הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 24, פרוטוקול מספר 60, 2022-05-31 10:30

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום במעקב אחר יישום החוק לעידוד וקידום של נשים בעבודה ושל התאמת מקומות עבודה לנשים, התשס"ח-2008.

עאידה תומא סלימאן: כפי שכולנו יודעים, זה דיווח מחויב על פי החוק לוועדה.

עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו עושות את הישיבה הזו בהשתתפות של עו"ד מרים כבהא, הנציבה לשוויון הזדמנויות בתעסוקה.

עאידה תומא סלימאן: אני עדיין זוכרת את הדיון שקיימנו ב-2018, כשהייתי גם יושבת ראש הוועדה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו גילינו אז שרק בתקופה מאוד קצרה לפני הדיון הועברה הסמכות לנציבות כדי לפקח על העבודה הזו וליישם את החוק.

עאידה תומא סלימאן: עיקר הדברים שבאו בחוק הזה הם גם לפרסם את החוק ואת התנאים של החוק, וגם לקרוא לעסקים לפנות למשרד ולהתמודד על אות ההוקרה לעסק שמקדם נשים ויוצר אווירה שוויונית בתוכו.

עאידה תומא סלימאן: אני עוברת על ההיסטוריה: בתשובות שקיבלתי אחר כך ובתגובה על החלטות המשרד – אז הבנתי שהמשרד, לפני שעבר אליכם, ואחר כך גם אתם כשהוסמכתם לעשות את זה, הוצאתם מכרז לחברה שבעצם תעשה את הבקרה ותבדוק את המתמודדים, ותחליט על קבלת האות.

עאידה תומא סלימאן: הייתה לנו ביקורת בוועדה על הנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אמרנו שלא ייתכן שסמכות שניתנה על פי החוק למשרד תעבור לחברה, כשגילינו באותה שנה ששלושה מהזוכים היו במקרה קליינטים של אותה חברה שקיבלה את המכרז.

עאידה תומא סלימאן: אז אנחנו ביקרנו את זה קשות והתשובה של המשרד לא הייתה שהם מבטלים את האאוטסורסינג, כלומר את הוצאת הסמכות לחברה; אלא אמרו שהחברה תתחיל לדווח אם יהיו בין המתמודדים אנשים או עסקים שהם בקשר איתם, ויפעילו יותר בקרה.

עאידה תומא סלימאן: אז אתם התחלתם ומיניתם ועדה מייעצת.

עאידה תומא סלימאן: היה אות ופרס שניתן פעם אחת עבור שנת 2014, אם אני לא טועה.

עאידה תומא סלימאן: בשנת 2017 נתתם את הפרס של שנת 2014.

עאידה תומא סלימאן: עד כמה שאני הבנתי, עוד לא ניתן עוד פרס.

עאידה תומא סלימאן: אני אשמח לשמוע את הדיווח, ואז אנחנו נתייחס.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברתי.

מרים כבהא: קודם כל, אני מודה לך מאוד על קיום הישיבה.

מרים כבהא: הנושא מאוד חשובה והדיון מאוד חשוב.

מרים כבהא: וכמובן, אנחנו כיחידה מקצועית שמשתדלת מאוד – הידיעה שיש גוף שאנחנו אמורים לדווח לו מכניסה אותנו עוד יותר לעשייה.

מרים כבהא: אני מודה לך מאוד.

מרים כבהא: (מציגה מצגת) כמה נקודות, בהמשך למה שגברתי ציינה.

מרים כבהא: אמנם נציבות שוויון ההזדמנויות בעבודה, על משאביה המצומצמים, לקחה על עצמה את הפרויקט הזה כי הוא פרויקט חשוב, ממש בליבת העשייה של הנציבות.

מרים כבהא: אמרנו שנגייס את כל המשאבים שדרושים לצורך הפרויקט הזה.

מרים כבהא: ובאמת, על אף הקושי, ממש ייעדנו משאבים שלמים, וזה לא פגע מבחינת המשאבים.

מרים כבהא: זה פגע בנו מבחינת פעילות אחרת.

עאידה תומא סלימאן: זה לא הגיע מהתקציב שמקודם המשרד נתן?

עאידה תומא סלימאן: אם אני לא טועה היו 1,200,000 שקל.

מרים כבהא: לא, הגיע תקציב.

מרים כבהא: זה צומצם ל-900 אלף, ועם הפלאטים שהיו לאורך השנה זה הצטמצם עוד יותר.

מרים כבהא: לא קיבלנו שום משאב של כוח אדם מעבר לזה, וזה פרויקט ענק שצריך לטפל בו.

מרים כבהא: אנחנו לקחנו על עצמנו, החל משנת 2018, את היישום של החוק.

מרים כבהא: עבדנו במהלך שנת 2018, כמובן בתיאום עם השרים.

מרים כבהא: בתיאום עם השר שהיה אז, חיים כץ, מינינו ועדה מייעצת.

מרים כבהא: אתם מכירים אותנו, לא צריך לספר על נציבות השוויון.

מרים כבהא: גם החוק מוכר לכם.

מרים כבהא: החוק מאוד-מאוד חשוב.

מרים כבהא: המטרה שלו היא באמת להנכיח את כל הנושא של התאמת מקומות עבודה לנשים, להביא את זה לפתחם של המעסיקים, לתגמל מעסיק שעושה בהקשר הזה – אבל יותר מזה: ממש לגבש תוכנית עבודה עבור המעסיקים, וככה אנחנו מתייחסים אליה.

מרים כבהא: הפרסום וכל המעטפת מסביב כדי לגרום למעסיקים להיחשף לתוכנית, הרבה יותר חשובים מההגשה עצמה.

מרים כבהא: בסוף השאלון שגיבשנו הוא תוכנית עבודה שלמה.

מרים כבהא: כמו שאמרתי, אנחנו קיבלנו את האחריות ב-2018.

מרים כבהא: עבדנו עם השר חיים כץ כדי למנות ועדה מייעצת ומועצה ציבורית שמלווה את התוכנית.

מרים כבהא: במצגת מוצגים חבריה.

מרים כבהא: עמדה בראשה השופטת בדימוס רונית רוזנפלד, שנבצר ממנה לבוא היום.

מרים כבהא: היא שופטת בדימוס של בית המשפט הארצי לעבודה.

מרים כבהא: מנציגי משרדי הממשלה הייתה אוה מדז'יבוז', שעכשיו החליפה אותה המנכ"לית.

עאידה תומא סלימאן: איילת רזין.

מרים כבהא: כן.

מרים כבהא: כמובן אני, נציגת אוצר שגם התחלפה עכשיו ותיכנס נציגת אוצר חדשה.

מרים כבהא: גב' יוליה איתן, ראש מינהל תעסוקת אוכלוסיות במשרד העבודה.

מרים כבהא: נציגי אקדמיה: ד"ר זאב לרר ופרופ' שרון רבין מרגליות.

מרים כבהא: נציגות ארגוני נשים: קודם הייתה מיכל גרא מרגליות, והחליפה אותה עכשיו גב' עינת פישר ללו, ועו"ד מהא שחאדה סויטאת מאיתך מעכי.

מרים כבהא: נציגת ארגון עובדים – עו"ד רעות רינצקי מההסתדרות הכללית החדשה, ונציגת מעסיקים – מיכל חילי וקסמן.

מרים כבהא: זאת הוועדה המייעצת שליוותה את התהליך מאז 2019 כשיצאנו לדרך.

מרים כבהא: בשנת 2019 היינו כמובן מאוד חדורי מטרה.

מרים כבהא: לא היו זומים, והיינו צריכים לתאם פגישות עם חברי המועצה.

מרים כבהא: זה היה מאתגר, ובגלל שבנינו את כל המעטפת מסביב לקח לנו הרבה זמן.

מרים כבהא: בסוף 2019, תוך כדי העבודה במועצה לגיבוש השאלון ואמות המידה – הרי למועצה לפי חוק יש אמות מידה שקבועות בתקנות.

מרים כבהא: היא הייתה אמורה לבחור מתוכן אמות מידה, להגיש המלצות לשר, והשר היה אמור לאשר את ההמלצות ולצאת לדרך.

מרים כבהא: אז במקביל יצאנו במכרז להעסקת מפעיל, אאוסורסינג, כי אנחנו במשאבים שלנו לא יכולנו להתמודד עם זה.

מרים כבהא: התחשבנו בהערות של גברתי לגבי ניגוד עניינים והחתמנו על הסכם ניגוד עניינים.

מרים כבהא: בתוך מכרז ההתקשרות יש סעיפים נוקשים של בקרה וליווי של צוות הנציבות לגבי כל מועמד ומועמד, כך שמה שהיה – זה ממש יושב לנו פה ואנחנו נמנע את התופעה הזאת.

מרים כבהא: נהיה ערניות לתופעה הזאת.

מרים כבהא: אני זוכרת אותך, בגוגל קטן יצאו לך כל השמות.

מרים כבהא: זה היה ממש ככה.

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: תוך כדי עשיתי גוגל.

מרים כבהא: גוגל קטן, זה היה ממש לא נעים.

מרים כבהא: אז למרות שלא הייתה לנו נגיעה לזה, אנחנו מיישמים ולוקחים את זה בחשבון.

מרים כבהא: נקווה שהפעם לא יקרה דבר כזה.

מרים כבהא: הספק שנבחר הוא מרטינס הופמן, ספק חדש ולא קשור למה שהיה קודם.

עאידה תומא סלימאן: סליחה.

עאידה תומא סלימאן: הספק הזה, מה בדיוק?

עאידה תומא סלימאן: איזו חברה?

מרים כבהא: מרטינס הופמן היא מפעילה תוכניות ממשלתיות, מלווה פרויקטים.

מרים כבהא: יש להם יחידת מחשוב שיכולה לקלוט את הנתונים ולפלח אותם.

מרים כבהא: הרי התהליך כולו מקוון.

מרים כבהא: אז גם יועצים שאנחנו מכשירים בעצמנו מבחינת חשיבה מגדרית – ממש ליווי שלם, הכשרה שלמה שמקבלים מנציבות השוויון, וגם העובדות שלי מלוות פנימית את התהליך.

מרים כבהא: כאילו, אנחנו לא ננטוש.

מרים כבהא: זה לא שגר ושלח – לא.

מרים כבהא: אנחנו נהיה מעורבות בכל כמעט.

עאידה תומא סלימאן: עד שנגיע לזה.

עאידה תומא סלימאן: שנים.

מרים כבהא: שמעי, אני יודעת שאנחנו משודרים, אבל יש נאחס שאופף את זה ואנחנו נתגבר עליו.

עאידה תומא סלימאן: את החוק.

מרים כבהא: את היישום.

מרים כבהא: החוק לא, אבל היישום.

מרים כבהא: בשנת 2020 סיימנו והיה לנו שאלון מוכן.

מרים כבהא: בתחילת 2020 התחילה הקורונה, ואז אמרנו – איזה קשב יש למעסיקים, שעכשיו הם בהישרדות?

מרים כבהא: יש סגרים, חלק עובד וחלק לא עובד, חלק בחל"ת.

