרפונקל: ברמת הדקלאים ירדנו כמעט לחצי במה ששלחנו לטורקיה.

עידית גרפונקל: שלחנו בסביבות 1,200 טון וירדנו ל-600 טון.

עידית גרפונקל: אני מניחה שבמונחים ארציים יש ירידה דומה.

עידית גרפונקל: זה דוגמה לתנאים שהתרחשו בשנתיים האחרונות.

עידית גרפונקל: אני לא יודעת אם זה קשור רק לקורונה או לדברים נוספים.

עידית גרפונקל: יש כאן ענף שמייצא ב-800 מיליון שקל.

עידית גרפונקל: הוא אחד הענפים שבהם לישראל יש את הפרי המובחר, את הידע הכי טוב איך לגדל, את האקלים המתאים.

אלכס קושניר: את כל זה אנחנו יודעים.

אלכס קושניר: הדיון מתקיים כבר 35 דקות ואני לא מצליח להבין מה הדרישה.

עידית גרפונקל: הדרישה היא לקבל תמיכה של 40 מיליון שקל במשך שנתיים.

אלכס קושניר: איך נולד 40 מיליון שקל?

יובל בן עמי: זה מה שקבענו עם אנשי משרד החקלאות.

עידית גרפונקל: האגף המקצועי במשרד החקלאות עשה בחינה.

אלכס קושניר: אמיר, אתה מכיר את המספר הזה?

אמיר גינוסר: אני מכיר את המספר מהפגישה.

אמיר גינוסר: אנחנו אף פעם לא אמרנו מספר, הערכה לגבי התקציבים המבוקשים.

אלכס קושניר: הבנתי.

אלכס קושניר: למה נועדו 40 מיליון שקל?

עידית גרפונקל: 40 מיליון שקל נועדו בעיקר לפיתוח שווקים במשך שנתיים כדי להמשיך להגדיל את הענף.

אלכס קושניר: יש לכם תוכנית?

עידית גרפונקל: בוודאי.

אלכס קושניר: אמיר, אתם ראיתם את התוכנית?

קריאה: הם כתבו אותה.

אמיר גינוסר: אנחנו לא כתבנו את התוכנית.

אמיר גינוסר: בעבודה שנעשתה הייתה התייחסות רחבה, ולא רק לנושא הייצוא אלא הסתכלות על כלל הענף.

אמיר גינוסר: הייתה התייחסות גם למה שקורה באזורים הצפוניים יותר, גם למחקר ופיתוח בשביל לשמור על ההובלה של הענף הזה בישראל.

אמיר גינוסר: גם בסוגיה של מחקרים, גם בנושא של תמיכה בגידול הפריון, כלומר שימוש בכלים.

אמיר גינוסר: זה ענף שהוא עתיר הון בהתייחסות החקלאית כי הכלים שעובדים איתם גם מכבידים מבחינת העבודה, כלומר העבודה בכלי גובה היא עבודה מורכבת וזה גם מעלה את העלויות של העובדים.

אמיר גינוסר: גם לנקודות האלה צריך למצוא פתרונות.

אמיר גינוסר: אלה הכיוונים שהמשרד מתייחס באופן כללי כדי לתת פתרונות ולתת מענה בראייה רחבה.

אמיר גינוסר: חלק מן התהליכים שקורים ברפורמה אמורים לתמוך בנקודות האלה.

אמיר גינוסר: הם לא מתוקצבים לענף, הם מתוקצבים באופן כללי לתמיכה בחקלאות.

אמיר גינוסר: יש תוכנית משותפת שמוביל שולחן תמר עם אנשי מקצוע בתחום השיווק.

אמיר גינוסר: היא מתייחסת לפעילות בחו"ל.

אלכס קושניר: בכמה היא מוערכת בתקציב?

אמיר גינוסר: כרגע התקצוב שלה הוא 2 מיליון שקל.

אלכס קושניר: הגידול מ-2 ל-20 מיליון שקל הוא גידול פי עשרה.

שי שטרן: למשרד החקלאות יש שיטה, בצדק מבחינתו: הם רוצים מאצ'ינג.

שי שטרן: מאצ'ינג של מיליון שקל אנחנו יכולים לתת.

שי שטרן: אנחנו לא יכולים לתת יותר מזה, אין לנו כסף.

שי שטרן: אנחנו אומרים: תנו לנו 40%-60%, תנו לנו סכום חד-פעמי.

שי שטרן: אנחנו לא יכולים לתת מאצ'ינג, כי כדי לקדם ענף של מכירות של מיליארד שקל בשנה שני מיליון שקל לא מספיקים כדי לפתוח שווקים.

אלכס קושניר: אילו שווקים אתם רוצים לפתוח?

שי שטרן: התחלנו תוכנית גדולה מאוד בארצות הברית ואנחנו צריכים בשבילה כסף.

שי שטרן: אנחנו הולכים גם לסין.

דוד אלחייני: 1,500 טון.

ניר אורבך: אדוני היושב-ראש, יש פה משהו מוזר, ותתקנו אותי אם אני טועה.

ניר אורבך: הגיע אליי מסמך של תוכנית עסקית לענף התמר מיולי 2021, של משה ברוקנטל, מנהל ענף הפירות במועצת הצמחים.

ניר אורבך: זה מסמך רציני, מכובד.

ניר אורבך: אני מבין שמכאן שאבתם את הנתונים המספריים.

עידית גרפונקל: נכון, בעקבות הרבה ישיבות.

ניר אורבך: יש כאן משהו מוזר.

ניר אורבך: או שיד ימין לא יודעת מה עושה יד שמאל.

ניר אורבך: להגיד עכשיו שלא שמעו על זה – אני כן שמעתי על זה – זה נראה לי מוזר.

שי שטרן: המסמך הזה נמצא גם אצל שר החקלאות עצמו.

אלכס קושניר: אתם מכירים את המסמך הזה?

אמיר גינוסר: אנחנו מכירים את המסמכים.

אמיר גינוסר: אני לא יודע איזה מסמך אתה מראה אז אני לא יודע להתייחס.

