ועדת המשנה לתקציבי הספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 9, 2022-05-30 12:00

סימון דוידסון: צהריים טובים לכולם, שמח מאוד שהגעתם.

סימון דוידסון: הדיון היום הוא דיון חשוב מאוד, הוא נוגע לספורט הישראלי ולספורטאים שלנו.

סימון דוידסון: נעסוק בתהליכים לקראת הצבא ותוך כדי הצבא שפוגעים במאות ספורטאים במשך השנים, עשרות רבות כל שנה.

סימון דוידסון: דבריי מכוונים לכל ענפי הספורט, לא משנה באיזה ענף ניגע.

סימון דוידסון: אתן דוגמה לפני שאנחנו מתחילים: יושב לידי ספורטאי ששם את התעמלות המכשירים הישראלית על המפה – אלכס שטילוב.

סימון דוידסון: ארבע פעמים השתתף במשחקים האולימפיים, אלוף אירופה.

סימון דוידסון: אין מי שלא מכיר אותו ולא רק מהריקודים, אתי, אלא הרבה לפני.

סימון דוידסון: אלכס שטילוב, הספורטאי הגדול, בפעם הראשונה שהגיש בקשה לקבל מעמד ספורטאי – לא קיבל.

סימון דוידסון: הוא היה צריך לדחות את הגיוס שלו פעמיים כדי לקבל מעמד ספורטאי פעיל.

סימון דוידסון: גם לאחר שקיבל מעמד זה, בחצי שנה הראשונה לשירות, כמעט ולא התאמן מכיוון שתפקידו היה לסחוב ארגזים על הגב, מה שגרם לו להחמיץ אימונים, מחנות אימונים, תחרויות וכן הלאה.

סימון דוידסון: ארטיום דולגופיאט, אלוף אולימפי של מדינת ישראל.

סימון דוידסון: מי חשב שלמדינת ישראל יהיה אלוף אולימפי.

סימון דוידסון: אתם יודעים מה הוא עשה בצבא?

סימון דוידסון: היה עובד רס"ר.

סימון דוידסון: שש שעות ביום בשמש, בגשם, היה צריך לנקות, לסחוב ולהחמיץ אימונים.

סימון דוידסון: בסופו של דבר, כל הספורטאים שמגיעים לבסיסים שלהם, כדי להמשיך את הפעילות הספורטיבית שלהם ברמה הגבוהה ביותר תלויים בגחמות של המפקדת או המפקד שלהם.

סימון דוידסון: כל מה שאני אומר לכם הוא בתור אדם שהיה יושב-ראש איגוד השחייה.

סימון דוידסון: התעסקתי בזה יום-יום.

סימון דוידסון: לא אשכח מקרה אחד, דניס לוקטב, החמיץ אליפות אירופה כי היה חשוב מאוד שהוא יעשה שבוע אבט"ש.

סימון דוידסון: הוא החמיץ את ההשתתפות באליפות אירופה.

סימון דוידסון: חברים, נושא הספורטאים בצבא הוא נושא חשוב לספורט הישראלי.

סימון דוידסון: להלן כמה נושאים שיעלו בדיון: הקריטריון, היום, כדי להיות ספורטאי פעיל או מצטיין יש קריטריון שצריך לעבור.

סימון דוידסון: בשחייה מדובר על ניקוד בין-לאומי, בהתעמלות מדובר בתוצאות שצריכים לעשות באליפות אירופה וכדומה.

סימון דוידסון: בכדורגל אתה צריך להיות בסגל הנבחרת של נערים א' ואם אתה לא בסגל אז אתה לא יכול להיות בלופ של לקבל ספורטאי.

סימון דוידסון: אני יודע כמה מדינת ישראל עושה שגיאה עם הנושא של הקריטריונים.

סימון דוידסון: כדי לקבל מעמד ספורטאי אתה צרי להיות מצטיין בגיל 16, בכל ענף.

סימון דוידסון: אם אתה לא מצטיין בגיל 16 אין לך שום סיכוי לקבל מעמד ספורטאי.

סימון דוידסון: יש ענפי ספורט שבגיל 16 רק מתחילים את הפריחה שלהם ומגיעים לשיא בגיל 21-22.

סימון דוידסון: יש ספורטאים רבים, אלכס אחד מהם, שבגיל 16 לא עשו שום דבר, לא ידעו מי הוא.

סימון דוידסון: אבל, כשאלכס התגייס, חצי שנה לאחר מכן הוא היה שביעי באליפות העולם.

סימון דוידסון: יש דוגמאות משחייה, אתלטיקה והרבה מאוד ענפים.

סימון דוידסון: לאנשים האיגודים אין כמעט יכולת התערבות בנושא של קבלת מעמד ספורטאי בצבא.

סימון דוידסון: יש נושא של קריטריונים.