מרים כבהא: למעסיקים הקטנים לא הייתה יכולת להידרש לזה, אז איך אנחנו מצטיירים כמשרד שבמקום לסייע למעסיקים אנחנו פתאום אומרים להם – זה היה ממש מנותק מהקשר.

מרים כבהא: אז אמרנו שבסדר – לא נלך בתוכנית המקורית.

מרים כבהא: הוחלט על ידי המועצה שאנחנו נגבש תוכנית לקורונה: לבדוק איך המעסיקים מתמודדים בקורונה.

מרים כבהא: זו הייתה החלטת המועצה.

מרים כבהא: אז שוב, לקחנו צוות משנה מכל המועצה כדי לזוז יותר מהר, ואז היו הזומים.

מרים כבהא: היו 11 פגישות, כי היה צורך להידרש לחלוקה.

מרים כבהא: יש מעסיקים שאולצו לצאת לחל"ת, אולצו לסגור.

מרים כבהא: סיימנו את שנת 2020, ואז רצינו לצאת, ושוב היינו בסגרים, וזה שוב היה מנותק מהקשר ולא ידענו איך להתמודד עם זה.

מרים כבהא: אז הגענו לשנת 2021.

מרים כבהא: בשנת 2021 אמרנו שאנחנו מוציאים על 2020, שנת הקורונה כולה.

מרים כבהא: לא היה תקציב.

מרים כבהא: לא רק שלא היה תקציב – גם ועדת החריגים באוצר לא אישרה לנו לצאת בקמפיין, כי זה היה מותרות.

מרים כבהא: רצינו לצאת בקמפיין, כי תוכנית כזאת בלי קמפיין, זה היה - - -

עאידה תומא סלימאן: אבל התקציב שלכם, של התוכנית הזו, הוא תקציב שהוא מעוגן בתקציב.

מרים כבהא: נכון, אבל - - -

עאידה תומא סלימאן: כלומר, היה לכם כבר את התקציב.

מרים כבהא: היה לנו תקציב, אבל היא החליפה - - -

עאידה תומא סלימאן: שנייה, מרים.

עאידה תומא סלימאן: ב-2019 קיבלתם תקציב.

עאידה תומא סלימאן: לא נעשה איתו – לא פרסום ולא קליטה והתמודדויות, וב-2020 קיבלתם.

מרים כבהא: נכון.

מרים כבהא: זו לא בעיה של תקציב.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, זו לא הייתה בעיה של תקציב, אז למה היה צריך אישור חריגים?

מרים כבהא: מי שעבד בתקופה שלא היה תקציב – אז מי שניהל בפועל הייתה ועדת חריגים באוצר, בחשכ"ל.

מרים כבהא: אליה היית צריכה להגיע עם כל פרויקט, גם אם יש לך תקציב, לא משנה.

מרים כבהא: פשוט צמצמו את ההוצאה הממשלתית והם החליפו את שיקול הדעת שלך.

מרים כבהא: הם פשוט אישרו פרויקט-פרויקט, וקמפיינים כמעט ולא אושרו.

נירה שפק: דווקא, סליחה שאני מתפרצת, כאחת שיושבת בוועדת כספים – מגיעים מסמכים.

נירה שפק: אני לא ישבתי אז, אבל מתואר פה תהליך ש- - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, אני יודעת על ועדת חריגים כאשר אין תקציב.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, יש ועדת חריגים, אבל כל הוצאה שהיא מעבר לתקציב, אני מבינה.

מרים כבהא: לא.

נירה שפק: מביאים אליהם כשאין תקציב.

עאידה תומא סלימאן: אבל התקציב הוא 1/12.

מרים כבהא: גם אם יש תקציב, לא אושרנו.

מרים כבהא: הנה, את יכולה להסביר.

מרים כבהא: רגע, שנייה.

מרים כבהא: אני חייבת להגיד: אני לא טיפלתי בזה בעצמי אלא חשבות המשרד.

מרים כבהא: אז היינו בזרוע העבודה.

מרים כבהא: אנחנו העברנו לחשבות, הם התמודדו והחזירו לנו תשובה שזה לא מאושר, אז לא היה לי הרבה מה לעשות כגוף מקצועי שלא קשור לוועדה הזאת.

מרים כבהא: ככה הסתיימה שנת 2021.

מרים כבהא: בסוף 2021 אושר תקציב, ואז זה היה כבר רחוק, הקורונה כבר לא רלוונטית, הוסרו כל המגבלות.

מרים כבהא: התכנסנו שוב, אמות המידה מוכנות, קמפיין מקצועי – אני רוצה תכף להראות לך מה הלו"ז שמתקיים עכשיו, לשנה עכשיו.

מרים כבהא: יחולק בנובמבר.

מרים כבהא: אמות המידה הסתיימו, הוועדה התאימה את השאלון שוב, הסתיימה.

נירה שפק: רק אפשר לאפס אותנו – לא הבנתי, לא כתוב כאן אם זה יוני 2021 או 2022.

מרים כבהא: אני מדברת על 2022.

מרים כבהא: ב-20 ביולי ייצא קול קורא לציבור – פלוס מינוס, אנחנו באמצע הכנת הקמפיין אבל זאת השאיפה: שב-20 ביולי ייצא קמפיין.

מרים כבהא: אגב, גם התחשבנו במה שאמרת בישיבה הקודמת: ייצא בשפות שונות, במגזרים שונים, כדי לאפשר להרבה מעסיקים מהחברה הערבית וגם החברה החרדית שיגישו.

מרים כבהא: נקווה שזה יהיה מגוון ככל שניתן.

מרים כבהא: יינתנו חודשיים של הגשה כדי שהמעסיקים יתארגנו על הרבה דאטה, וייקח לנו גם חודשיים היערכות של ניתוח הממצאים.

מרים כבהא: השאיפה היא שלקראת נובמבר, אחרי החגים יהיה אירוע של הצגת הזוכים.

ענת מימון: רגע, אני יכולה רק שנייה לשאול שאלה?

ענת מימון: הרי כל ההסדר הזה קבוע בחוק ובתקנות, והמחוקק קבע בחוק גם את המועצה וגם את המענקים ואותו ההוקרה, ויש תקנות שמפרטות את אמות המידה וגם קובעות שתוקם ועדה שהיא זו שתקבע את הפרסים.

מרים כבהא: נכון.

ענת מימון: אז למה אנחנו צריכים בכל פעם מחדש להמציא את הגלגל ולקבוע את אמות המידה?

ענת מימון: כאילו, למה לא להסתמך פשוט על התקנות ולפעול, וגם להקים את הוועדה?

מרים כבהא: לא, לא, אז אני אסביר.

מרים כבהא: כפי שגברתי יושבת הראש הזכירה, הייתה מועצה שסיימה את עבודתה.

ענת מימון: לא, אני מדברת עכשיו גם על הוועדה שצריך להקים.

מרים כבהא: אז אני מסבירה: היה צורך להקים את כל התשתית מאפס.

מרים כבהא: כבר לא היה.

מרים כבהא: מה שהיה – גם היה לא רלוונטי.

מרים כבהא: אז הקמנו מועצה ציבורית חדשה, שפעם אחת היא קובעת את אמות המידה.

מרים כבהא: מעכשיו זה הולך להתגלגל.

ענת מימון: אבל יש בתקנות אמות מידה.

עאידה תומא סלימאן: אבל זה מה שאומרת ענת.

מרים כבהא: לא, אבל בתקנות - - -

ענת מימון: לא כל ארבע שנים - - -

מרים כבהא: אבל בתקנות יש לך מבחר של אמות מידה, שהמועצה אמורה לבחור מתוכן.

ענת מימון: צריכה לבחור מתוכן.

מרים כבהא: נכון.

ענת מימון: אבל זה לא אמור להיות תהליך שלוקח כל כך הרבה זמן.

ענת מימון: הכוונה היא שזה יהיה כל שנה.

מרים כבהא: בסדר, אני אביא לעיונך בלבד, גברתי, כי זה עדיין לא פורסם לציבור וזה גם טעון אישור השרה – את השאלון.

מרים כבהא: אלה לא רק אמות המידה: את צריכה לגבש שאלון, שאלות ותתי שאלות.

מרים כבהא: אמרתי והסברתי: זו תוכנית עבודה שלמה שיותר מאשר היא בודקת מה יש, היא מסמנת לו מה צריך להיות.

מרים כבהא: בסדר?

מרים כבהא: אז לכן המומחיות.

נירה שפק: מי כתב את השאלון?

נירה שפק: זו החברה?

מרים כבהא: המועצה הציבורית.

מרים כבהא: אנחנו הכנו ואני מביאה לעיונך.

ענת מימון: השאלה אם זה בכלל ריאלי עכשיו שבכל שנה תיכנסו ללו"ז כזה, כי בעצם - - -

מרים כבהא: זה מה שאני מסבירה.

ענת מימון: זה ישמש בסיס?

מרים כבהא: זה ישמש בסיס.

מרים כבהא: תשמעי, אם השרה תישאר עוד כמה שנים, מן הסתם - - -

נירה שפק: מה זה אם?

נירה שפק: השרה תישאר עוד כמה שנים.

מרים כבהא: נכון, בתקווה.

מרים כבהא: אנחנו בהערכה גדולה אליה.

נירה שפק: דרג מקצועי לא מתעסק בפוליטיקה.

מרים כבהא: אבל זה פרס של שר.

ענת מימון: לא, היא אומרת שככל שתהיה רציפות.

נירה שפק: ברור לי.

נירה שפק: אני אומרת את זה: השרה בתפקידה.

מרים כבהא: אז אני חוזרת בי.

מרים כבהא: סליחה, ממש לא התכוונתי כמובן.

מרים כבהא: אני התכוונתי שאם הדרג הפוליטי יישאר בתפקיד - - -

נירה שפק: לא צריך.

נירה שפק: אפשר לדלג על זה.

נירה שפק: השרה תישאר.

נירה שפק: סליחה שאני מתעקשת, פשוט צורם לי לשמוע דרג מקצועי מדבר על פוליטיקה.

מרים כבהא: לא, אני לא מדברת על פוליטיקה.

מרים כבהא: אני הכי לא פוליטית.

מרים כבהא: אני אומרת – זה כפוף לאישור השר בכל שנה.

נירה שפק: מאה אחוז.

נירה שפק: כל שרה.

מרים כבהא: כל שר לוקח וחותם, מאשר את אמות המידה, או שרוצה אמות מידה אחרות.

מרים כבהא: אם הדרג הפוליטי ירצה לשנות את המודל, נצטרך לשנות אותן בהתאם, ואז התהליך שוב אותו תהליך.

מרים כבהא: אם מקובל, אז אנחנו נרוץ בכל שנה עם אותו שאלון.

מרים כבהא: נשפץ אותו, כמובן, ונעדכן מה שצריך לעדכן משנה לשנה.

מרים כבהא: גם אנחנו נלמד.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לשאול שאלה.

עאידה תומא סלימאן: אתם השקעתם מחשבה ואמרתם שבתקופת קורונה אתם רוצים להפוך את אמות המידה לתקופת הקורונה וזה.

מרים כבהא: המועצה הציבורית.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אתם.

עאידה תומא סלימאן: מבחינתי המועצה זה אתם הקמתם ואתם מנהלים.

עאידה תומא סלימאן: השקעתם בזה מחשבה שנה שלמה של פגישות, פיתוח אמות מידה ושאלון וכולי.