עידית גרפונקל: אפשר להראות לך אותו.

אמיר גינוסר: אנחנו מכירים את המסמכים.

עידית גרפונקל: אדוני היושב-ראש, יש תוכנית מפורטת מאוד שהוגשה למשרד החקלאות.

אלכס קושניר: נירה שפק, בבקשה.

נירה שפק: קודם כול, אתחיל בהומור.

נירה שפק: מהיום אני חותמת על המסמכים שלי כניר אורבך, כי אחרי סיור שלי בבקעה ב-28 ביוני ישר כתבנו מכתב לכבוד היושב-ראש, רם בן ברק ואני.

אלכס קושניר: אני חייב להתנצל בפניך, נירה, אני מתנצל בפומבי, על כך שהבקשה הזאת כנראה התפספסה.

נירה שפק: אני מודה, ובאמת אנחנו צריכים לדבר.

נירה שפק: אחרי שפתחתי כך, אני רוצה להגיד כמה דברים.

נירה שפק: בסוף יש כאן כמה דברים שאי אפשר למסמס את הנתונים בהם.

נירה שפק: ראשית, יש ענף שמחזיק משפחות.

נירה שפק: שנית, שהאחיזה בקרקע – וגילוי נאות: עבדתי בתמרים בקיבוץ חמדיה, אני יודעת להאביק, ואני יודעת איזו עבודה קשה נדרשת.

אלכס קושניר: מה ההבדל בין מג'הול לבין תמרים מזנים אחרים?

נירה שפק: אני לא מן הטועמים, אני לא מומחית, אבל אני מזמינה אותך לעלות ולאבק, נראה איך תיראה אחרי כן כשהסולם בורח לך.

נירה שפק: בואו נשים את הדברים על השולחן.

נירה שפק: הדבר הבא שאני רוצה לשים על השולחן, מעבר לאחיזה בקרקע, מעבר לזה שחקלאות היא ערך, ונמאס לנו כבר להגיד את זה אבל נמשיך להגיד את זה, יש כאן השפעות על השוק שהן לא בגלל איכות או שוק תחרותי.

נירה שפק: אקרא מתוך המסמך כי אני מאמינה ששום דבר לא השתנה.

נירה שפק: יש לנו את טורקיה, שגם ניר הזכיר, יש את המכס על התוצרת הישראלית, יש הורדת מכס על מתחרים בשוק שמקבלים מענה אחר, יש את משבר הקורונה.

נירה שפק: 90% מכלל הגידולים בבקעת הירדן, הערבה - - -

אלכס קושניר: גילינו שבמהלך משבר הקורונה ייצוא התמרים גדל.

דוד אלחייני: הייצוא עלה אבל התמורה ירדה.

אלכס קושניר: אבל זה לא בעקבות המשבר.

דוד אלחייני: אתה יודע בכמה עלתה עלות ההובלה?

אלכס קושניר: זה קשור לכל הכלכלה העולמית, לכולם, גם למצרים וגם לירדנים.

דוד אלחייני: כולם קיבלו סיוע בקורונה.

אלכס קושניר: דוד, אני באמת רוצה לסייע ולעזור אבל אני גם לא רוצה שימרחו אותי.

אלכס קושניר: תגידו לי את הדברים הנכונים כפי שהם.

אלכס קושניר: יש פה ענף חשוב מאוד למדינת ישראל.

אלכס קושניר: צריך לסייע לו, צריך לפתח אותו.

אלכס קושניר: אין פה ויכוח.

אלכס קושניר: אבל אני לא מוכן שימרחו אותי, שיגידו לי שהענף הפסדי כל הזמן.

אלכס קושניר: זה לא נכון.

דוד אלחייני: חלק מן המגדלים באמת מפסידים.

אלכס קושניר: וחלק לא.

אלכס קושניר: כמו בכל שוק אחר.

נירה שפק: אלכס, למה משבר הקורונה רק החמיר את זה?

נירה שפק: ראשית, עלויות הייצור הוחמרו, כמו בעוד הרבה ענפים.

אלכס קושניר: בכל העולם.

נירה שפק: אבל אני מדברת כרגע לא על כל העולם.

אלכס קושניר: את אומרת שיש כאן חיסרון תחרותי.

אלכס קושניר: צריך להתמקד בחיסרון התחרותי, למה הוא קיים.

נירה שפק: יש כאן נדבך על נדבך, שנקודת האיזון שבו היא לא נקודת איזון, היא לא טובה.

נירה שפק: לכן השאלה מה אנחנו עושים.

נירה שפק: אני פותחת את זה וסוגרת ישר – אותו דבר היה עם התבלינים, דיברנו על גם וגם.

נירה שפק: ההתייחסות פה היא בערך לאותו דבר.

נירה שפק: חבר'ה, יש לנו תפקיד לראות שענפים חקלאיים שלנו לא נופלים.

אלכס קושניר: אני מסכים איתך.

נירה שפק: הם צריכים להיות בתחרות הוגנת.

נירה שפק: כאן אנחנו יכולים להתערב, ויש חובה גם למשרד האוצר וגם למשרד החקלאות וגם פה בוועדה לעשות פיקוח על הדבר הזה ולראות שהוא מקודם.

יובל בן עמי: אני מפצאל, אני מוביל את המאבק הזה מן ההתחלה.

יובל בן עמי: צוין שעלה הייצוא אבל ירד הפדיון.

יובל בן עמי: כפי שהבנת, נסגרו רוב השווקים בזמן הקורונה.

יובל בן עמי: נכון, עלה הייצוא.

יובל בן עמי: הכול נשאר במלאים והחברות מוכרות את זה בסוף השנה במחירים שלא מכסים את המים, ואנחנו מקבלים את השקלול של הכול.

נירה שפק: תסביר לו את זה, זה לא ממש ברור.

אלכס קושניר: אם גדל הייצוא - - -

יובל בן עמי: בכמות, אבל כל קילו הביא חצי מחיר בגלל שהחברות היו צריכות להיפטר מן המלאים.