סימון דוידסון: יושב פה זאב עצמון, הוא אחראי באיגוד השחייה, שנים רבות אני מתמודד איתו בנושא, אין לו כמעט יכולת התערבות במי יקבל ומי לא, יש קריטריון וצריך ניקוד.

סימון דוידסון: אם יש ספורטאית מוכשרת שאין לה את הניקוד הזה, אין לה סיכוי לעמוד מול הוועדה וכך אנחנו מאבדים אותם.

סימון דוידסון: עוד ספורטאי, ועוד ספורטאית.

סימון דוידסון: יש בכל איגוד מנהל מקצועי, למנהל המקצועי אין אפשרות להשפיע על מי מוכשר ומי לא מוכשר.

סימון דוידסון: הוא לא יכול להצביע על מישהו שבגיל 16 הוא לא יודע מה ואנחנו יודעים שבעוד שלוש שנים תהיה הפריצה שלו, אבל אנחנו מאבדים אותו כי הוא כבר הולך לצבא.

סימון דוידסון: המזל חשוב לספורטאי, כשאתה מגיע למפקד שמבין מה זה להיות ספורטאי אז יש לך מזל ואתה יכול להתאמן כין שש שעות צבא ביום כעובד רס"ר, כסבל, הוא בלתי-אפשרי לספורטאי שצריך להתאמן פעמיים ביום, לפעמים שלוש שעות בוקר ושלוש שעות ערב.

סימון דוידסון: הספורטאים מסיימים את אימון הבוקר וצריכים לרוץ לבסיס שלהם ושש שעות לעבוד בתנאים לא תנאים, ולנסוע שעתיים באוטובוסים, כי הכלל אומר – מרחק אווירי של 60 ק"מ מהבית.

סימון דוידסון: מרחק כזה יכול לקחת בכבישים של היום גם שלוש שעות והוא צריך גם לחזור חזרה, והוא צריך לעשות אימון ערב.

סימון דוידסון: איך הוא יכול להיות ספורטאי.

סימון דוידסון: הדבר הכי גרוע שעליו אנחנו צריכים לדבר פה היום – יש לנו כאן את מפקד מיטב, תודה שבאת, זה כבוד גדול – צריך להבין שהספורטאים והספורטאיות הם אנשים מדהימים שיכולים לתרום לחברה ולספורט ולחינוך בצורה מאוד משמעותית.

סימון דוידסון: אם אלכס שטילוב או שגיא מוקי היו מגיעים לבית ספר שלוש פעמים בשבוע ומרצה לילדים ומשפיע על הילדים, הוא היה תורם למדינת ישראל הרבה יותר מאשר להיות עובד רס"ר או לגרוף עלים ברחוב ולהדליק ממטרות – שזה מה שרובם עושים.

סימון דוידסון: אנחנו צריכים להבין אחת ולתמיד שמאגר הספורטאים, כ-900 תקנים, חייב לגדול באופן משמעותי וחייבים להבין שהספורטאים הם אנשים שאפשר להציל אותם לטובת הילדים, לטובת החינוך, לטובת אגודות אחרות בספורט.

סימון דוידסון: יש אפשרות לעבוד איתם, הם אנשים מדהימים שיעשו מה שאומרים להם.

סימון דוידסון: ארטיום נשאר עובד רס"ר כי הוא לא עושה בלגאן, הוא שותק ועושה מה שאומרים לו.

סימון דוידסון: הדיון יהיה מעניין, כל מי שירצה ידבר.

סימון דוידסון: נתחיל עם אלכס שטילוב שביקשתי במיוחד שיגיע.

סימון דוידסון: אלכס הוא דמות ציבורית מאוד בולטת בעולם הספורט וחשוב שזה יבוא ממנו ושכולנו נבין שיש לנו בעיה שאנחנו צריכים לפתור.

סימון דוידסון: אלכס, בבקשה.

אלכס שטילוב: צהריים טובים לכולם, שמח מאוד שהזמנתם אותי.

אלכס שטילוב: בתור ספורטאי אולימפי לשעבר.

אלכס שטילוב: עשיתי שירות מלא בצה"ל, שלוש שנים ושלושה ימים – בלי קיצורים – ואני חושב שאחד הדברים החשובים הוא שלא הגורמים המקצועיים קובעים מי יקבל מעמד ספורטאי ומי לא.

אלכס שטילוב: ברוב המקרים מסתכלים על הנתונים היבשים, אם אותו מועמד הגיע להישגים או לא הגיע להישגים עד גיל 18.

אלכס שטילוב: אני לא הגעתי לשום הישג בנערים ולכן לא קיבלתי מעמד ספורטאי פעיל בפעמים הראשונות שביקשתי זאת.

אלכס שטילוב: ברגע שקיבלתי מעמד שכזה שמחתי כי הייתה לי אפשרות להמשיך את הקריירה הספורטיבית שלי.