עאידה תומא סלימאן: האמת – אני מברכת על זה שהבנתם שבשנת קורונה ההתנהלות העסקית בנושא הזה תהיה שונה.

עאידה תומא סלימאן: מוזר לי שדווקא באותן שנה או שנתיים שהנשים הכי נפגעו, והעסקים פגעו דבר ראשון בנשים שעבדו – למה לא עשיתם, יישמתם, מדדתם?

עאידה תומא סלימאן: דווקא בתקופות שהן חירומיות והעסקים כן מרגישים?

עאידה תומא סלימאן: התפקיד שלכם הוא לא לעזור לעסקים.

עאידה תומא סלימאן: התפקיד שלכם, לפי החוק הזה, הוא לבדוק איך העסקים מתנהלים בכל מה שקשור בשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו, אני מבינה שלא אישרו לכם.

מרים כבהא: אני אתקן אותך: התפקיד שלנו הוא לא לבדוק את העסקים.

מרים כבהא: לפי החוק, התפקיד שלנו הוא פשוט לפרסם - - -

עאידה תומא סלימאן: לעודד, לשפר וזה.

עאידה תומא סלימאן: אבל כדי שתעשו את זה אתם צריכים לבדוק.

מרים כבהא: נכון, לגמרי.

עאידה תומא סלימאן: אתם לא תחלקו פרסים על ימין ועל שמאל.

מרים כבהא: לא, לגמרי, אבל הבדיקה היא בעקבות קול קורא.

מרים כבהא: כמו שהסברתי, כדי לפרסם את הקול הקורא, זאת הפעם הראשונה – אי אפשר היה לפרסם אותו בלי קמפיין תקשורתי שיזמין את הנשים שיגישו.

מרים כבהא: לי לא הייתה אפשרות לצאת.

מרים כבהא: הכל מוכן, השקענו מלא ישיבות.

מרים כבהא: זה חבל על העבודה שנעשתה, לנו ממש לא היה נעים לעבוד כל כך הרבה ובסוף להיתקל בקיר הזה.

עאידה תומא סלימאן: אוקי, אוקי.

עאידה תומא סלימאן: אז מאחר שנתתי לך להגיב לפני שסיימתי את השאלה אני אשאל את השאלה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי היא: האם הכנסתם בשאלון הזה חלק מהשאלות שהיו קשורות בהתנהלות בתקופות הקורונה?

עאידה תומא סלימאן: כי אז באמת אפשר לגלות מה קורה בתוך העסק הזה.

מרים כבהא: יפה, שאלה מצוינת.

מרים כבהא: כמובן.

מרים כבהא: השאלון החדש שעשינו הסתמך על שני הדברים: מיזוג והתאמה של השאלון המקורי שעשינו ב-2019 והשאלון שעשינו ב-2020 על תקופת הקורונה.

מרים כבהא: ניסינו ממש לעשות את השילוב, שלוקח בחשבון את שני הצדדים, אז המון מהשאלות שהתאמנו לקורונה נמצאות בשאלון הזה.

מרים כבהא: אני רק מבקשת שזה יהיה ממש לעיונכם.

מרים כבהא: זה עדיין לא פורסם והשרה עוד צריכה לאשר אותו.

עאידה תומא סלימאן: אוקי.

עאידה תומא סלימאן: אז שילבתם.

עאידה תומא סלימאן: כאילו, לשאלון תהיה אפשרות לדעת מה קרה בעסק, פחות או יותר, בתקופת הקורונה בעניין של התנהלות מול העובדות.

מרים כבהא: נכון.

מרים כבהא: איזון בית-עבודה, כל הנושא של עבודה מרחוק, שעות נוספות, תמיכה הורית.

מרים כבהא: ממש.

מרים כבהא: יש פה שאלות.

מרים כבהא: כמו שהסברתי מקודם, אנחנו מתייחסים לטופס הזה לא כאל שאלון בלבד כדי לתת אות.

מרים כבהא: יותר, לכל מעסיק - - -

עאידה תומא סלימאן: לדרבן בעצם.

מרים כבהא: כן.

מרים כבהא: לגרום לו לדעת שיש פרקטיקות שהוא יכול לאמץ, כדי שאם לא השנה, אז בשנה הבאה באמת יוכל להשתפר ולהתמודד.

מרים כבהא: לשפר פשוט את תנאי העבודה אצלו לנשים.

מרים כבהא: במצגת נראות אמות המידה שנקבעו בתקנות.

מרים כבהא: הולך להיות אות למעסיק קטן, למעסיק בינוני, למעסיק גדול, למעסיק גדול ביותר וגם למעסיק ציבורי.

מרים כבהא: כמובן, ייעדנו ניקוד מיוחד לכל מעסיק.

מרים כבהא: גם האותות והפרסים הולכים להיות שונים.

מרים כבהא: יכול להיות שלמעסיקים גדולים אנחנו לא ניתן פרס אלא רק אות, ולמעסיק קטן כן ניתן פרס כספי כדי באמת לדרבן ולעודד.

מרים כבהא: בנוסף יש קטגוריות של מענקים למנכ"ל.

עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת מענק למנכ"ל?

מרים כבהא: לא מענק, אות.

מרים כבהא: בנוסף לאותות, יש גם אותות אישיים למנכ"ל.

עאידה תומא סלימאן: לא, כי כתוב: קטגוריות להענקת אותות הכרה והמענקים – קטגוריות אישיות.

עאידה תומא סלימאן: אז צריך להוריד המענקים.

עאידה תומא סלימאן: אתם לא תתנו מענקים.

מרים כבהא: כן, אבל לא מענק.

מרים כבהא: לא.

מרים כבהא: לאנשים אנחנו לא ניתן.

עאידה תומא סלימאן: לא, זה מה שאני אומרת.

מרים כבהא: לא, צודקת לגמרי.

מרים כבהא: נכון.

מרים כבהא: צריך להוריד.

מרים כבהא: הולכת להיות גם קטגוריה למעסיק שמטפח העסקה של קבוצות מיעוט.

מרים כבהא: זו קטגוריה שאפשר לגשת אליה בנפרד, נשים מאוכלוסיות מיעוט.

מרים כבהא: יש לנו תנאי סף – מי המעסיקים שיכולים לגשת, שכמובן גם נקבעו בתקנות.

מרים כבהא: אנחנו עומדים על המשמר.

ענת מימון: רגע, ולגבי שנה הבאה, איך תניעו מהלך?

ענת מימון: יש פה פער שבעצם נוצר לנו, נכון?

מרים כבהא: ב-2022 אנחנו מחלקים את האות, בסוף השנה.

מרים כבהא: אז נכנסים ישירות ללופ וקובעים כבר גאנט.

מרים כבהא: השאיפה היא שבכל שנה בנובמבר יחולק האות.

מרים כבהא: יש לנו כבר גאנט מסודר.

מרים כבהא: יש לנו עד יוני היערכות, גם מבחינת מפעיל, מבחינת תקציבים, עד שהתקציב מגיע, קמפיין, למידה.

עאידה תומא סלימאן: מה התקציב שלכם לשנה הזו?

מרים כבהא: יפה.

מרים כבהא: אז התחלת להגיד שקיבלנו תקציב.

מרים כבהא: אנחנו ניסינו לשמור - - -

עאידה תומא סלימאן: ב-2021 לא ניצלתם את התקציב.

מרים כבהא: לא, גם ב-2019 לא ניצלנו.

מרים כבהא: אז ניסינו עד כמה שיכולנו לשמור – לא כל כך מתאפשר לנו, אבל התקציב שעומד לנו, השנה יש לי 1,700,000 שקלים שהצלחנו להעביר משנה לשנה.

מרים כבהא: זה גם כולל קמפיין שאנחנו נצא בו, כולל האותות לחלוקה, כולל המפעיל וכולל הדוח שנעשה אחר כך להפצה, כי אנחנו מתכוונים גם שנעשה דוח שמסכם את ההגשות ואת הלמידה שלנו, כדי שגם הציבור ילמד מזה.

ענת מימון: המועצה מסיימת בסוף ארבע השנים שלה?

מרים כבהא: ארבע שנים.

ענת מימון: מתי מסתיימות ארבע השנים?

מרים כבהא: הם מונו ב-2018.

ענת מימון: אז זה אמור להסתיים בסוף השנה.

מרים כבהא: כן, בסוף השנה.

ענת מימון: ואז המועצה החדשה שתקום אמורה כבר – כלומר, לא שוב נניע את כל המהלך הזה.

מרים כבהא: לא, לא.

מרים כבהא: כי השאלון כבר עומד, השאלות כבר עומדות.

מרים כבהא: אלא אם שינינו אמות מידה – כאילו, אם הדרג הפוליטי ביקש להתייחס לאמת מידה אחרת, ואז נצטרך לעבוד על אמת המידה הזאת ולהכניס לה את השאלות הרלוונטיות.

נירה שפק: אפשר לשאול שאלות?

עאידה תומא סלימאן: בטח.

נירה שפק: קודם כל, זה נורא עצוב לשמוע איך הגוף שאמור לקדם את הנושא הזה ואת המודעות של המגדר, בעצם הגוף שאמור להיות אחד משומרי הסף – הסבירו לנו איך כמה שנים הוא לא עבד.

נירה שפק: עכשיו, בין תקציב ללא תקציב, זה עצוב.

מרים כבהא: אני לא כל כך - - -

נירה שפק: לא צריך לענות לי על כל דבר.

מרים כבהא: מי הגוף שלא עבד?

מרים כבהא: לא הבנתי.

נירה שפק: הגוף, נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.

מרים כבהא: זה גוף שלא עובד?

מרים כבהא: לא הבנתי.

נירה שפק: רגע, אבל אני לא מנהלת איתך עכשיו שיחה.

מרים כבהא: לא, לא הצלחתי, אני צריכה להבין את מה שאת אומרת.

עאידה תומא סלימאן: מרים, תקשיבי לה עד הסוף ואז את יכולה להגיב.

נירה שפק: אני אומרת שבסוף, הגוף הזה, מבחינתי, בטח בנתון שהוצג פה – לא עבד.

נירה שפק: הסבירו לי בעיקר איך לא.

נירה שפק: אני, בתפיסת העולם שלי אומרת תמיד שאיך לא אני יודעת לבד, ואיך כן זה מה שצריך להגיד לי.

נירה שפק: בשביל להגיד איך לא – לא צריך להעסיק אנשים.

נירה שפק: זו מורכבות.

נירה שפק: אני לא אומרת שהסביבה לא הייתה מורכבת.

נירה שפק: אבל ראיתי הרבה דברים, אני לא ניהלתי את זה, אבל התיאום והגיבוש, ומיצוי הזמן לעבודת מטה אפקטיבית במגזר ציבורי – היא לא טובה בעיניי.

נירה שפק: אני מביעה את עמדתי הביקורתית כאן לדבר הזה.

נירה שפק: הדבר השני, שכבר מגיעים להחלטה ואז חוזרים ממנה.

נירה שפק: גם פה אני מביעה את דעתי: קורונה – זה לא נכון להגיד שעכשיו אין קורונה.

נירה שפק: קודם כל, הקורונה המשיכה.