אלכס קושניר: שנייה, אני באמת רוצה להבין.

אלכס קושניר: אין ויכוח על כך שגדל הייצוא, וגם אין ויכוח על כך שירד הפדיון.

אלכס קושניר: מעבר לזה, נשאר לכם מלאי.

אלכס קושניר: גם על זה אין ויכוח.

יובל בן עמי: זה הוריד את המחירים בצורה קטסטרופלית, המלאי בשל השווקים שנסגרו בקורונה.

אלכס קושניר: כלומר יש יותר היצע ופחות ביקוש.

יובל בן עמי: הרבה יותר, מה שלא היה עד לפני שלוש שנים.

יובל בן עמי: ועוד דבר שלא ציינו כאן, בזמן הקורונה לא היו לנו בכלל ידיים עובדות כדי להביא את האיכות שהעולם רגיל מן התוצרת שלנו.

יובל בן עמי: חצי מן הידיים העובדות לא היו לנו בתקופת הקורונה ולא היו מסוגלים להביא את התוצרת הטובה.

אלכס קושניר: אז איך הגדלתם את הכמויות?

יובל בן עמי: גדלה הכמות, אבל האיכות ירדה מאוד.

אלכס קושניר: אבל אם אין ידיים עובדות איך עושים את זה?

יובל בן עמי: מדובר על חוסר שיטתיות.

אלכס קושניר: למה לא שמרתם על אותה כמות?

יובל בן עמי: אי אפשר היה.

יובל בן עמי: זה דורש ים של ידיים עובדות.

אלכס קושניר: אני לא נכנס להיבטים המקצועיים.

אלכס קושניר: קטי שטרית, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שאני יכולה לחדד את הנושא הזה.

קטי קטרין שטרית: בין הגל הראשון לגל השני של הקורונה חבר הכנסת אופיר כץ ואני חוקקנו חוק לגבי מס מעסיקים בעקבות פנייה של שי חג'ג' אלינו.

קטי קטרין שטרית: לא הייתה כניסה של עובדים חדשים, ואלה שהיו – לאחר תקופה מסוימת הם צריכים ללכת.

קטי קטרין שטרית: בואו נאמר את האמת: יש גם כאלה שהתפזרו בארץ, ואם מישהו מציע להם יותר שכר הם בורחים.

קטי קטרין שטרית: הם היו צריכים להחזיק את העובדים הללו בשיניים, היה להם קשה מאוד.

אלכס קושניר: אין לכם היטל מס על העסקת עובדים זרים, נכון?

חיים ביטון: כבר אין.

חיים ביטון: מינואר, בעקבות הוראת שעה, בוטל המס.

נירה שפק: עכשיו זה הפך לקבוע.

אלכס קושניר: כמה אחוזים זה חוסך לכם?

חיים ביטון: בינואר 2016 בוטל המס.

חיים ביטון: אני מנהל תחום חקלאות בתנועה הקיבוצית, עם עבר גדול במושבים בערבה התיכונה.

קטי קטרין שטרית: בואו נודה על האמת, מלבד זה שאני באמת חסידה של הענף הזה, מעבר לריבונות שקיימת שם בבקעת הירדן שהיא חשובה מאוד, מעבר לזה שמדובר בייצוא ייחודי מאוד של מדינת ישראל, אני לא יכולה לדמיין לעצמי שהענף הזה לאט-לאט יימחק, כי זה קורה.

קטי קטרין שטרית: אם אנחנו לא נתמוך בענף הזה נמצא את הענף הזה קורס מיום ליום.

קטי קטרין שטרית: המגדלים האלה הרי מחזיקים את הענף הזה בשיניים.

קטי קטרין שטרית: אלכס, תבין, זה השקעה שאחר כך הופכת להיות מנוע צמיחה.

קטי קטרין שטרית: כרגע הם זקוקים לסיוע.

קטי קטרין שטרית: הרי לא שמענו אף פעם שהענף הזה מתלונן, דורש, מבקש ורוצה.

קטי קטרין שטרית: אין מה לעשות, יש משבר, שיש לו הרבה סיבות.

קטי קטרין שטרית: בואו ניקח את הרשות הפלסטינאית, שעכשיו מגבירה ייצור ושיווק, שהפכה להיות מתחרה שלהם.

קטי קטרין שטרית: הרי חלק מן הפלסטינאים עבדו אצלם, למדו את השיטה ועכשיו: טראח, מיישמים את זה.

שי שטרן: ברבע עלות.

קטי קטרין שטרית: ברור, הם לא צריכים לשלם מיסים, לא פה ולא שם, וגם גונבים מכם ציוד, מים וכולי.

קטי קטרין שטרית: גם טורקיה נושפת פה בעורפנו והיא העלתה את המכס על התמר הישראלי ונתנה פטור לתמר הפלסטינאי.

אלכס קושניר: בערך 10% מן הייצוא שלכם הוא לטורקיה?

יובל בן עמי: כן.

יובל בן עמי: בהודו חסמו אותנו לגמרי, העלו את המס ל-40%.

יובל בן עמי: כך הפרי הפלסטינאי מגיע היום דרך דובאי להודו.

קטי קטרין שטרית: יש אלטרנטיבה אחרת שהיא זולה יותר.

קטי קטרין שטרית: זו תחרות קשה מאוד.

קטי קטרין שטרית: אני גם ביקרתי אצלם וראיתי מלאי שפשוט נשאר.

קטי קטרין שטרית: כמה הוא יכול לשרוד?

קטי קטרין שטרית: בסופו של דבר הם זורקים פרי בכמויות ענק כי אין מה לעשות עם המלאי הזה.

קטי קטרין שטרית: משרד החקלאות הקים בזמנו צוות מקצועי שהמליץ על תוכנית.

קטי קטרין שטרית: אגיד לך מה הבעיה שלי, אלכס, כמי שעבדה בשני משרדים גדולים מאוד כראש מטה – לכולם יש רצון טוב, למשרד האוצר, למשרד החקלאות, לממשלה, למדינה.