אלכס שטילוב: דבר שני, הרוב תלוי במזל, איפה אתה נופל ועל איזה מפקד.

אלכס שטילוב: אם הוא בכלל מעוניין לעזור ולתמוך בך ומבין שספורט זה כל מה שעשית עד הצבא ואתה מתכוון לעשות את זה אחרי הצבא.

אלכס שטילוב: דבר שלישי שהוא מאוד חשוב, אני חושב שכל ספורטאי ישמח לעשות שירות משמעותי ולא לבוא לבסיס והעיקר להיות שש שעות או לחפש דרך איך לא לעשות עבודה פיזית.

אלכס שטילוב: אני חושב שספורטאי יכול להיות מאוד יעיל אם הוא ילך לבתי ספר וחוגים ויעבוד עם הילדים.

אלכס שטילוב: אני חושב שצריך לבוא שינוי ומודה לכם עבור ההזמנה.

אלכס שטילוב: אשמח גם לעזור בהמשך בכל מה שצריך.

סימון דוידסון: תודה רבה, אלכס.

סימון דוידסון: נעבור לסקירה מאת נציג מחלקת המחקר והמידע של הכנסת שאספה נתונים ותציג אותם.

סימון דוידסון: נציין שלפני שבועיים היה מאמר בישראל היום בנושא והוא נשען על הנתונים שהצגתם.

מיכה נוי: ( מלווה דבריו בהקרנת מצגת).

מיכה נוי: תודה רבה, שמי מיכה נוי ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, המסמך נכתב לבקשתו של חבר הכנסת סימון דוידסון.

מיכה נוי: בסקירה נביא את תמצית הדברים, נציג את תהליך קבלת המעמד ותנאי הישורת של הספורטאים, נתונים שקיבלנו מצה"ל על אודות הספורטאים וקשיים והצעות שיש בשירות של הספורטאים.

מיכה נוי: תהליך אישור מעמד הספורטאים נעשה על ידי שני גורמים מרכזיים: הצבא ומינהל הספורט.

מיכה נוי: הצבא מעביר את מספר המקומות שמתפנים במכסה למינהל הספורט, מינהל הספורט מבקש מהאיגודים את רשימות הספורטאים ובעצם מדרג אותם ברשימה שבהתאם לכך ועדת הספורט שיש בה שני נציגים מהצבא ואחד ממינהל הספורט, מדרגת את הספורטאים ונותנים את האישור למעמד שלהם.

מיכה נוי: ישנם שלושה סוגי מעמדות של ספורטאים בצבא: פעיל, מצטיין ועילוי.

מיכה נוי: לגבי פעיל ומצטיין אנחנו נעסוק בהמשך בהרחבה.

מיכה נוי: לגבי העילוי, אומר שהם מתגייסים אבל מקבלים דחיית שירות לאור העובדה שיש להם חוזה חתום בחוץ לארץ, לכן תנאי השירות שלהם פחות רלוונטיים.

מיכה נוי: לגבי דרישות מקצועיות אז יש קודם כל דרישות מינימום שנקבעו על ידי מינהל הספורט ובהתאם לזה כל ספורטאי יכול להיכנס לתהליך.

מיכה נוי: אם הוא לא עובר את תנאי הסף אז הוא לא נכנס לתהליך, אם הוא עובר את תנאי הסף אז יש 16 דרגות הישג שמדורגות מהגבוהה לנמוכה ובהתאם לזה מכניסים את ההישגים שלו וכך נקבעת דרגת ההישג שלו.

מיכה נוי: הדבר מושפע גם ממקומות פנויים במכסה – ככל שיהיו יותר מקומות פנויים כך יהיו יותר ספורטאים שמקבלים מעמד.

מיכה נוי: בנוסף, יש השפעה לשיקול דעת המנהל המקצועי.

מיכה נוי: לגבי תנאי השירות: ישנם שלושה תנאים מרכזיים והראשון הוא מרחק שלא יעלה על 60 ק"מ מהבסיס אל מתקן האימונים.

מיכה נוי: הדבר השני – ופה ההבדל העיקרי בין ספורטאי פעיל לספורטאי מצטיין – זה מספר השעות של השירות ביום.

מיכה נוי: המצטיין ישרת עד שש פעילות ביום בבסיס והספורטאי הפעיל ישרת יומיים מלאים ועוד שלושה ימים שבהם ישרת עד שש שעות ביום.

מיכה נוי: לגבי חופשות: לשני המעמדות האמורים יש עד 90 ימים של חופשה מיוחדת ועוד 120 ימי דח"ש בשנה במידה שהם זקוקים לכך.

מיכה נוי: נתונים שקיבלנו מצה"ל: מ-2017 ועד 2020 מספר המקומות במכסה עמד על 725 ספורטאים, ב-2021 הוא עלה ל-835 .

מיכה נוי: בתרשים השני אפשר לראות את החלוקה באחוזים למעמדות.