נירה שפק: אני הייתי אתמול בדיונים על תקציב הפיצוי לעסקים בינואר-פברואר וגם בנובמבר-דצמבר.

נירה שפק: זאת אומרת, זה קיים, ואנשים מושכים את זה, ויש עסקים שעוד בתהליך ההתרעננות מזה ויש עסקים שנפלו.

נירה שפק: לכן, אני גם שמה סימן שאלה על קבלת ההחלטה שזה לא רלוונטי.

נירה שפק: מי אמר שזה לא רלוונטי?

נירה שפק: הייתי רוצה לדעת מה תהליך קבלת ההחלטות שהביא להחלטה שזה לא רלוונטי, אבל את זה אני אשאל את השרה.

נירה שפק: היא לא הייתה אז, השרה נכנסה ב-2021, אבל צריך ללמוד גם ממה שנעשה בעבר.

נירה שפק: דבר נוסף: מאוד חשוב ללמוד גם מה קרה.

נירה שפק: זה חלק מהתחקיר.

נירה שפק: מצבי משבר עוד יהיו לנו.

נירה שפק: הפעם זו הייתה פנדמיה, ולא חסר.

נירה שפק: אם היה לנו כבר משהו מוכן שעבדתם עליו והעשרתם אותו, שווה גם להסתכל בדיעבד ולהגיד למישהו תודה רבה, או נו-נו-נו, על התקופה שהייתה.

נירה שפק: זאת אומרת, אפשר גם לעשות חקר לאחור ולהגיד גם תודה על משהו שהיה.

נירה שפק: פה לדעתי זה פספוס, ממש פספוס בעיניי.

נירה שפק: חבל.

נירה שפק: זה היה יכול לתת לנו גם כלי מחקרי וגם כלי תמריצי: לבוא ולהגיד שבדאטה ששלחנו לקולות הקוראים ראינו שהיה כך וכך.

נירה שפק: זה ממש חבל לי, על הקורונה, שלא בוצע.

נירה שפק: אני שמה סימן שאלה על אותה חברה שזכתה שוב.

נירה שפק: זאת אומרת, כבר הוכח שמשהו לא היה בסדר.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: זאת חברה אחרת.

מרים כבהא: חברה אחרת.

נירה שפק: או שזאת חברה אחרת.

נירה שפק: אוקי, אז אני שאלתי וענית.

נירה שפק: אז הבנתי, אז מצוין.

נירה שפק: בשביל זה אנחנו מדברים.

נירה שפק: חברה אחרת, אז זה מצוין.

נירה שפק: צריך באמת לראות מה הערך – אני לא יודעת אם היה פטור ממכרז, לא פטור ממכרז.

נירה שפק: בכלל, אני בעד מינהל תקין.

נירה שפק: אני שואלת את זה, או שמה נקודת הארה, כי זה אחד הדברים שאנחנו רוצים לשנות.

נירה שפק: אני מסתכלת על הגאנט.

נירה שפק: הגאנט מפורט מיוני אבל לא מפורט לפני.

נירה שפק: אני חושבת שלא כדאי לעבוד על הקצה, ולכן צריך להציג את כל הגאנט.

מרים כבהא: במצגת.

נירה שפק: במצגת זה מופיע מיוני.

מרים כבהא: לא, אבל יש לשנת 2022.

מרים כבהא: אמרנו – עד עכשיו.

נירה שפק: לא, אז אני אומרת – תשימו את הגאנט הזה, כי זה גם גאנט למידה.

נירה שפק: אני אומרת לך שלפני שאני נכנסת לדיונים על נושא מסוים, אני בדרך כלל מחפשת פרוטוקולים מדיונים בעבר ומסמכים מדיונים בעבר.

נירה שפק: זה גם חומר שמלמד אותנו.

נירה שפק: לכן אני חושבת שזה נכון.

נירה שפק: לאור מה שאת מתארת על רמת השילוביות וההשתתפות – לתת יותר זמן מבין 12 החודשים לעסקים ובכלל למרחב האזרחי להגיב.

נירה שפק: את בעצמך אורמת שלוחות הזמנים הם כאלה שבעייתיים.

נירה שפק: באמות המידה הנבחנות, בשקף 10, מפריע לי שיעור פערי השכר.

נירה שפק: המילה הזאת מפריעה לי.

נירה שפק: לא צריכים להיות פערי שכר.

נירה שפק: זאת אומרת, אני שואלת – אם זה ב-30 אחוז אז אתה לא נכנס, 15 אחוז זה בינוני?

נירה שפק: לא, זה צריך להיות אפס.

ענת מימון: לא, אבל ככה זה גם בתקנות.

נירה שפק: לא, בסדר.

נירה שפק: אני מאירה את מה שמפריע לי.

נירה שפק: מה זה שיעור?

נירה שפק: אנחנו באים מעוד דוח, גם מה שהוצג פה על הכנסות למיניהן, על שיעור הנשים והפער ביניהן.

נירה שפק: הנושא הזה שכאילו אנחנו באות להוסיף או לצמצם פער – הוא בעייתי לי.

נירה שפק: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד, ואני אגיד אותו עדין – לא בגללי ולא בגללכם, בגלל המציאות שאנחנו חיים בה: דיברנו על זה שבוע שעבר והנה זה סוף-סוף יצא.

נירה שפק: לקח לי שנה להוציא ושיעבור ועדת שרים לחקיקה מימון נשים במועצות אזוריות, ה-15 אחוז.

נירה שפק: דרך אגב, זה אושר ואני עוד בלחץ, כי הפעלתי הרבה לחץ אבל זו קריאה טרומית.

נירה שפק: אנחנו יודעים כמה אפשר לקבור בין טרומית לראשונה ובין ראשונה לשנייה-שלישית.

עאידה תומא סלימאן: אם זה יגיע לוועדה הזו, זה לא ייקבר.

נירה שפק: אני אלחם על זה שזה יגיע לוועדה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אוקי.

עאידה תומא סלימאן: אבל ההחלטה היא שהוא עובר לוועדת חוק.

נירה שפק: אנחנו לא יודעים.

נירה שפק: מה שאני באה ואומרת: אנחנו נמצאים במציאות שבה כשאנחנו מנסים לצמצם פערים התגובות שאני מקבלת הן – עכשיו את מפלה גברים.

נירה שפק: ואז אנחנו באים ואומרים: סליחה, נכון.

נירה שפק: החוק הזה מפלה גברים, או מעדיף נשים.

עאידה תומא סלימאן: זאת העדפה מתקנת של אפליה שאורכת אלפי שנים.

נירה שפק: בדיוק.

נירה שפק: כאילו, כל אחד בוחר מאיפה להסתכל, אבל כשאנחנו מדברים על נשים, ובהקשר למה שאמרת כאן, לדבר הזה שהוא באמת חשוב – כשנשים לא מקודמות, כשאנחנו רואים את הנתונים שהוצגו, שככל שעולים בדרגות האחוז הולך ויורד, שהשכר הולך ויורד – יש לנו הרבה עבודה.

נירה שפק: לכן, הדבר הזה הוא כלי למינוף.

נירה שפק: מי שעושה את זה, לא צריך לקבל פרס.

נירה שפק: צריך רק להאדיר אותו ולתת לו תמריצים אחרים, ולא שווה ערך כסף, בעיניי.

נירה שפק: לא מגיע לאחד כזה מענק – הוא עושה את מה שנדרש.

נירה שפק: זה כאילו להגיד למישהו שלא עבר באור אדום איזה יופי.

נירה שפק: לא – אסור לעבור באור אדום.

נירה שפק: אז הדבר הזה מבורך, וכל שנה שהוא מתעכב מפריעה לי.

עאידה תומא סלימאן: תודה, חברת הכנסת נירה שפק.

עאידה תומא סלימאן: אני מסכימה איתך.

עאידה תומא סלימאן: אני זוכרת כשעבדנו מאוד קשה, והנה חברת הכנסת ענבר בזק – בדיוק דיברנו על הצעות החוק של שתיכן, שאמורות לעבור לוועדה כפי שהבנתי.

עאידה תומא סלימאן: אז בשעה טובה.

עאידה תומא סלימאן: אם יש לך תמיכת קואליציה, עם אחת מהאופוזיציה כמוני שתתמוך – זה יעבור.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שאני מסכימה איתך שחבל שאנחנו לא חיים בעולם אידיאלי.

עאידה תומא סלימאן: בעולם אידיאלי, מי שעושה אפליה, מי שמבצע אפליה – אמור להיענש על זה.

עאידה תומא סלימאן: כשעבדנו מאוד קשה והייתי מחוץ לכנסת, הובלתי את הקואליציה ששינתה את החוק בעניין ייצוג נשים ברשויות המקומיות.

עאידה תומא סלימאן: ההצעה המקורית שאנחנו כתבנו אז כארגוני נשים הייתה קנס למי שלא מייצג נשים – להוריד להם מהתקציב.

עאידה תומא סלימאן: אז אף אחד לא הסכים לעשות את זה, בעיקר מי שהטיל וטו אלה המפלגות הדתיות בכנסת שהטילו וטו על זה, והן היו בקואליציה אז.

עאידה תומא סלימאן: בסוף, חברות הכנסת שקידמו את זה מתוך המשכן, עשו את הפשרה של בונוס למי שכן מקדם.

עאידה תומא סלימאן: התפיסה הייתה שדווקא צריך שכולם יבינו שאפליה היא לא הדיפולט – זה לא המצב הנורמלי, וכאשר אתה לא עושה אפליה אתה מקבל בונוס.

עאידה תומא סלימאן: המצב הנורמלי הוא השוויון, ומי שעובר עליו או לא מבצע אותו – צריך להיענש.

עאידה תומא סלימאן: אבל זה במצבים האידיאליים.

עאידה תומא סלימאן: לצערי אנחנו לא חיים במצב כזה.

עאידה תומא סלימאן: ולכן, צריך לפעמים חוקים כאלה שיעודדו.

עאידה תומא סלימאן: את יודעת, זה כמו שאת מתייחסת לילדים הקטנים: את מעודדת אותם לעשות את הדבר הטוב, כי כנראה אנחנו נצטרך לחנך עוד הרבה דורות של ילדים גדולים ולתת להם בונוסים כאשר יתנהגו בצורה טובה.

עאידה תומא סלימאן: ואכן, זה מה שהחוק הזה היה אמור לעשות.

עאידה תומא סלימאן: ולצערי הרב, אפילו הכלי הזה – לא השתמשו בו כבר 14 שנה.

עאידה תומא סלימאן: השתמשו פעם אחת.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שזה לא שימוש חד פעמי של החוק.

עאידה תומא סלימאן: פעם אחת עשו את חלוקת האותות, ואני מאוד מקווה שזה לא יהיה.

נירה שפק: אנחנו סומכים עלייך.

עאידה תומא סלימאן: אני סומכת, אבל אני יודעת גם כן כמה אני סומכת על מרים.

עאידה תומא סלימאן: אני סומכת על הצוות, אבל אני גם יודעת שכאשר זה לא נמצא בסדר עדיפות גבוה אצל מקבלי ההחלטות והפוליטיקאים – הם יכולים לדחות את זה, בדיוק כמו שלא הסכימו להעביר את התקציב כדי שתוציא את זה לפועל לפני שנתיים.