קטי קטרין שטרית: הנה, אתה רואה, אני מן האופוזיציה ואני מחמיאה, זה נדיר.

אלכס קושניר: אצלך זה לא נדיר כי את הוגנת.

קטי קטרין שטרית: באמת?

קטי קטרין שטרית: איזה כיף לשמוע את זה.

קטי קטרין שטרית: יש לכולם רצון טוב.

קטי קטרין שטרית: כולם מודעים לכך שמדובר בענף שמכניס למדינה בימים טובים, לא במשברים, מיליארדים, אבל כרגע הם זקוקים לעזרה שלנו, זה להיות או לא להיות.

קטי קטרין שטרית: הפקידות צריכה להזדרז.

קטי קטרין שטרית: הרי זה יקרה.

אלכס קושניר: יש כאן נציג של משרד האוצר?

אלכס קושניר: נציגת משרד הכלכלה, אני חושב שאת יכולה להאיר לנו את האור על רווחיות הענף.

אלכס קושניר: מה ההכנסות ממיסים מענף התמרים?

אלכס קושניר: אפשר לדעת?

אילנה זייגר: לא זו הסיבה שרציתי להתייחס.

אילנה זייגר: אני ממשרד הכלכלה.

אילנה זייגר: הצבעתי לפני כן כי רציתי להגיב בעניין טורקיה.

יובל בן עמי: רק נוסיף דבר שחייבים להגיד פה, כי השנה, בבקעה בכל אופן, רבע מן המשקים נסגרו.

יובל בן עמי: היום את יכולה להשיג משק תמרים בקלות.

קטי קטרין שטרית: אם עכשיו ניתן את ההחייאה לא נמצא את עצמנו עם ענף סגור.

קטי קטרין שטרית: אני ליוויתי גם את חקלאי התבלינים ואני יודעת כמה חקלאים סגרו את העסק שלהם.

יובל בן עמי: עד לפני שלוש שנים כל הנוער חזר אלינו.

יובל בן עמי: היום כולם בורחים בחזרה.

אלכס קושניר: משרד הכלכלה, בבקשה.

אילנה זייגר: רציתי להתייחס לטורקיה כי זה עלה מספר פעמים ורציתי לחדד בעניין המכסים.

אילנה זייגר: המהלך של טורקיה, שאנחנו מודעים אליו וגם הדקלאים פנו אלינו מספר פעמים וניהלנו שיחות עם חברות, הם עשו מהלך כלפי העולם.

אילנה זייגר: נאמר שהעלו מכס לישראל – הם העלו מכס לכל העולם.

אלכס קושניר: פרט לרשות הפלסטינאית?

אילנה זייגר: כן.

קטי קטרין שטרית: זה פוליטי.

אילנה זייגר: אנחנו לא רואים בזה צעד פוליטי.

אילנה זייגר: ניהלנו איתם מספר שיחות.

אילנה זייגר: הבעיה שלנו היא שלמרות שיש לנו הסכם סחר חופשי עם טורקיה, ספציפית התמרים לא מכוסים באותו הסכם, זה הסכם מיושן יחסית.

אילנה זייגר: בטורקיה עשו מהלך בתקופת הקורונה של העלאת מכסים על מגוון רחב מאוד של מוצרים, אלפי שורות, כדי להעלות הכנסות ממיסים.

אילנה זייגר: אין להם ייצור מקומי, כלומר זה לא לטובת פרוטקציוניזם, הגנה על חברות שלהם.

אילנה זייגר: אנחנו מקדמים מהלך כבר כמה חודשים של תיקון ההטבות ההדדיות כדי שיורידו מיסים כלפינו.

אילנה זייגר: זה בתהליך.

אלכס קושניר: ומה עם הודו?

אילנה זייגר: אין לנו הסכם סחר חופשי איתם.

אילנה זייגר: אנחנו כבר עשור במשא ומתן.

אילנה זייגר: לגבי הודו לא אדע להבטיח שום דבר.

שי שטרן: אם נפתח שווקים חדשים לא נהיה תלויים בהם.

אלכס קושניר: דיברת על ארצות הברית.

אלכס קושניר: מה עוד?

שי שטרן: ארצות הברית, בעיקר אירופה.

שי שטרן: במשפט אחד: אנחנו יודעים שתמר הוא מוצר בריא וטוב, הוא אפילו מוגדר היום כסופר-פוד.

אלכס קושניר: את זה אפילו אני יודע.

שי שטרן: יש קהלים גדולים מאוד בעולם שעוד לא מכירים.

שי שטרן: בשביל לחשוף אותם, כפי שקרה בארץ, בארץ היום הצריכה לנפש היא מעל שני קילו, בעולם היא רק כמה גרמים.

שי שטרן: בשביל לחשוף אותם אנחנו צריכים לעשות פעילות דיגיטלית, שעולה כסף, לקדם את המוצר.

שי שטרן: אנחנו לא רוצים תמיכות ישירות.

שי שטרן: תנו לנו כסף, והרבה, כדי לקדם, כדי שאנשים בעולם יצרכו מג'הול ישראלי על בסיס יום-יומי.

שי שטרן: זה יציל אותנו.

ניצן אבירן: אני מנהל אגף כלכלה בקיבוץ הדתי.

ניצן אבירן: כשליש ממשקי הקיבוץ הדתי פרנסתם על תמרים ולכן אני פה.

ניצן אבירן: אני מודה לך על הדיון ומודה לחבר הכנסת ניר אורבך שיזם את הדיון הזה.

ניצן אבירן: אני רוצה להגיד כמה מילים קצרות.

ניצן אבירן: הערבוב של הקורונה פה – גם בלי הקורונה, לאור כל הדינמיקה שיש בעולם בתחום המג'הול, היינו נמצאים בסוג של משבר שהיה דורש התערבות כדי להמשיך את ההגמוניה שלנו.

ניצן אבירן: זה הגידול היחיד שבו מדינת ישראל מובילה בעולם, וזה על פי עבודה שנעשתה על ידי משרד החקלאות ואנחנו מכירים את הנתונים.