מיכה נוי: רוב הספורטאים המשרתים בצבא הם תחת הגדרת "ספורטאי פעיל", כרבע עד שליש מתוכם במעמד מצטיין, ומעט מאוד במעמד של עילוי.

מיכה נוי: התרשים הבא מתאר את שיעור הספורטאיות בתוך כלל הספורטאים.

מיכה נוי: ניתן לראות בגרף הירק האמצעי שישנה ירידה מ-2017 ועד-2021 מ-28% ל-21%.

מיכה נוי: זה תואם גם לשקופית הקודמת שראינו שרוב הספורטאים הם במעמד פעיל.

מיכה נוי: ניתן לראות בגרף התחתון, הכחול, שמציג את הירידה המשמעותית מ-23% ל-9%.

מיכה נוי: זה המעמד הפעיל.

מיכה נוי: נאמר שבמעמד מצטיין ישנה עלייה.

מיכה נוי: כדי לקבל הבנה מהם הקשיים של הספורטאים בצבא פנינו למינהל הספורט וגם לאיגודים השונים.

מיכה נוי: לא ארחיב בכל הדברים שעלו, הם מפורטים במסמך ומן הסתם יפורטו בדיון.

מיכה נוי: ניגע בשני דברים מרכזיים, הראשון הוא המרחק של בסיס השירות, כפי שהזכיר היושב-ראש, המרחק מבסיס השירות למתקן האימונים הוא גדול מדי יחסית לחלק גדול מהספורטאים.

מיכה נוי: 60 ק"מ ביום רגיל זה לוקח הרבה זמן.

מיכה נוי: זה דורש מהם נסיעה ארוכה במקום אימון או מנוחה.

מיכה נוי: הדבר הנוסף הוא שעות אימון.

מיכה נוי: יש ספורטאים שצריכים להתאמן ביום ולא בלילה, אם הם משרתים ביום אז בשעון חורף זה בא לידי ביטוי בצורה חזקה.

מיכה נוי: בשקופית הבאה תוכלו לראות הצעות שעלו ממינהל הספורט ומהאיגודים השונים.

מיכה נוי: גם פה אנחנו לא נרחיב, ההרחבה נעשתה במסמך וגם בטח שידברו על זה פה, בדיון.

מיכה נוי: שני דברים חשובים שהוזכרו קודם: שירות משמעותי כמורים חיילים או כמאמני כושר ושחייה, הדבר הנוסף הוא קיצור המרחק בין הבסיס למתקן האימונים שיעזור מאוד לספורטאים.

מיכה נוי: תודה עבור ההקשבה.

סימון דוידסון: תודה רבה, אלו נתונים יבשים שמחלקת המחקר והמידע מספקת על מנת שנבין שכל מה שאמרתי וכל מה שאמר אלכס הם לא דברים באוויר אלא מגובים בנתונים שנבדקו.

סימון דוידסון: המצוקה אמיתית, זה לא משהו שלא קיים, הוא קיים בשטח.

סימון דוידסון: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לחנן דנציגר, סגן מנהל מינהל הספורט שאמון על הנושא של חיילים ספורטאים בין יתר תפקידיו.

סימון דוידסון: חנן, בבקשה.

חנן דצינגר: תודה, סימון.

חנן דצינגר: אתייחס קודם כל למה שמיכה נוי התייחס.

חנן דצינגר: ניהלנו שיח רב, חלופת מיילים כמעט בלתי נגמרת.

חנן דצינגר: דרך קבלת הספורטאי: חשוב להבהיר את הנושא.

חנן דצינגר: קבלת מעמד ספורטאי מצטיין מתחיל למעשה במנהל המקצועי של האיגוד ובמנהל האיגוד.

חנן דצינגר: אנחנו מקבלים רשימות, אנחנו מבקשים מהאיגודים להעביר את הרשימות של הספורטאים שאמורים לקבל מעמד בצבא.

חנן דצינגר: אחרי שאנחנו דנים עם המנהלים המקצועיים, אם מנהלי האיגודים, בהתאם לקריטריונים הסדורים שיש עכשיו, אנחנו בוחרים או נותנים מעמד לספורטאים שמבקשים.

חנן דצינגר: לרוב, רוב הספורטאים שהאיגודים מבקשים – בשנה האחרונה, אני נמצא קצת יותר מחצי שנה בתפקיד – לא סירבנו לאף ספורטאי שעמד בקריטריונים או היה ליד לקבל מעמד ספורטאי פעיל.

חנן דצינגר: לאחר הדיון מול האיגודים הספורטאים מקבלים הודעה באמצעות האיגוד, שמהווה גורם משמעותי.

חנן דצינגר: האיגוד מודיע להם על מעמדם החדש ובהתאם לזה הצבא מגייס אותם.

סימון דוידסון: אתה אומר שההחלטה היא שלכם, של מינהל הספורט?