עאידה תומא סלימאן: מצד אחד אני מצרה על כך, ובאמת, אני מעבירה ביקורת.

עאידה תומא סלימאן: החוק הזה הוא לא פחות משום חוק אחר שהמשרד אמון עליו.

עאידה תומא סלימאן: וכפי שהקצו תקציבים לשירותים אחרים, היו צריכים להקצות את התקציב כדי שיבצעו את העבודה שלהם.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב זה לא קרה.

עאידה תומא סלימאן: מעניין מאוד שנציגי משרד האוצר ביקשו פטור, כי יש תקציב.

עאידה תומא סלימאן: אני לא ידעתי על הקטע הזה – שלא אישרו תקציב בזמן שלא היה תקציב מדינה.

עאידה תומא סלימאן: הם ביקשו פטור מהישיבה היום - - -

נירה שפק: כמו שאני מכירה את מרים, היא לא תיתן לעשות את הדברים - - -

עאידה תומא סלימאן: כי בעצם אין להם מה לתרום לדיון, כי הם העבירו את התקציב ואין בעיות עם האוצר.

עאידה תומא סלימאן: אז הם גם ישמעו מאיתנו על זה.

עאידה תומא סלימאן: אוקי.

עאידה תומא סלימאן: רשומה ד"ר חולוד אבו חרפה.

עאידה תומא סלימאן: היא נמצאת?

עאידה תומא סלימאן: לא כרגע.

עאידה תומא סלימאן: נחכה לה.

עאידה תומא סלימאן: מיכל ליטמנוביץ' מארגון עבודה שווה.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': תודה ליושבת ראש הוועדה, ותודה לעו"ד מרים כבהא.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': עוד בפעם הקודמת, כשהיית יושבת ראש, דנו בזה אז כשהנציבות באמת קיבלה את החוק לידיה.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': אנחנו רואים שגם אז היה את הסיפור הזה שרק שנה ראשונה, ומי שקיבל אותו היו עיריות דווקא ולא חברות פרטיות.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': מבירור שלנו גם לא נשארו כספים צבועים.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': כלומר, החוק הוא מאוד-מאוד רזה.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': אחת הבעיות שלו היא גם העניין השיווקי, היחצ"ני שיש מאחוריו, ואנחנו מאוד-מאוד מבקשים, אם אפשר להוסיף לו את העניין הזה.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': כמו שאמרנו, מעבר לקול קורא אלא באמת פרסום, ואולי תוספת תקציב לדבר הזה, כי פרסום עולה המון כסף.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': לפרסם, וגם לפרסם וליחצ"ן חברות שזוכות בסופו של דבר ושעומדות בקריטריונים, מכיוון שזה זרז מאוד גדול ויש תחרות מאוד-מאוד גדולה גם על טאלנטים.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': היום אחת המצוקות הגדולות ביותר של ארגונים במשק הישראלי ובכלל זה גיוס ושימור עובדים.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': זאת עוד דרך בשביל לסייע להם.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': תמיד צוחקים עלי שאני קוראת לזה איזשהו שילוש קדוש: זו עבודה משותפת של עובדים, מעסיקים ומממשלה.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': מדינה.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': המדינה חייבת לתמוך בארגונים כדי שיבצעו את זה.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': גם ככה הם מרגישים איזושהי מצוקה, ובטח עם התיקון לחוק החדש של שכר שווה לעובד.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': הם נמצאים במצוקה ענקית, בבהלה ענקית, ואנחנו צריכים לתת להם איזשהו גזר כדי שיבינו שכדאי להם מעבר לפרס הזה של ה-150 אלף שקל, או תלוי באמת כמה זוכים בו.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': שיבינו יוצא להם מזה משהו יחצ"ני, שקל להם יותר לגייס עובדים אם הם נתפסים ככאלה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה; את רוצה שהמדינה תעשה יחצ"נות למעסיקים האלה?

מיכל מטיס ליטמנוביץ': לא, לא יחצ"נות.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': בקטע הזה שאם זכו בפרס ועמדו בקריטריונים – אז לפרסם את זה.

עאידה תומא סלימאן: אבל הם מפרסמים.

עאידה תומא סלימאן: הם לא יעשו קמפיין מזה, אבל הם יפרסמו.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': אז יפרסמו, מצוין.

עאידה תומא סלימאן: ושהעסק ישתמש באות שהוא קיבל.

עאידה תומא סלימאן: שהוא יעשה את היחצ"נות של העסק.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': כן.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': בפעמים הקודמות זה גם לא היה ברור מי קיבל, ולפני זה גם הקול הקורא לא היה מספיק ברור ולא מספיק עסקים קיבלו אותו.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': מאוד חשוב כן להוציא אותו החוצה.

עאידה תומא סלימאן: האמת שאני הייתי רוצה להשקיע את הקמפיין - - -

מיכל מטיס ליטמנוביץ': בפרס.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: לא בפרס.

עאידה תומא סלימאן: לא התפקיד שלי פה לעזור לעסקים, עם כל הכבוד.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהקמפיין צריך גם לשווק את הרעיון.

עאידה תומא סלימאן: לא רק לבקש התמודדויות, אלא שיהיה קמפיין שמסביר למה קידום נשים בעבודה ואווירה שתומכת בעבודת נשים יכולים לתרום לעסק עצמו.

ענת מימון: משתלם כלכלית.

עאידה תומא סלימאן: ומשתלמת כלכלית.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה חלק מהעשייה שצריכה להיות בתוך החוק הזה.

עאידה תומא סלימאן: אם היינו במצב שהמדינה באמת לוקחת ברצינות את החוק הזה, ולא היינו מקדמים שם תעסוקת נשים ופה שמים קצת כסף אלא הייתה ראייה שקושרת הכל ביחד – היו משקיעים משאבים יותר טובים.

עאידה תומא סלימאן: בשנה הבאה לא יהיו 1,700,000 שקל.

עאידה תומא סלימאן: השאלה אם יילחמו בתקציב הבא שבאמת לא יהיו רק 1,700,000 שקל אלא יקצו יותר.

עאידה תומא סלימאן: ותשמעו על אילו סכומים אנחנו מדברים.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': גרוש וחצי.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': אבל נמצאת פה חברת הכנסת ענבר בזק שגם מסייעת ודוחפת מאוד-מאוד את החוק.

ענבר בזק: כן, אני ממש רציתי להיות בדיון.

ענבר בזק: קראו לי להצבעות, אני מתנצלת.

ענבר בזק: אני אחזור אם אני אוכל אחר כך.

ענבר בזק: תודה.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': אני חושבת שיש פה גם גיוס של שרת הכלכלה, וזה מאוד-מאוד חשוב באמת, גם כדי לעבות את החוק מבחינת התקציב שלו.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': כמו שאמרנו, זה היה 1,700,000-1,500,000 שקל.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': זה סכום מאוד קטן לחוק שכזה.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: נאדרה, את רוצה להתייחס, מעמותת נשים נגד אלימות.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

נאדרה סעדי: אני מעמותת נשים נגד אלימות.

נאדרה סעדי: אני מרכזת את נושא תעסוקת נשים בתוך העמותה, בשני צדדים: בצד האדבוקטיבי וגם בצד בניית פרויקטים שיכולים להתאים לנשים, במיוחד אוכלוסיית נשים שורדות אלימות.

נאדרה סעדי: באופן כללי, לאחרונה עשינו מיפוי תעסוקתי בצפון, על מנת להבין מה קורה.

נאדרה סעדי: אני לא באה להציג נתונים – כולכם יודעים מה קרה אחרי הקורונה וכמה נשים ערביות נפגעו בעיקר מקורונה, כי נשים ערביות עובדות בעסקים קטנים, ורוב העסקים הקטנים שבתוך שכונות, כפרים וערים קטנות נסגרו.

נאדרה סעדי: אז רוב הנשים הערביות כבר איבדו את מקומות העבודה שלהן ולא חזרו.

נאדרה סעדי: בשבילנו בחברה הערבית הקורונה עדיין ממשיכה – כי כל עוד צל הקורונה ופגיעת הקורונה נמשכת, הקורונה נמשכה בעינינו.

נאדרה סעדי: שני דברים שעלו במיפוי שערכנו הם שיש תסכול מאוד עמוק בקרב נשים ערביות, בעיקר בנושא של הכשרות ובנושא של מציאת עבודה.

נאדרה סעדי: מה שקורה בחברה הערבית זו קבלה של עוד תעודה ועוד הכשרה, ובסוף הנשים יוצאות עוד פעם לתור האבטלה הגדול בלשכות התעסוקה אם בכלל.

נאדרה סעדי: אני שומעת על ההצעה שלכן ועל התוכנית, ואני חושבת לעצמי – למה תמיד לתת עידוד על דברים קטנים?

נאדרה סעדי: למה לא לחשוב לשבור את תקרת הזכוכית שעוד פעם חוסמת אותנו, כל הנשים ובעיקר נשים ערביות?

נאדרה סעדי: מה שחשבתי ורציתי להעלות: אם לתת מענקים לאותם מעסיקים, אז לחשוב על עשייה שהם עושים במהלך כל הזמן, ולא עשייה נקודתית.

נאדרה סעדי: הכשרות מכוונות תעסוקה: בשנות ה-90 הייתה עלייה מאוד גדולה מרוסיה, ואנשים הגיעו ללא הכשרה.

נאדרה סעדי: הוכשרו במטרה להיכנס לתפקידים מסוימים.

נאדרה סעדי: ככה אפשר לעשות גם עם נשים.

נאדרה סעדי: היום, גם בעולם התעשייה הכל מתוכנת.

נאדרה סעדי: לא צריך שרירים בשביל לעבוד בתעשייה – זה בסך הכל להפעיל מכונות פה ושם.

נאדרה סעדי: למה לא להכשיר נשים לעבודה כזאת?

נאדרה סעדי: זו עבודה שדרושה.

נאדרה סעדי: אנחנו יודעים שיש גל גדול של עולי רוסיה שעכשיו יוצאים לפנסיה ועוזבים את המפעלים בלי תפקידים.

נאדרה סעדי: זה אחד הדברים שגילינו בתוך המיפוי שלנו.

נאדרה סעדי: אלה עסקים פוטנציאליים שאפשר להכשיר נשים להיכנס ולעבוד בהם.

נאדרה סעדי: אם אנחנו רוצים לעשות את זה, צריך גם להתייחס לכל נושא התאמת מקום העבודה לנשים ולאימהות.

נאדרה סעדי: בנוסף, רציתי לדבר על עוד שלב מאוד חשוב – על העתקת בתי עסק.

נאדרה סעדי: מעסיקים שיכולים להגיע למקומות פריפריאליים, אל אנשים שלא יכולים להגיע אליהם – זה דבר מבורך, וזה דבר שאפשר לתת עליו מענק.

נאדרה סעדי: זה לא עולה הרבה תקציב, בדקנו גם את זה.

נאדרה סעדי: לפעמים מעבר ממקום למקום או להעביר חלק מבית העסק זה גם רווחי בשבילם.

נאדרה סעדי: אז לחשוב מחוץ לקופסה, ולא לשים קריטריונים שכל הזמן - - -

נירה שפק: רק לעדכן אותך שזה קורה.