ניצן אבירן: כדי לשמור על ההגמוניה הזאת וכדי להמשיך לאפשר לנו להיות מובילים בתחום הזה, הבקשה שלנו היא לא אחורה אלא קדימה, היא לתת תקציב ראוי כדי שנוכל להתמודד נכון ולפתוח שווקים חדשים.

ניצן אבירן: צריך לדעת, כפי שאמר שי שטרן ידידי, תחום התמרים בכלל והמג'הול בפרט זה סופר-פוד.

ניצן אבירן: אנחנו נמצאים רק בקצה של הפוטנציאל העולמי.

ניצן אבירן: אם אנחנו נשכיל לפעול נכון, נפתח עוד ועוד שווקים ונצליח לא רק לייצב את המצב אלא גם לחזק את הקיים.

אלכס קושניר: אתם מדברים על כסף לפתיחת שווקים.

אלכס קושניר: בפועל יש היום תקציב.

אלכס קושניר: אני כרגע לא מתווכח אם הוא גדול או קטן.

אלכס קושניר: מי מבצע את השיווק בפועל?

אלכס קושניר: מי עושה את זה?

עידית גרפונקל: שולחן תמר.

שי שטרן: יש לנו מחלקה.

שי שטרן: גייסנו אנשים לשיווק.

שי שטרן: יש לנו דיאטנית ויש לנו משרד יח"צ ויש לנו מנהל פיתוח עסקי.

אלכס קושניר: יש לכם תוכנית עסקית?

עידית גרפונקל: בוודאי.

אלכס קושניר: לשנת 2022?

אלכס קושניר: עם יעדים?

שי שטרן: כן.

שי שטרן: על פי התקצוב שקיים כרגע אבל אנחנו רוצים להגדיל אותו.

אלכס קושניר: על פי התקצוב שקיים כרגע מה היעדים?

שי שטרן: אנחנו עושים השקה בארצות הברית, יש לנו משהו דיגיטלי בכל מיני משפיעי רשת.

שי שטרן: אבל אנחנו רואים שהכסף לא מספיק והקצב אטי מדי, כי לוקח זמן.

שי שטרן: אנחנו רוצים לחנך קהלים חדשים לצרוך את המג'הול.

שי שטרן: כאשר אתה בא למדינה כמו ארצות הברית אתה רוצה לעשות איזה פרסום, לפתוח איזה אתר פייסבוק, להשיג דיאטנית, לעבוד מול רשתות, מול ברוקרים.

שי שטרן: אנחנו צריכים בשביל זה תקציב, שאנחנו בטוחים שהוא יחזיר את עצמו.

שי שטרן: כפי שחברת הכנסת קטי שטרית אמרה, זה השקעה, אנחנו יודעים שזה יחזיר את עצמו, זה מנוע צמיחה, אבל אנחנו צריכים להזדרז בגלל שלאט-לאט הכמויות עולות.

שי שטרן: העצים כבר באדמה.

שי שטרן: אם החקלאים לא יחזיקו מעמד הם יסגרו את המים ואז כבר לא יהיה מה לעשות על השטחים האלה.

שי שטרן: אנחנו בטוחים בעצמנו.

שי שטרן: אנחנו רוצים השקעה בפתיחת שווקים.

שי שטרן: לא נוכל לתת מאצ'ינג.

שי שטרן: 2 מיליון שקל, מה שאמר אמיר, זה יפה מאוד, אבל זה לא מספיק.

שי שטרן: אנחנו רוצים עכשיו "בוסט".

עידית גרפונקל: הוכנה תוכנית בסיוע של חברת שלדור בשיתוף עם שולחן תמר ועם המגדלים.

עידית גרפונקל: התוכנית הזאת מדברת על מיליונים רבים, גם בארצות הברית, גם בהודו, גם באנגליה.

אלכס קושניר: אבל בהודו יש לך 40% מכס.

אלכס קושניר: למה להשקיע שם?

עידית גרפונקל: נצטרך לראות איך אנחנו מתקדמים.

עידית גרפונקל: הודו משלמת תמורה גבוהה.

עידית גרפונקל: נצטרך לראות איך אנחנו מצליחים לקבל מהם תמורה טובה יותר.

אלכס קושניר: בהודו מייצרים תמר?

שי שטרן: לא מג'הול אלא תמרים אחרים.

עידית גרפונקל: יש תוכנית גדולה והיא כוללת הרבה מאוד יעדים, אבל כמובן שכרגע אי אפשר לבצע אותה בגלל שאין תקציב.

עידית גרפונקל: אגודות השיווק עושות שיווק, את מה שהן יכולות, הן משקיעות גם בשיווק.

עידית גרפונקל: הדקלאים למשל משקיעה בשיווק סדר גודל של 6 מיליון שקל בשנה, אבל זה לא מספיק.

ניצן אבירן: אני רוצה להוסיף עוד דבר.

ניצן אבירן: בצד הבקשה הזאת יש גם פעולות על מנת להתמודד עם מכס-היתר שיש לנו במדינות כפי שהוזכרו פה.

ניצן אבירן: הנשיא הרצוג נוסע בחודש הבא לארדואן.

ניצן אבירן: הוא קיבל מכתב חתום על ידי כל ראשי הרשויות של השדרה המרכזית, ראש המועצה דוד אלחייני הוא גם חלק מזה, בבקשה להסיר את המכסים, להחזיר מצב לקדמותו.

ניצן אבירן: לפחות להוריד את זה בחזרה לערך של 15%, אבל אנחנו מקווים שגם יותר.

ניצן אבירן: אנחנו פנינו, ואם מפה תצא גם קריאה לנשיא אני חושב שזה יוסיף עוד.

אלכס קושניר: לא רק תצא קריאה, ייצא גם מכתב.

ניצן אבירן: תודה.

ניצן אבירן: מצוין.

חיים ביטון: אני מנהל תחום החקלאות בתנועה הקיבוצית.