חנן דצינגר: הצבא הגדיל את המכסות.

חנן דצינגר: אני פותח סוגריים, הגעתי משירות אחר ולא הכרתי את המושג "ספורטאי מצטיין", הכרתי את הצבא ממקום אחר, אני רוצה להגיד לכם שאני נפעם מפעילות מפקד מיטב ומרס"ן מאור כהן שהם שני אנשים מדהימים.

חנן דצינגר: לא נתקלתי בידיים פתוחות ומושטות לכל רעיון שהבאנו, כל אתגר ששמנו בפניהם.

חנן דצינגר: לא נתקלתי פעם אחת בסירוב.

סימון דוידסון: אז הבעיה היא מינהל הספורט.

חנן דצינגר: אני לא יודע איך אתה מנתח את הבעיה.

חנן דצינגר: כרגע המכסות גדלו ל-835.

חנן דצינגר: בוחרים את הספורטאים על פי קריטריונים והם נבחרו לקראת מרץ על פי קריטריונים שהיו בשנה שעברה טרם הגעתי לתפקיד.

חנן דצינגר: ראינו שגם היום אנחנו צריכים לשנות את הקריטריונים כדי לראות איך אנחנו מקלים קצת בענפים הזה.

חנן דצינגר: ברוב הענפים אין בעיה, אנחנו יושבים עכשיו על המדוכה עם צוות מקצועי שכולל כמה מנהלי איגודים, הזרוע של הממשלה לספורט הישגי והיחיד לצעירים, ואנחנו בוחנים את הקריטריונים כדי לרענן אותם.

חנן דצינגר: אני לא רואה פה אשמים כי אני חושב שאין כמעט ספורטאי ברמה טובה, סבירה שעומד בהמלצות של אנשי המקצוע שלא קיבל מעמד.

חנן דצינגר: כמעט ולא שמעתי על ספורטאי כזה.

חנן דצינגר: אני מכיר קצת דוגמאות של ספורטאים שעשו כברת דרך ארוכה מגיל ילדות והגיעו לגיל 18 ולא עמדו בקריטריונים.

חנן דצינגר: אנחנו מבינים את הבעייתיות, אדוני, אתה באת מעולם הספורט וגם אנחנו וכולנו מבינים את הצורך במציאת פתרונות עבור ספורטאים צעירים.

סימון דוידסון: חנן, אתה מציג את זה יפה אבל המצב לא ורוד.

סימון דוידסון: אני בא מהשטח, עזוב חבר כנסת, אני יודע מה המצב ואני יודע כמה טיפלתי בזה.

סימון דוידסון: אנשים יתארו זאת בהמשך אז יש לנו בעיה.

חנן דצינגר: אני לא יודע מה היה פעם.

סימון דוידסון: עד לפני שמונה חודשים.

חנן דצינגר: אני יודע מה שמתחולל בחצי שנה שבה אני נמצא.

חנן דצינגר: ספורטאים שעומדים ליד הקריטריונים ויכולים לפרוח ולהצליח, נעתרנו לבקשות שלהם.

חנן דצינגר: זה תהליך שקורה פה.

חנן דצינגר: אני חושב שהאיגודים עושים עבודה נהדרת.

חנן דצינגר: הם מבינים את המשמעות שמי שמקבל מעמד של ספורטאי, יש לכך משמעות.

חנן דצינגר: גם האיגוד נותן משמעות למי שמקבל את המעמד וזה חלק מהשיח שאנחנו מנהלים עם האיגודים.

חנן דצינגר: זה לא שכל אחד שמצליח לבעוט את הכדור למסגרת מקבל מעמד של שחקן פעיל.

חנן דצינגר: הוא צריך להיות באיזשהו מקום.

חנן דצינגר: ראיתי פה את ערן עטיה, אני רוצה להחמיא לאיגוד הכדורסל.

חנן דצינגר: לא כל מי שמשחק כדורסל מקבל מעמד, ממש לא.

חנן דצינגר: הוא אומר שמי שיקבל מעמד בשיתוף שלנו – צריך לדעת שזה מגיע לו.

חנן דצינגר: זה חלק מתהליך ואני אומר את זה שוב: אנחנו עובדים מול האיגודים בצורה הדוקה ונענים כמעט לכל בקשה שלהם.

סימון דוידסון: שתי שאלות.

סימון דוידסון: שאלה לגבי המכסה, מ-2015 זה היה 725.

סימון דוידסון: היום אנחנו ב-2022 ויש לנו 835.

חנן דצינגר: נכון.

סימון דוידסון: אוקיי, לאיזו מכסה מינהל הספורט היה רוצה להגיע?

סימון דוידסון: לפי השטח, לפי ההתקדמות של הספורט הישראלי.

חנן דצינגר: לכמה שיותר, אבל יש פה תהליך שקורה, אתה יודע זאת כאיש ספורט.