נירה שפק: זה קורה.

נירה שפק: יצא קול קורא - - -

נאדרה סעדי: זה קורה אבל עדיין במינימום.

נירה שפק: לא.

נירה שפק: יצא קול קורא מדהים של העתקת מפעלים לפריפריה.

נירה שפק: יצא קול קורא של העתקת מפעלים לדרום ולעוטף עזה.

נירה שפק: יש מלא.

נאדרה סעדי: אז צריך לעודד את זה, וגם זה צריך להיות בקריטריונים של עידוד תעסוקה.

נאדרה סעדי: גיוון תעסוקתי, לשלב נשים ערביות.

נאדרה סעדי: אנחנו בפגיעה מאוד עמוקה בקרב נשים ערביות בקרב הקורונה.

נאדרה סעדי: אלה שלוש הנקודות שחשוב לי להעלות פה.

עאידה תומא סלימאן: לא, זה לא מחסום השפה.

עאידה תומא סלימאן: סתם תולים את זה במחסום השפה כדי - - -

נירה שפק: אני מקבלת את זה מנשים ערביות שמדברות איתי.

נירה שפק: שאומרות לי שאחד הדברים שהן מבקשות זה לעשות קורסים בעברית כדי ליצור את היכולת.

נירה שפק: אני מקבלת את זה כל כך הרבה.

עאידה תומא סלימאן: כי הכניסו לראש שלהן.

עאידה תומא סלימאן: היה גל של שלוש-ארבע שנים שרצו לעשות לגיטימציה או לתרץ למה לא מעסיקים נשים ערביות, והיה את כל הנושא של השפה.

עאידה תומא סלימאן: הפציצו את כולם בקורסי עברית.

עאידה תומא סלימאן: כל מה שעשו בלשכות התעסוקה – קורסי עברית, קורסי עברית.

עאידה תומא סלימאן: יש מחסור אדיר במקומות עבודה, ויש תחרות מאוד גדולה על כל מקום עבודה.

עאידה תומא סלימאן: לכן, הנשים הערביות בתחתית הסולם כשבאים לבחור.

נאדרה סעדי: ועוד פעם:

נאדרה סעדי: אני רוצה מאוד להשוות כל הזמן איך המדינה התמודדה עם העלייה בשנות ה-90, כשהגיעו גם אנשים שלא ידעו את השפה ועכשיו הם יוצאים לפנסיה כשהם גם לא יודעים שפה, ובכל זאת הם השתלבו בשוק העבודה.

עאידה תומא סלימאן: זה מאה אחוז, במיוחד כשנשים ערביות לומדות 11 או 12 שנים עברית, ולפעמים הן אקדמאיות שסיימו באוניברסיטאות בישראל, ובכל זאת אומרים להן שיש להן מחסום שפה.

נאדרה סעדי: לגמרי.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': אני חייבת להוסיף, סליחה על ההערה, לגבי מחסור במקומות עבודה: יש מצד אחד מחסור ומצד שני – חוסר ענק בעובדים.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': אז איפשהו ב-Gap – יש פה מצד אחד חוסר בעובדים ומצד שני מחסור - - -

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שיש בעיה בהכוון התעסוקתי.

עאידה תומא סלימאן: חוץ מזה, בואי – את יודעת מה?

עאידה תומא סלימאן: ואפרופו, לקשור את זה לשפה העברית.

עאידה תומא סלימאן: יש 12 אלף מורות בעיקר, אבל גם מורים, שיש להם תעודות הוראה מאוניברסיטאות ישראליות, שמובטלים ומובטלות, או עובדים בתעסוקה שהיא לא בהכשרה שלהם.

עאידה תומא סלימאן: מצד שני, צועקים שיש מחסור במורים, יש מחסור במערכת החינוך.

עאידה תומא סלימאן: למה?

עאידה תומא סלימאן: מה כל כך מסוכן בלהביא מורה ערבייה שמלמדים מתמטיקה לתלמידים יהודים?

עאידה תומא סלימאן: וואו, זה עלול לשבור סטריאוטיפים.

עאידה תומא סלימאן: הילדים הקטנים האלה עלולים להבין שערבים גם יכולים ללמד מתמטיקה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה.

עאידה תומא סלימאן: כאילו, איפה הראייה הכוללת?

עאידה תומא סלימאן: מדברים על מחסור אדיר במטפלות למעונות יום, ואנחנו מדברים על שפע ואובר של מוכשרות בעניין מטפלות במעונות יום באוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: תפתחו את החסמים, תפתחו את הגדרות.

עאידה תומא סלימאן: תנו לתעסוקה באמת להתנהל בצורה שתיטיב בסופו של דבר עם כולם.

עאידה תומא סלימאן: פה לא יהיו מובטלים ופה לא יהיה מחסור.

עאידה תומא סלימאן: אז 12 אלף מורות ומורים שלמדו באוניברסיטאות ועשו הוראה בתוך מדינת ישראל, לא יודעים את השפה?

עאידה תומא סלימאן: מה קרה?

עאידה תומא סלימאן: שלא ילמדו ספרות עברית, למרות שהיה לי מורה לספרות עברית שיכול ללמד בכל בית ספר.

עאידה תומא סלימאן: אפשר ללמד מתמטיקה, אפשר ללמד כימיה, אפשר ללמד ביולוגיה – זה אותו חומר לימודי.

עאידה תומא סלימאן: אז בכל זאת.

מרים כבהא: אני יכולה לענות?

מרים כבהא: גברתי, אני רוצה להתייחס להערות שאני מקבלת.

מרים כבהא: ב-2019 העבודה של המועצה הייתה מאוד יסודית.

מרים כבהא: לקח לנו הרבה זמן כי באמת התאמצנו.

מרים כבהא: אני מקבלת את הביקורת.

מרים כבהא: אנחנו באמת השתדלנו אחר כך לרוץ יותר מהר, אבל זה משהו שאני מקבלת.

מרים כבהא: לגבי הקורונה: השאלון התייחס לסגרים.

מרים כבהא: אחר כך זה כבר לא היה רלוונטי.

מרים כבהא: השאלות שהתייחסו לדברים קונקרטיים שהיו – לא לקחנו אותן.

מרים כבהא: כמו שאמרתי, שאלות שהתייחסו להתמודדות שהייתה בזמן הקורונה שולבו בשאלון הנוכחי, כך שזה לא פסח על העניין הזה.

מרים כבהא: בשאלון הזה באמת נתנו לזה גם התייחסות.

מרים כבהא: חשוב לי רק להדגיש משהו אחד: אנחנו היינו אז בזרוע העבודה, ואנחנו היום נציבות השוויון היחידה במשרד הכלכלה, והנושא הספציפי שזוכה לתמיכה מאוד נחרצת מצד השרה, כך שזה נושא שהוא בראש סדר העדיפויות שלה.

נירה שפק: אני לא יודעת אם ראיתם את התמונה שעכשיו רצה – אורנה עכשיו נמצאת וחתמה על הסכם.

נירה שפק: אני בכל פעם מסתכלת על התמונה הזאת, שהיא מצד אחד יפה ומצד שני עצובה.

נירה שפק: אני מראה את התמונה.

נירה שפק: אישה אחת מקשטת עשרה אנשים, והיא גם שמה צבע שמבליט אותה.

נירה שפק: אז מצד אחד זה טוב שיש ומצד שני זה נורא עצוב.

נירה שפק: אני סומכת על השרה הזאת.

מרים כבהא: לגמרי.

מרים כבהא: אז באמת אנחנו נהנים מהתמיכה שלה, והנושא הזה של קידום נשים.

עאידה תומא סלימאן: ככה כשעושים נורמליזציה עם מדינות המפרץ.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שמקבלים.

עאידה תומא סלימאן: שם לא מדברים על שוויון נשים.

נירה שפק: יש גם תמונות כאלה במדינות אירופאיות, בואו.

מרים כבהא: אנחנו זוכרים את התמונה של מרקל כשהיא הגיעה לפה.

קריאה: אנחנו לא מדינה אירופאית.

מרים כבהא: נכון.

נירה שפק: אבל דווקא היא זאת שהביאה את התמונה הזאת משם.

מרים כבהא: לי חשוב להגיד שהנושא הזה של קידום נשים הוא בראש סדר העדיפויות של השרה.

מרים כבהא: חשוב לי שזה יהיה על השולחן.

מרים כבהא: אני רוצה להגיד שבשנת 2021 לא פרסמנו קול קורא.

מרים כבהא: הדוח שהמועצה גיבשה, ואנחנו גם יכולים לשלוח אליכם – נשלח לשר שמולי.

מרים כבהא: רצינו ממש לצאת לדרך ואז באמת היה עיכוב מבחינת התקציב, ככה שלא היה קול קורא.

מרים כבהא: לא הגיעו מעסיקים שהיינו צריכים לפרגן להם על הגשות כי זה לא יצא עדיין.

מרים כבהא: עכשיו אנחנו ממש מתכוננים להוצאה.

מרים כבהא: ליחצ"ן חברות – אנחנו לא הולכים ליחצ"ן חברות, אבל כמו שהסברתי לגברתי יושבת הראש, אנחנו הולכים להפיץ – קודם כל יהיה לך טקס של חלוקת האותות, וגם הולכים לעשות דוח שכמובן יסכם ויתייחס לכל הנתונים.

מרים כבהא: כל מעסיק יכול להשתמש בזה איך שהוא רוצה.

מרים כבהא: עכשיו, אני מסכימה שהתקציב בשנה הבאה הולך להיות פחות.

מרים כבהא: השנה יש לנו, שנה הבאה – אנחנו לא יודעים.

מרים כבהא: אז אנחנו עכשיו בדיוני תקציב.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: אני מעדיפה את האמירה – אנחנו לא יודעים מה יהיה עם התקציב בשנה הבאה, ואנחנו ניאבק שיהיה יותר גדול.

מרים כבהא: זה המשפט.

מרים כבהא: אנחנו בדיוני תקציב ואנחנו נאבקים להוסיף משאבים לתוכנית הזאת.

מרים כבהא: אנחנו בנציבות השוויון לא מכשירים עובדים, אבל אנחנו עושים הרבה כדי לחנך את המעסיק איך באמת לגייס באופן מגוון.

מרים כבהא: יש לנו תוכניות שרצות לאורך שנה.

מרים כבהא: אנחנו ממש נותנים לו כלים איך לגייס, קובעים יעדים למעסיקים שעובדים איתנו, וחלקם באמת לאוכלוסייה הערבית.

מרים כבהא: יש לנו ממש הישגים של שילוב בתוך מקומות העבודה.

מרים כבהא: עכשיו, בתוך השאלון – מעסיק שלא עושה לא יעמוד בקריטריונים.

מרים כבהא: הוא לא יכול מהיום להיום להמציא דברים.

מרים כבהא: יש הרבה שאלות שמתייחסות לתהליכי עומק – תהליכים של הכשרות, של קידומים.

מרים כבהא: דברים שהוא לא יכול להמציא עכשיו כדי לענות על השאלון.

מרים כבהא: באמת השקענו מלא כדי להעלות ולתמרץ מעסיק שלאורך שנים מקדם, מכשיר, דוחף.

מרים כבהא: זה היה לי חשוב.