חיים ביטון: אני רוצה להצטרף לחבריי ולהודות לכם על הדיון החשוב הזה.

חיים ביטון: ענף התמרים, לא צריך להוסיף על מה שאמרו, אבל חשוב לי לציין – דוד אמנם אמר "1,000 משפחות".

חיים ביטון: באופן אישי ניהלתי את הוועדה החקלאית בערבה התיכונה במשך שמונה שנים, שאז היו שם 500 משפחות של חקלאים.

חיים ביטון: היום ירדנו שם ל-100 משפחות.

חיים ביטון: כל הקליטה החדשה שנעשית בערבה התיכונה של מושבניקים – אמנם אני בקיבוצים אבל אני עוקב ויש לי הרבה חברים שם – הולכת למשקים של תמרים.

חיים ביטון: הקליטה בערבה התיכונה של משקי תמרים היא הרבה יותר זולה למשרד החקלאות כי היא לא דורשת הכשרת קרקעות של ציפוי קרקע.

חיים ביטון: אם ציפוי קרקע בזמנו היה עולה למשק 2 מיליון שקל וקולטים 17 משקים בשנה, תעשה את המכפלה, זה לבד כמעט 40 מיליון שקל.

חיים ביטון: בתמרים לא צריך.

חיים ביטון: צריך רק יישור של הקרקע ואז החקלאי כבר עושה את הבור, שם את החול ומניח את העץ.

חיים ביטון: יש פה חיסכון אדיר בעלויות.

חיים ביטון: מעבר לזה, דוד אמר 1,000 משפחות, אני חושב שבערבה, מבקעת הירדן ועד חבל אילות, אם אתה מחשיב את כל הקיבוצניקים שחיים שם, עשרה קיבוצים בחבל אילות, מדובר פה על הרבה יותר מ-2,000 משפחות שמתפרנסות רק מתמרים ויש לא מעט קיבוצים שזאת ההכנסה היחידה שלהם, שזה מטה לחמם.

חיים ביטון: אני מסכים אתך שקשה לשמוע על כך שכולם מפסידים.

חיים ביטון: הענף הזה עד לפני שנתיים היה ענף רווחי מאוד לכולם, כולם הרוויחו והתפרנסו יפה והענף הזה איפשר קליטה ויישוב של כל חבלי הארץ הארוכים האלה.

חיים ביטון: נכון להיום יש כניסה לא מעטה של עצים לניבה, בגלל נטיעות שנעשו – דוד הזכיר את ה-100 מיליון שקל בערבה התיכונה – נעשו שם הרבה נטיעות ועכשיו הם מתחילים להיכנס לניבה, וחלילה שהמשפחות האלה לא יתחילו להתפרנס.

חיים ביטון: לכן אני חושב שהדיון הזה חשוב מאוד.

חיים ביטון: ה-40 מיליון האלה – לא צריך לחפש את המאצ'ינג.

חיים ביטון: צריך להבין שזה כסף פצפון לעומת מה שהולכים להציל פה, הרבה מאוד משפחות.

חיים ביטון: אנחנו מגדלים את התמרים הכי טובים בעולם.

חיים ביטון: פשוט לא יודעים עליהם.

חיים ביטון: יש לי חברים בחוץ לארץ, שעכשיו בן של חבר טוב נוסע אליהם, הם ביקשו תמרים ממשק צור בערבה.

חיים ביטון: יש שם מפעל אדיר לקירור ולאריזה, שיוצאים משם תמרים באיכות יוצאת מן הכלל.

חיים ביטון: הם רוצים רק את זה.

חיים ביטון: לכן אני חושב שאנחנו צריכים לתת את הדגש ולעזור לכל המשקים ולקיבוצים שחיים מן התמרים.

חיים ביטון: תודה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: חברי הכנסת, בבקשה.

יעל רון בן משה: תודה, אדוני היושב-ראש, ותודה ליוזם הדיון, חבר הכנסת ניר אורבך.

יעל רון בן משה: הנושא הוא גידול תמרים ופרנסה של אנשים.

יעל רון בן משה: נושא הדיון כפי שצוין בזימון לכולם הוא ענף התמרים ואני חושבת שכל מי שנמצא פה ברור לו שצריך למצוא מתווה שיאפשר לאותן 1,000 משפחות להמשיך להתפרנס.

יעל רון בן משה: אבל, אדוני היושב-ראש, אני חושבת שהנושא הרבה יותר רחב.

יעל רון בן משה: אנחנו מדברים על מדיניות, על משילות, על תפיסת השטח.

יעל רון בן משה: אם לא יהיו מגדלי תמרים בערבה ובבקעה, זה לא רק 1,000 משפחות שיאבדו את פרנסתן אלא זה איך מדינת ישראל ממשיכה להחזיק את הערבה ואת הבקעה, מי יגור במקומות האלה.

יעל רון בן משה: אלה מקומות שלא יהיו בהם, לצערי, לפחות לא ב-20 השנים הקרובות, הייטק או סמי-הייטק.

יעל רון בן משה: אפשר בהחלט להכניס מו"פ סביב החקלאות אבל אנחנו צריכים להסתכל למציאות בעיניים, אנחנו צריכים להמשיך לעודד את ההתיישבות במקומות האלה, אנחנו צריכים להמשיך לעודד את החקלאות במקומות האלה.

יעל רון בן משה: פעם זה מגיע מענף התבלינים ופעם זה מגיע מענף התמרים, ואחרי הצוהריים יהיה דיון בוועדת הכלכלה על ענף המטילות בצפון.

יעל רון בן משה: מי יגור באבן מנחם אם לא לולנים?

יעל רון בן משה: וגם שם לא יהיה הייטק.

יעל רון בן משה: אני מגיעה מן הגליל וגם בישוב שבו אני גרה לא יהיה הייטק.

יעל רון בן משה: אני חושבת שהדיון הרבה יותר רחב.

יעל רון בן משה: צר לי שאנחנו עושים את זה בפרוסות ובהפרד ומשול.