חנן דצינגר: יש לא מעט ענפים חדשים שמתפתחים שעדיין אין שם מסות.

חנן דצינגר: ניקח למשל את תחום הסקייטבורד שהתחיל לא מזמן והוא יגדל בעתיד.

חנן דצינגר: יש כדורסל שלוש על שלוש.

סימון דוידסון: חנן, אני בא מעולם השחייה.

סימון דוידסון: בשנת 2016 קיבלתי איגוד שחייה עם 2,200 שחיינים, היום יש קרוב ל-7,500 שחיינים.

סימון דוידסון: יש אותה מכסה לספורטאים.

סימון דוידסון: הענף גדל פי ארבעה, ההישגים גדלו פי עשרה אבל יש אותה מכסה.

סימון דוידסון: יש פה אנשי איגודים שידברו עוד מעט.

סימון דוידסון: הנושא של המכסות הוא - - -

חנן דצינגר: אין בעיה של מכסות, סימון, יש לנו עוד 100 מכסות אבל אי-אפשר ששחיין גב ששוחה 57 שניות יוגדר כספורטאי פעיל.

סימון דוידסון: זאת הבעיה שלך, התוצאה לא מעניינת אותי, מעניין אותי הפוטנציאל שלו.

סימון דוידסון: יש עשרות דוגמאות לספורטאים שבגיל 16 היו כלום ושום דבר ובגיל 20 פתאום היו בגמר אליפות אירופה.

חנן דצינגר: אם המנהל המקצועי ימליץ עליהם אנחנו נקבל אותם.

סימון דוידסון: אבל זה לא יכול לקרות כי יש קריטריון של ניקוד בין-לאומי.

חנן דצינגר: סימון, אני אומר בצורה חד-משמעית - - -

זאב עצמון: אני זאב עצמון מאיגוד השחייה, אני אחראי על החיילים הספורטאים באיגוד.

זאב עצמון: אנחנו המלצנו עכשיו על שחיין שהאמנו בו, קיבלנו, היה לו ניקוד קרוב.

זאב עצמון: אני מגיש את החיילים שנתיים לפני שהם מתגייסים.

סימון דוידסון: על פי בקשה של המינהל.

זאב עצמון: ברור, כשהם מסיימים כיתה י"ב אנחנו מגיש אותם אבל שנה לפני כן יש תחרות קריטריונים כי הדיון במרץ והתחרות באפריל, כך באיגוד השחייה, אז הם צריכים באפריל לפני לקבוע את הקריטריון.

סימון דוידסון: אז אני לא טועה, בכיתה י"א הם צריכים לעשות קריטריון.

זאב עצמון: נכון.

זאב עצמון: פחות מגיל 17 הם צריכים להיות מאוד טובים.

זאב עצמון: התפתחות השחיין היא מאוחרת.

זאב עצמון: יש ילדים שיכולים להגיע לניקוד הרצוי כבר בגיל 14, אבל בגיל 16 הם נעלמים.

זאב עצמון: יש כאלה שמתפתחים בגילאי 16-17.

סימון דוידסון: מה קורה אם לשחיין בכיתה י"א יש את הנקודות שמספיקות לקריטריון, יש לו אפשרות לקבל מעמד ספורטאי?

זאב עצמון: לא.

סימון דוידסון: בבקשה, זה מה ששאלתי וזאת התשובה.

סימון דוידסון: אם אתה בכיתה י"א לא עושה את התוצאה ברמה הגבוהה אז אין לך סיכוי לקבל מעמד ספורטאי.

זאב עצמון: עכשיו יש אפשרות לדיון משלים ביוני אבל התחרות שלנו היא באוגוסט.

חנן דצינגר: אני רוצה לתקן, אדוני, אנחנו יושבים כאן בבית המחוקקים במעמד מכובד והדברים צריכים להיות ברורים.

סימון דוידסון: חד-משמעית.

חנן דצינגר: אנחנו עושים דיון גדול במרץ כדי שנכין את האנשים, אי-אפשר לעשות את זה בחופזה.

חנן דצינגר: תהליך של בקרה, קבלת הנתונים עד סוף דצמבר.

חנן דצינגר: בינואר יושבים עם מנהלי האיגודים, במרץ יושבים עם הצבא כדי לראות שאנחנו עומדים במכסות.

חנן דצינגר: אנחנו עושים תיקון קטן בספטמבר על סמך הבקשות שהאיגודים מגישים וכל הבקשות שהאיגודים מגישים, אם יבוא מנהל האיגוד ויגיד שהשחיין שוחה 56.4 ב-100 מטר חתירה ויש לו פוטנציאל לרדת ל-54 – הוא יקבל מעמד.

חנן דצינגר: אין לנו שום בעיה עם זה, אנחנו רוצים שהאיגוד יהיה גוף משמעותי בקבלת ההחלטות.

סימון דוידסון: נחזור אל חנן בהמשך.