מרים כבהא: לגבי העתקת מקום מעסיקים: זה לא במנדט שלנו.

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אני שמחתי לשמוע שיצא קול קורא מהמשרד שקורא לאנשים לעשות העתקת מקום.

נירה שפק: אני מתנצלת, אני צריכה ללכת לדיון הבא.

מרים כבהא: ורק במשפט אחד על חסם שפה: אני חושבת שהוא לא חסם.

מרים כבהא: הוא אחד החסמים הקטנים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת, נירה, שהגיע הזמן לבקש לעבור לוועדה הזו.

מרים כבהא: אני ממש לא חושבת שזה חסם.

מרים כבהא: אני אתייחס להערה שלך לגבי שילוב נשים מורות.

מרים כבהא: היום אנחנו מקדמים יחד עם מרחבים פרויקט של שילוב – גיוון חדר מורים.

מרים כבהא: אנחנו מכשירים מעסיקים, מכשירים בתי ספר לקלוט מורים ערבים.

מרים כבהא: זה מיזם משותף שלנו ושל משרד החינוך.

מרים כבהא: נשמח לבוא אלייך ולהציג לך את העבודה שנעשית.

מרים כבהא: משלבים באמצעותם הרבה מורים ערבים, שמלמדים ערבית, מתמטיקה, אנגלית, מדעים.

מרים כבהא: זה ממש פרויקט מעולה שרץ.

עאידה תומא סלימאן: מה סדר הגודל של השילוב בשנה הזו?

מרים כבהא: בשנה הזו עוד לא קיבלנו תוכנית, אבל בשנה שעברה זה היה מעל 100.

מרים כבהא: בתקציבים שאנחנו יכולים, כמובן, אבל אני מבטיחה לך - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא במקרה שאלתי, מרים.

עאידה תומא סלימאן: כי אני שמעתי דוחות על גבי דוחות על פרויקטים כאלה – לא ממך; מארגונים אחרים שהתפארו והציגו תוכניות וזה.

עאידה תומא סלימאן: כשזה הגיע לשעת כושר שאלתי – כמה הצלחתם לשלב?

עאידה תומא סלימאן: 70.

עאידה תומא סלימאן: אני עדיין זוכרת את היעד ששם אותו השר שהיה שר החינוך בזמנו, פירון.

עאידה תומא סלימאן: הוא שם את היעד לשלב 500 מורים בתוך חמש שנים ובסוף לא הגיע.

מרים כבהא: נראה לי שיש יותר.

מרים כבהא: אנחנו נכנסנו השנה.

מרים כבהא: אני רוצה להגיד לך משהו: או שלא נעשה כלום, או שלפחות נפתח את הדלת.

מרים כבהא: מה שאנחנו עושים כנציבות שוויון זה לפתוח את הדלת.

מרים כבהא: אנחנו מקווים שברגע שאנחנו מכשירים את המעסיק, והוא קולט ונהנה ורואה את המאצ'ינג הטוב, זה יפתח את הדלת.

מרים כבהא: מבחינתנו, ככה אנחנו רואים את זה כארגון.

מרים כבהא: אני לא משרד החינוך, אבל אנחנו עושים את זה בחלקה הקטנה שלנו, שמכשירה מעסיק שמעודד הכשרה.

עאידה תומא סלימאן: מרים, כאשר אני מעבירה ביקורת על זה, אני יודעת מה במנדט שלכם ומה לא במנדט שלכם.

עאידה תומא סלימאן: אני מעבירה את הביקורת על המשרדים ועל מקבלי ההחלטות, ועל הממשלה שלא עושה משהו חוצה.

עאידה תומא סלימאן: משהו שהוא כולל, עם ראייה מאוד ברורה.

עאידה תומא סלימאן: לא שכל אחד מתעסק בחלקה הקטנה ומנסה, אלא שיהיה משהו עם ראייה ומדיניות מאוד ברורה, שבאה להגיד – אם מדברים על תעסוקת נשים ערביות, בואו נבנה משהו שחוצה.

עאידה תומא סלימאן: גם במשרד החינוך ייקחו את זה כמטרה, גם במשרד הכלכלה – בכל המקומות.

עאידה תומא סלימאן: כך אפשר באמת למנף את זה.

עאידה תומא סלימאן: אם מדברים על גיוון תעסוקתי – אז עושים את זה בכל מקום, ושמים את זה כיעד לכלל המשרדים.

עאידה תומא סלימאן: יש משרדים במדינה הזו שעדיין אין להם אפילו עובד ערבי אחד, במשרד שלם.

עאידה תומא סלימאן: ומדברים איתי על גיוון תעסוקתי?

עאידה תומא סלימאן: תתחילו מהבית.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': ויש מפלגות שאין להן אישה אחת.

עאידה תומא סלימאן: את זה אנחנו כבר יודעים.

עאידה תומא סלימאן: אבל סליחה – כספי ציבור ומשרדי ממשלה, זה בלתי מתקבל על הדעת שאין להם עדיין עובד אחד.

עאידה תומא סלימאן: אני פניתי בשבוע שעבר לנשיאת בית המשפט העליון.

עאידה תומא סלימאן: בשנתיים האחרונות קיבלו 72 מתמחים בבית המשפט העליון.

עאידה תומא סלימאן: כמה ערבים מתוך ה-72?

עאידה תומא סלימאן: מתמחה אחד.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': כמה הגישו?

עאידה תומא סלימאן: זאת שאלה שאני לא מצפה לשמוע אותה פה – כמה הגישו.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': לא, אני אגיד לך למה: כי יכול להיות שיש חסם.

עאידה תומא סלימאן: אתן שומעות את עצמכן?

עאידה תומא סלימאן: מצד אחד אתן יושבות להגן על גיוון תעסוקתי של נשים.

עאידה תומא סלימאן: ברגע שאני מזכירה ערבים מתחילים להעלות את השאלה?

עאידה תומא סלימאן: כמה ניגשו?

עאידה תומא סלימאן: אולי יש חסמים של שפה?

עאידה תומא סלימאן: אולי יש זה?

מיכל מטיס ליטמנוביץ': חברת הכנסת - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא מוכנה לקבל שאלות.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': אני חייבת להגיד לך, כי יש חסם - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, חברת הכנסת מבקשת עכשיו: זה לא פינג פונג.

עאידה תומא סלימאן: אבל אל תתגוננו.

עאידה תומא סלימאן: כשאני מצביעה על משהו, קחו את זה לשנייה ותחשבו עליו.

עאידה תומא סלימאן: למה כשאני מדברת על נשים באופן כללי לא שואלים אותי שאלות כאלה?

עאידה תומא סלימאן: כשמדברים על ערבים ישר קופצים לשאול?

עאידה תומא סלימאן: אותם אנשים שמגינים על גיוון תעסוקתי ושוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: זה לא מקובל.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': אבל אני מנסה לחזק - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מנסה להגיד משהו פה.

עאידה תומא סלימאן: ואני אמרתי אותו, וזהו.

מיכל מטיס ליטמנוביץ': ואני ניסיתי לחזק את מה שאמרת דווקא.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: לא שואלים אותי שאלות כאלה – אולי יש חסמים.

עאידה תומא סלימאן: כולנו יודעים שיש חסמים.

עאידה תומא סלימאן: אבל זה לא מתקבל על הדעת שבית המשפט העליון, עם כל הכבוד, כתובת לצדק ולשוויון – זאת לא דעתי, אבל ככה אומרים – ובסופו של דבר, מתמחה אחד מתוך 72? נו, באמת.

עאידה תומא סלימאן: ענת טהון אשכנזי, בבקשה.

ענת טהון אשכנזי: קודם כל, תודה רבה על הדיון החשוב וגם על ההצגה מצד הנציבות.

ענת טהון אשכנזי: שלוש הערות קצרות, גם בהתייחס למה שנאמר: ראשית, אנחנו, מבחינת המכון הישראלי לדמוקרטיה, מאוד מחזקים את הקשר בין ייצוג ושיפור מצבן של נשים לבין מענקים כספיים, כפי שגם תמכנו מאוד בהצעת החוק הנוכחית של ייצוג ברשויות המקומיות, וגם הראינו מודלים בעולם שמחברים בקשר הזה, מעודדים ומראים גם אפקטיביות של עלייה, בין מענקים כספיים לבין ייצוג.

ענת טהון אשכנזי: אז כך גם המענק הזה נראה כמובן מאוד מבורך.

ענת טהון אשכנזי: השאיפה שלנו היא רק לנסות לראות איך אפשר להגדיל את המענק.

עאידה תומא סלימאן: החלטתם כמה המענק?

מרים כבהא: עוד לא.

ענת טהון אשכנזי: בהקשר הזה, בהחלט אפשר לחשוב איך לייצר תוכנית פעולה שמאגמת את המשאבים מכל אחד מהמשרדים ולראות כמה אפשר לחזק את המענק הזה.

ענת טהון אשכנזי: האמירה שהמענק הזה הוא יחסית מצומצם היא אמירה שהיא לא נכונה מבחינתנו, מכיוון שהתפיסה היא שזה בעצם מנוע כלכלי אדיר ולכן צריך להשקיע בו הרבה משאבים.

ענת טהון אשכנזי: אנחנו נשמח לקחת חלק בקידום.

ענת טהון אשכנזי: נקודה נוספת מתייחסת להפרשי השכר, מהשנתונים שאנחנו פרסמנו רק השנה, ואני חושבת שהנתונים ידועים.

ענת טהון אשכנזי: רק נעשה ככה זום אין, על הפרשי השכר רק בין הנשים החילוניות והנשים החרדיות – 10,400 שקל שכר ממוצע לנשים חילוניות ו-6,900 שקל לנשים חרדיות.

ענת טהון אשכנזי: נתונים ביחס לנשים ערביות הם לא מאוד רחוקים: נשים יהודיות – 1,135 שקלים ממוצע שכר חודשי לעומת שכר ממוצע של 6,296 שקלים לנשים ערביות.

ענת טהון אשכנזי: כלומר, גם אצל נשים ערביות וגם נשים חרדיות הנתון הוא באופן משמעותי נמוך יותר, כאשר ידוע שאצל נשים יהודיות, ההפרש בינן לבין גברים הוא כ-30 אחוז.

ענת טהון אשכנזי: לכן, בקריטריונים, מה שאנחנו מציעים זה לא רק להגביר את ייצוג הנשים בשוק העבודה אלא למשרות איכותיות שמצמצמות את פער השכר.

ענת טהון אשכנזי: לאורך השנים המגמה של העלייה היא לא מספקת ולכן המענק הזה יכול להיות מבורך בהקשר הזה.

ענת טהון אשכנזי: דבר אחרון: אני חושבת שנכון לא לעשות קמפיינים לחברות שמקבלות את האות, אבל אם אפשר כן להראות מודלים טובים שהמעסיקים השתמשו בהם.

ענת טהון אשכנזי: מודלים שגם מגבירים, כאמור, לא רק את מספר הנשים אלא גם את איכות פרנסתן, וגם לא פוגעים בנשים תוך כדי יצירת התאמות תרבותיות.