יעל רון בן משה: אני חושבת שהכול צריך להיות חלק ממדיניות שמתעדפת חקלאות, שממריצה את החקלאות.

יעל רון בן משה: אני יודעת שיש מאמצים גדולים מאוד בנושא הזה ואשמח אם נגיע להבנות לגבי כלל התחומים החקלאיים.

קטי קטרין שטרית: יעל אמרה חלק מן הדברים שרציתי להגיד.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה להדגיש ולומר שיש לנו פה מתחרה רציני מאוד, שזה הרשות הפלסטינאית.

קטי קטרין שטרית: יש כאן עניין לא רק ציוני, יש כאן גם עניין כלכלי.

קטי קטרין שטרית: אם היינו מדברים על ענף המלפפונים אז הכול בסדר, טון פה או טון שם.

קטי קטרין שטרית: אבל מדובר בענף ישראלי מובהק, שישראל תמיד התגאתה בו.

קטי קטרין שטרית: יש פה עניין מהותי מאוד, מעבר לכך שהוא עניין כלכלי.

קטי קטרין שטרית: דבר נוסף שהייתי מדגישה מעבר למה שאמרה יעל, אני חושבת שהערבה היא מקום מהמם ויפה אבל קשה מאוד לחיות שם אם אין לך מה לעשות שם, בעיקר מבחינה כלכלית.

קטי קטרין שטרית: ובקעת הירדן, שאנחנו יודעים טוב מאוד עד כמה הרשות הפלסטינאית מנסה לאט-לאט לדחוק את עצמה אל תוך בקעת הירדן.

קטי קטרין שטרית: אם אנחנו נגרום לאותם אנשים להיות מחוסרי עבודה אז אנחנו פשוט מגרשים אותם מן המקום הזה.

קטי קטרין שטרית: שוב אני חוזרת ואומרת למשרדי הממשלה שעוסקים בדבר, צריך להגביר את הקצב.

קטי קטרין שטרית: אין פה זמן.

קטי קטרין שטרית: הזמן קריטי מאוד.

קטי קטרין שטרית: אני יודעת טוב מאוד שאם לא יינתן סיוע באופן מידי – הבנתי שיש צוות שמוקם על ידי משרד החקלאות, לגבי הקצבת 40 מיליון שקל לשנתיים.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שזה צריך להיות עכשיו, באופן מידי, לא לפרוס את זה.

קטי קטרין שטרית: הפריסה יכולה לגרום לכך שמספר מגדלים פשוט יפשטו את הרגל.

קטי קטרין שטרית: זה לא יהיה עם רעש, הם לא יבואו עם התמרים שלהם וישבתו ליד משרד האוצר או ליד משרד ראש הממשלה.

קטי קטרין שטרית: הם פשוט יסגרו, יהיה סוג של שקט, של פשיטות רגל מפה ועד להודעה חדשה ואנחנו נמצא את עצמנו מתרוקנים משני המקומות האלה, שהם מקומות אסטרטגיים.

קטי קטרין שטרית: אני מתייחסת לזה לא רק מבחינה כלכלית אלא גם מבחינה ריבונית.

קטי קטרין שטרית: צריך לתת את הדעת, לא בעוד שנתיים–שלוש אלא עכשיו ומיד, לא לדחות את זה, חד-משמעית לא לדחות את זה.

קטי קטרין שטרית: לכן כל דבר שאני, שמייצגת את האופוזיציה, את הליכוד, כל מה שצריך לעשות בנושא הזה – אעמוד על הרגליים האחוריות שלי, לא אתן.

קטי קטרין שטרית: ואם אצטרך אשבות ביחד איתם יום ולילה כדי שייתנו להם את מה שמגיע להם.

אלכס קושניר: אולי תצביעי עם הקואליציה כמה פעמים?

קטי קטרין שטרית: על זה – אני חותמת לך מעכשיו.

קטי קטרין שטרית: אין פה עניין.

קטי קטרין שטרית: אין ויכוח על הנושא הזה.

קטי קטרין שטרית: לכן אני אומרת שיפה שעה אחת קודם.

קטי קטרין שטרית: אלכס, אני בטוחה שיעזרו אבל כל דבר לוקח זמן ובירוקרטיה.

קטי קטרין שטרית: אנחנו צריכים לצאת מכאן פה אחד בקול קורא, עכשיו ומיד.

קטי קטרין שטרית: לא מתווכחים על הנושא הזה, על מה צריך לתת להם.

קטי קטרין שטרית: צריך לתת להם עכשיו.

קטי קטרין שטרית: אני זוכרת שבין הגל הראשון לגל השני של הקורונה נתנו כסף.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע על מה זה מתעכב לפעמים?

קטי קטרין שטרית: על העברת נייר של פקידה ממחלקה אחת למחלקה שנייה.

קטי קטרין שטרית: אני זוכרת את הצרחות שצרחתי על הפקידה ממשרד החקלאות.

קטי קטרין שטרית: אמרתי לה: אני לא מבינה אותך, זה בסך הכול לדלג מספר חדרים, את לא יכולה לתת לה את זה?

קטי קטרין שטרית: חודש לוקח לך? זה פשוט אבסורד.

קטי קטרין שטרית: לפעמים אפשר לצאת מן הדעת מן הקטע הזה, שהכול ב"איזי".

קטי קטרין שטרית: לה יש משכורת ב-1 בחודש והם צריך לכתת את רגליהם.

קטי קטרין שטרית: זה לא נורמלי, הם מבזבזים הרבה זמן כדי לבוא לפה, לדבר איתנו, לשכנע אותנו, וזה דבר שהוא כבר מובן מאליו.

קטי קטרין שטרית: לכן בואו נתגבר את הקצב.

קטי קטרין שטרית: נאמר לאותה פקידות נכבדה ונהדרת שתבצע את הדברים באופן מידי, וקדימה, ואנחנו נוכל להציל את הענף הזה.

ניר אורבך: אני בוודאי מצטרף לדבריהן של שתי חברותיי.