סימון דוידסון: נמצא איתנו ראש מיטב, תודה שהגעת.

סימון דוידסון: שלא יהיה ספק, אנחנו בעד הצבא ובעד שכולם יתגייסו.

סימון דוידסון: אנחנו רוצים לעשות תיקונים שיהיו טובים יותר לספורט הישראלי.

סימון דוידסון: בבקשה, אדוני.

אלון מצליח: שלום רב, אני אלון, מפקד מיטב.

אלון מצליח: הסמכות לאשר ספורטאים מצטיינים בצבא היא אצלי.

אלון מצליח: כמה התייחסויות לדברים שהוצגו: כשם שחנן ציין, הוועדות מתכנסות במרץ של כיתה י"ב מכיוון שבאוגוסט מתגייסים ראשוני מסיימי התיכון.

אלון מצליח: אנחנו עושים את זה במרץ ולתת זמן לפני הגיוס כדי לדעת את זה.

אלון מצליח: בספטמבר אותה ועדה מאספת מתכנסת, זה כבר חודשים אחרי שהם סיימו כיתה י"ב .

אלון מצליח: בוועדה יושב חנן, אני יושב עם אנשים ויושבים נציגים נוספים.

אלון מצליח: אנחנו עובדים בצורה צמודה עם חנן וגם נחושים לעשות שינויים אם עולים דברים שאינם במסגרת כינוס ועדה.

אלון מצליח: כמו שציינת, בסוגיית המכסות עלינו משמעותית, לא באחוזים בודדים.

אלון מצליח: כרגע, אגב, כל עוד הקריטריונים - - - אין אפילו מספיק אנשים שימלאו את המכסה.

אלון מצליח: אני מניח שחנן יעשה עבודה פנימית כדי שנמלא את המכסות.

אלון מצליח: המכסה לא מהווה בעיה מנקודת המבט שלנו.

אלון מצליח: צריך לומר שבוועדה, צריך קצת, יש הרבה חוויות עבר להרבה אנשים אבל התחום התפתח, השתנה וגם אנחנו עשינו כל מיני שינויים.

אלון מצליח: יכול להיות שחוויה שהייתה לפני שנתיים ושלוש כבר אינה רלוונטית כרגע.

אלון מצליח: אגב, אם חנן יראה שהוא שינה את הקריטריונים ויש צורך להעלות את כמות המכסות, נשב ונעשה דיונים ונעלה אותם אם צריך.

אלון מצליח: הדברים צריכים לעלות בדיונים הפנימיים שאנחנו מבצעים כל העת בשיתוף מינהל הספורט.

אלון מצליח: ספורטאים אמורים להתגייס לצבא כי כך קבע בית המחוקקים הזה.

אלון מצליח: אם בית המחוקקים היה קובע שהם לא עושים צבא אז היינו במקום אחר.

אלון מצליח: אנחנו רוצים לעשות הכול כדי שהספורט שלהם לא ייפגע.

אלון מצליח: סוגיית מורים חיילים: בעבר היו המון מורים חיילים, הפרויקט נפסק בגלל משרד החינוך.

אלון מצליח: יש פה עניין של תקצובים והדבר הזה נפסק.

סימון דוידסון: זה היה פרויקט מוצלח?

אלון מצליח: לתפיסתנו כן, אבל צריכים להעיד גם אלה שמפעילים אותם.

סימון דוידסון: הם אומרים שהיה מוצלח מאוד.

אלון מצליח: אנחנו רוצים להחזיר חזרה, בשנה הקרובה מתגייסים - - -

סימון דוידסון: אבל רק 50 תקנים חוזרים.

אלון מצליח: לנו אין בעיה שיהיו גם 150 תקנים אבל אנחנו צריכים שהצד הקולט יקבל אותם.

אלון מצליח: עיסוק שלהם בהכנה לצה"ל הוא מבורך.

אלון מצליח: התחלנו עם 50 תקנים ונשמח להגדיל את זה עוד.

אלון מצליח: לא אנחנו החסם לדבר הזה.

אלון מצליח: בימים אלה אנחנו עובדים על מעמד נוסף - - -

סימון דוידסון: לגבי משרד החינוך, אתה יודע להגיד לי מה העלות התקציבית של זה?

אלון מצליח: לא.

אלון מצליח: אנחנו עובדים על מעמד נוסף.

אלון מצליח: צריך לומר, כשם שאמר חנן, לא כל הספורטאים שווים.

אלון מצליח: לא כל ספורטאי שווה לאלכס שטילוב או לארטיום דולגופיאט שזכה במדליה.

אלון מצליח: אנחנו רוצים ליצור עוד מעמד ואנחנו עובדים על זה עם מינהל הספורט.

אלון מצליח: למעמד זה נקרא אולי "ספורטאי אולימפי".

אלון מצליח: פעיל זה בסדר, מצטיין זה בסדר ויהיה לנו עוד קריטריון קטן.