ענת טהון אשכנזי: בהקשר הזה, כל מיני מודלים למשל של הפרדה מגדרית על חשבון העלאה של שילוב של עוד אוכלוסיות לא מקובלים, ולכן צריך לראות איך אפשר למנף את המודלים המוצלחים כדי לייצר עידוד של עוד חברות להשתמש במודלים האלה.

ענת טהון אשכנזי: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: האמת, זה מביא אותי לשאול אם יש ניקוד על כל אחת מאמות המידה.

מרים כבהא: כן, בטח.

עאידה תומא סלימאן: ודבר שני: שיעור פערי השכר – אתם בודקים את פערי השכר.

עאידה תומא סלימאן: זה יכול להיות שאין פער שכר מאוד גבוה בין גברים לנשים באותו עסק, אבל ממילא השכר הוא מאוד נמוך וניצולי.

עאידה תומא סלימאן: השאלה איך אתם בודקים את זה.

מיראל נח'ול: העניין של דרגות השכר, או הדרגות והדירוגים שהעובדים והעובדות נמצאים בהם, נבחנים לכל אורך השאלון בשאלות כאלה ואחרות.

מיראל נח'ול: בודקים את פערי השכר שנמצאים בדרגות ובדירוגים השונים לפי השאלון, אבל אנחנו גם מגשרים על הפער הזה בנתונים בשאלות אחרות: כמה נשים מקודמות, איפה הן נמצאות.

עאידה תומא סלימאן: לא, אני הבנתי את זה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי היא: יכול להיות שממוצע השכר בעסק ממילא כל כך נמוך, שאין כל כך פער בין גברים ונשים.

עאידה תומא סלימאן: אז הוא שוויוני בניצול.

עאידה תומא סלימאן: האם לתת לו אות?

מרים כבהא: נכון.

מרים כבהא: זה הדברים שאנחנו נצטרך לשקול.

מרים כבהא: הזכירו קודם את תיקון מספר 6 לחוק שכר שווה לעובדת והעובד, שלפיו מעסיק צריך לדווח על פערי שכר.

מרים כבהא: אנחנו בנציבות לקחנו את המושכות ופרסמנו הנחיות לציבור – איך לעשות, פרסמנו דוחות לדוגמה ונתנו כלים איך עושים.

מרים כבהא: עכשיו, לקחנו את המודל שעשינו בהנחיות ואנחנו נשתמש בו פה.

מרים כבהא: המעסיקים יפלחו, ואנחנו נראה בכל קבוצת עובדים דומים מה פערי השכר.

מרים כבהא: אנחנו נדע בדיוק מה קורה בכל פלח של קבוצה.

מרים כבהא: השאלה באמת איזה סוג מעסיקים יגישו, וזה משהו שאנחנו כמפעיל וכנציבות נצטרך לבחון את כל ההגשות, ולהתייחס.

מרים כבהא: זה משהו בשיקול דעת.

מרים כבהא: אבל העסקה איכותית, קידום עובדות לאורך כל השדרה, השקעה בקידום הנשים והכשרתן – אלה דברים שממש מול עינינו ואנחנו לוקחים אותם בחשבון.

מרים כבהא: כל הפרויקטים שלנו מתייחסים, לא רק לשילוב נשים.

מרים כבהא: הכוונה שלנו גם לשילוב איכותי, שהולם את הכישורים והולם את הפוטנציאל.

מרים כבהא: זו האג'נדה של הנציבות שאנחנו מקדמים לאורך כל הדרך לגבי כל האוכלוסיות, ופה ביתר שאת כמובן.

מיראל נח'ול: אני רק אוסיף נקודה קטנה אחת: הם גם מצהירים בהתחלה על זה שהם עומדים בחקיקת המגן של דיני העבודה, אז הם כן צריכים לעמוד בחוק.

מיראל נח'ול: עכשיו, זה כן - - -

עאידה תומא סלימאן: האם הכנסתם את הנושא של הטרדה מינית?

מיראל נח'ול: כן, כן.

מיראל נח'ול: בטח.

מיראל נח'ול: בתוך השאלון.

עאידה תומא סלימאן: אוקי.

עאידה תומא סלימאן: בסדר גמור.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: נשארה רשומה אצלי ד"ר חולוד אבו חרפה.

עאידה תומא סלימאן: תרצי להתייחס, גברתי?

עאידה תומא סלימאן: כי אנחנו נרצה לסכם את הדיון.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

אבו חרפה: שלום לכולם.

אבו חרפה: אני מעסיקה נשים, 90 אחוז מהעובדות אצלי נשים, ואני גם מייסדת העמותה של אישה חזקה.

עאידה תומא סלימאן: אפשר רק לדעת מה סוג העסק?

אבו חרפה: סוג העסק הוא שיווק אינטרנט.

אבו חרפה: נשים רוצות תמיכה, סביבה, וגם תיאום, גם משפחה.

אבו חרפה: הכל – היא רוצה שגם נתמוך בה.

אבו חרפה: אני, בעבודה שלי ובניסיון שצברתי, כשכל הזמן אני עם נשים, הרגשתי כמה חסר להן.

אבו חרפה: אני גם מרגישה שגם הן רוצות לעזור לעצמן, אבל לא יכולות.

אבו חרפה: מהבחינה שהן גם אימהות, וחייבות לעשות את הכל גם בבית ובכל מקום.

אבו חרפה: לפי דעתי, לפי מה שאני רואה, אני מבקשת היום ובאתי לכאן לבקש לבנות תוכנית מסודרת לתמוך בנשים בחברה הערבית.

אבו חרפה: להעסיק אותן וגם לתת להן את ההזדמנויות הטובות, שהן יכולות לעמוד בזה.

אבו חרפה: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: למי שמכיר את העבודה בוועדה, קודם כל הוועדה לא יכולה לבנות תוכניות.

עאידה תומא סלימאן: התפקיד שלנו לבקר את העבודה של המשרדים השונים ולנסות להתוות איזשהו כיוון.

עאידה תומא סלימאן: הוועדה עוסקת רבות בתעסוקת נשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: זה נושא שהוא נושא דגל, לפחות כשאני יושבת ראש הוועדה הזו, ואנחנו נמשיך לעסוק בנושא.

עאידה תומא סלימאן: טוב.

עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לסכם את הדיון.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל, אני רוצה להודות לנציבה מרים כבהא וגם לצוות של הנציבות – גם על הנוכחות בדיון וההתייצבות וגם על הפירוט שנתתן, על הדיווח.

עאידה תומא סלימאן: הייתי שמחה יותר אם היה לכן דיווח על עשייה שנעשתה ויצאה לאור, נגיד ככה.

עאידה תומא סלימאן: עשיתם מאחורי הקלעים, הנחתם את התשתית של השאלון, כינסתם ועדה מייעצת, שזה דבר טוב מאוד – לפחות מילאתם אחרי התנאים של החוק, בוא נגיד, כפי שצריך.

עאידה תומא סלימאן: אני מצרה על כך שהכלי הזה, שפיתח המחוקק כדי לעודד שוויון מגדרי – המדינה בעצם שמה אותו על המדף, ולא השתמשה בו לאורך 14 שנים ולא הוציאה לפועל.

עאידה תומא סלימאן: יש לי ביקורת מאוד חריפה נגד המשרד – בעיקר הקודם, שלא טרח באמת לנהל מלחמה, למרות הביקורת הקודמת שהייתה לנו על זה שהמשרד לא יישם את החוק.

עאידה תומא סלימאן: גם הפעם הם לא טרחו להילחם ולהיאבק כדי להביא את התקציב שהיה צריך להיות, כדי לבצע את העבודה כמו שצריך.

עאידה תומא סלימאן: במיוחד, הייתה כל כך הרבה ביקורת בתקופת הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: אני זוכרת שארבעה חודשים כשהייתי יושבת ראש ועדת העבודה והרווחה בתחילת הקורונה – ניהלנו דיונים והזהרנו מהפגיעה הקשה בעבודת נשים בתקופת הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: ועובדה: הראשונות שהוצאו לחל"ת ולאבטלה היו הנשים.

עאידה תומא סלימאן: במקום להשתמש בכלים שכבר קיימים בתוך המדינה, שפותחו לאורך השנים בהרבה עמל, כדי להגן על הנשים וכדי לקדם את תעסוקת הנשים, בעצם גם נגזלו התקציבים המגוחכים שהוקצו לחוק הזה.

עאידה תומא סלימאן: התקציב הוא תקציב מגוחך.

עאידה תומא סלימאן: מדינת ישראל צריכה להתבייש.

עאידה תומא סלימאן: אני מצפה, ואני אפנה לשרה האחראית על הנושא עכשיו, השרה אורנה ברביבאי, לנהל מאבק רציני בעת הכנת התקציב, כדי שהתקציב של יישום החוק הזה יהיה קצת פרופורציונלי למטרות הגבוהות של החוק הזה.

עאידה תומא סלימאן: זו נקודת המבחן, מה באמת עומד על סדר יומו של משרד: הקצאת תקציבים וביצועים.

עאידה תומא סלימאן: שני הדברים האלה בוחנים את ההצהרות הגבוהות שמדברים בהן על שוויון, על גיוון וכולי וכולי.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כן נעמוד על זה.

עאידה תומא סלימאן: כפי שאמרתי, אני מצרה ואני מקווה שהביצוע והמילוי אחרי הוראות החוק הזה לא יירשמו בהיסטוריה כדבר חד פעמי.

עאידה תומא סלימאן: זה קרה פעם אחת ב-14 שנים.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שלא נחכה עוד 14 שנים כדי לרשום בהיסטוריה שהחוק הזה בוצע.

עאידה תומא סלימאן: אני אצפה לקבל לידיים שלי גם דיווח כאשר תיפול ההחלטה – אפילו הודעה קטנה שיצאתם בקול הקורא.

עאידה תומא סלימאן: הודעה קטנה: קיבלנו החלטה על העסקים שעושים.

עאידה תומא סלימאן: וגם את הדוח שאתם תעשו בסוף.

מרים כבהא: נעדכן באופן שוטף.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נעמוד גם בקשר איתכם.

עאידה תומא סלימאן: אני מאחלת לכם באמת שתקבלו גם גיבוי מהמשרד ומהשרה, כדי שתקבלו תקציב יותר גדול כדי לבצע את העבודה.

עאידה תומא סלימאן: בעניין ההצעות שעלו בעניין של גיוון תעסוקתי ובעניין תעסוקה: כולם יודעים שאנחנו התחלנו סדרה של פגישות בתעסוקת נשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מחכות למסמך מהממ"מ על המצב הנוכחי כדי לקבוע את הישיבה השנייה בנושא, ואנחנו נמשיך לעקוב אחרי הנושא.

מרים כבהא: בהקשר הזה אני אשמח להמציא לך את מדד הגיוון שאנחנו מפרסמים בכל שנה.

מרים כבהא: אנחנו נוציא אותו ממש עכשיו, ויש בו השוואה חמש או שש שנתית לגבי השילוב של נשים ערביות, בין היתר, וגם פערי השכר – איך הם באמת לאורך כל השנים.

מרים כבהא: נשמח לשלוח לך את הנתונים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אז אולי לא רק תשלחו.

עאידה תומא סלימאן: אולי נציג את זה באחת הישיבות.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה לכולם.

עאידה תומא סלימאן: אני נועלת את הישיבה.