ניר אורבך: אגב, יצא לי להיות במשק צור שלשום ופגשתי את יושב-ראש המועצה מאיר צור.

דוד אלחייני: משק צור הוא לא של ראש המועצה.

דוד אלחייני: אח שלו מנהל את זה.

דוד אלחייני: לראש מועצה אסור לנהל משק.

ניר אורבך: של האחים צור.

ניר אורבך: לגבי הפתרונות הפרקטיים אני סומך עליך, אדוני יושב-ראש הוועדה.

ניר אורבך: הוועדה בראשותך, וזה ידוע, וגם מבחינה אנושית, עם ולדימיר ונירה וקטי ויעל - -

קטי קטרין שטרית: אני מתנצלת שאני חייבת לעזוב, זה עניין של חיים ומוות, מישהו שנמצא בטיפול נמרץ.

ניר אורבך: - - וינון ואופיר.

ניר אורבך: בסוף זו ועדה מקצועית אבל עם רגישות חברתית גבוהה מאוד.

ניר אורבך: אנחנו עדים לדיונים שמתקיימים פה.

ניר אורבך: אני חושב שזה נושא, מעבר למספרים, שמקפל את כל הערכים שלנו – התיישבותיים, ציוניים, ביטחוניים.

ניר אורבך: אמרה חברת הכנסת יעל רון בן משה: משילות.

ניר אורבך: זה גם חלק מן העניין.

ניר אורבך: בסוף איפה שמגיעה המחרשה שם אנחנו גם יודעים את ההמשך.

ניר אורבך: ולכן אנחנו כוועדת הכספים רוצים לתת גב לחקלאים וכפי שאמרה חברת הכנסת קטי שטרית, אני מסכים איתה, להסיר כמה שיותר חסמים, שתהיה כמה שפחות בירוקרטיה ולהגיע לפתרונות.

עידית גרפונקל: צריך לגייס תקציב לזה.

ניר אורבך: אנחנו יודעים.

אלכס קושניר: קודם כול, אני רוצה להגיד לכם תודה על כך שהגעתם לפה ודיברתם לעניין, באופן מקצועי.

אלכס קושניר: זה לא מובן מאליו.

אלכס קושניר: אני מעריך את זה מאוד.

אלכס קושניר: ניר אורבך, תודה רבה שיזמת את הדיון ותודה לכל חברי הכנסת שהשתתפו בו.

אלכס קושניר: רשמתי לעצמי כמה נקודות ואגיד אותן, איך אני רואה את הדברים.

אלכס קושניר: קודם כול אני רוצה להבין מה מצב הענף, מה מצב הרווחיות שלו.

אלכס קושניר: לכן אבקש מרשות המיסים לקבל דוח של הכנסות ממיסים מן הענף הזה.

אלכס קושניר: אם לכם במשרד הכלכלה או לכם במשרד החקלאות יש את זה, זה יקל לי על החיים.

אלכס קושניר: אם לא, אפנה לרשות המיסים ואקבל את הנתונים האלה ואז נוכל לראות ולנתח ביחד מה ניתן לעשות.

אלכס קושניר: דבר שני, נושא המכסים בהחלט דורש טיפול.

אלכס קושניר: אנחנו נכתוב מכתב מטעם כל חברי הוועדה לכבוד הנשיא על מנת שיעלה את הנושא הזה בפגישתו עם נשיא טורקיה, על מנת לייצר מצב תחרותי הוגן מול המתחרים.

אלכס קושניר: לגבי תוכנית שיווק – אני לא נולדתי חבר כנסת, הייתי יום–יומיים בעסקים בשוק הפרטי ואני יודע שקפיצה של פי עשרה בתקציב, ולא משנה לשם מה, במיוחד בתקציב שיווק, מקשה מאוד מאוד על הביצוע.

אלכס קושניר: היכולת של כל גוף עסקי לקפוץ פי עשרה בתקציב שלו ולתרגם את זה לביצוע באותה שנה היא בלתי אפשרית.

אלכס קושניר: בסוף אנחנו יושבים פה ומדברים על כספי ציבור, זה לא כסף שלי ולא של ניר וגם לא של יעל, זה כסף של הציבור.

אלכס קושניר: כאשר אנחנו מחלקים את הכסף הזה כאן יש עלינו אחריות לחלק אותו בצורה האפקטיבית ביותר והנכונה ביותר.

אלכס קושניר: לכן צריך לשים את זה על השולחן ולהבין – קפיצה כזאת פי עשרה נראית לי לא ריאלית למימוש, ואני כבר לא מדבר על כן מאצ'ינג או לא מאצ'ינג, אני משאיר את זה למשרד החקלאות.

אלכס קושניר: אין שום ספק שהנוכחות שלכם באזורים האלה, גם בערבה וגם בבקעת הירדן, עצם הנוכחות היא ערך בפני עצמו.

אלכס קושניר: אף אחד לא מזלזל בזה, בטח לא מי שיושב פה.

אלכס קושניר: מה שאתם עושים שם הוא דבר מופלא.

אלכס קושניר: אתם בעצם הופכים את האזור הזה לאזור חי ומחזקים את האוכלוסייה היהודית שם, וזה גם המשילות וגם ההתיישבות, הכול ביחד.

אלכס קושניר: לכן אני מסיק מן הדיון הזה – רשמתי לעצמי את שיעורי הבית, ומעבר לזה כמובן אקיים שיחה עם שר החקלאות עודד פורר על מנת להבין מולו איפה הדברים עומדים.

אלכס קושניר: אני חושב שאפשר להתקדם ולעשות דברים, אבל היעדים צריכים להיות ברורים, מציאותיים, כאלה שאפשר גם להשיג אותם וגם למדוד את עצמנו כל הזמן לאורך הדרך.

אלכס קושניר: אנחנו נעשה שיעורי בית ואז או שנערוך דיון נוסף או שנעשה פגישת עבודה משותפת ונראה איך מתקדמים.

אלכס קושניר: תודה רבה לכם על כך שבאתם.

אלכס קושניר: הישיבה נעולה.