אלון מצליח: אנשים חושבים שהגדרת "עילוי" מתארת את הכישרון, הכוונה היא רק לספורטאים שלומדים בחו"ל.

סימון דוידסון: הייתי מוריד את ספורטאי פעיל כי הוא לא רלוונטי.

סימון דוידסון: לפי מה שכתוב הוא לא יכול לעשות ספורט.

אלון מצליח: זה לא מדויק אבל - - -

חנן דצינגר: אין הבדל בין ספורטאי פעיל ומצטיין.

סימון דוידסון: אין הבדל?

חנן דצינגר: לא משמעותי.

סימון דוידסון: זה משמעותי מאוד.

אלון מצליח: זה תלוי בסוג הספורט, מתי האימונים, זה מעט מורכב.

אלון מצליח: יש אתגר נוסף שקשור בשיבוצים.

אלון מצליח: מחד, אתם מבקשים בדוח למצות את הפוטנציאל שלהם.

אלון מצליח: מצד שני, אם אני אמצה את הפוטנציאל שלהם אז תבקשו לא להפריע להם באימונים.

אלון מצליח: זה מן אתגר שאנחנו מתמודדים איתו, לשבץ 835 כאלה, ואני רוצה לומר שהם לא המצטיינים היחידים שיש בצבא.

אלון מצליח: יש מוסיקאים מצטיינים, רקדנים מצטיינים, יש אומן פעיל.

סימון דוידסון: מוסיקאי מצטיין מנגן בתזמורת - - -

אלון מצליח: זה לא השולחן אבל אומר לך שרקדן מצטיין זה הרבה יותר קשה מכל מה שעומד בפני כל מי שיושב כאן.

אלון מצליח: כל להקות המחול בארץ רוקדות משעה 08:00 עד שעה 16:00.

אלון מצליח: שוב, זה אתגר משמעותי וזה כבר אלפים.

אלון מצליח: אתה לא מדבר פה על 20-30 חיילים.

אלון מצליח: מחד אתם רוצים שניתן להם למצות את עצמם ומאידך לא לתת להם משהו משמעותי כדי לא לפגוע להם באימונים.

אלון מצליח: שימו לב, אדם כזה יכול להיעדר 180 ימים בשנה – 120 ימים בדח"ש ועוד 90 ימי מיוחדת.

אלון מצליח: זה אפילו יותר, זה מגיע ל-210.

סימון דוידסון: אין ספק שזה החייל הכי לא כדאי למפקד שלו.

אלון מצליח: זה לא קשור לכדאי, אנחנו לא מחשבים בצבא על פי כדאיות, יש חוק שירות חובה ולכן אנחנו מגייסים את כולם לא משנה כמה יש כדאיות.

אלון מצליח: אני רוצה לומר שיש אתגר בזה.

אלון מצליח: אנחנו עוסקים בזה ומנסים לשפר ומורים חיילים זה חלק מהעניין.

אלון מצליח: אני חייב לומר לך שכקצין בצבא לא עושה לי טוב שספורטאי מצטיין פותח ש"ג.

אלון מצליח: מצד שני, לא ארצה לתת לו להיות מש"ק קליעה אם הוא לא יוכל לבצע את התפקיד כמו שצריך.

אלון מצליח: שני דברים אחרונים, אנחנו ערים למורכבות של השירות עצמו ולחשיבות המפקד.

אלון מצליח: אנחנו ערים להרבה בעיות שעולות ומרכזים מוקד שייתן מענה ישיר לספורטאי בתיאום עם המינהל.

אלון מצליח: הספורטאי יוכל לפנות למוקד אם יש בעיות.

אלון מצליח: אין ספק שלמפקד זה או אחר מגיע ספורטאי פעם בחיים והוא לא מקבל אותו כמו שצריך.

אלון מצליח: אנחנו ערים לזה וננסה לשפר.

אלון מצליח: הדבר האחרון, כשנבחן את הסיפור של המעמד החדש נראה אם צריך לעשות המרות ממעמד פעיל למעמד מצטיין ונבחן את זה.

אלון מצליח: צריך לומר שאנחנו עובדים וכל הדברים עולים אלינו מהמינהל.

אלון מצליח: השיח הוא כמעט יום-יומי ואנחנו לא ממתינים רק לוועדות.

אלון מצליח: גם בוועדה עצמה היה כתוב בדו"ח שאושרו 80%, אני ניהלתי את הוועדה האחרונה, לא נפסל אחד שמינהל הספורט ביקש.

אלון מצליח: היחידים שלא אישרנו היו כאלו שלא שיתפו פעולה עם רשויות הגיוס והשתמטו מצווים.

אלון מצליח: התקשרנו לילדים שאלנו אותם אם הם רוצים לשרת בסיירת או להמשך כספורטאי, אם הוא אמר שהוא רוצה להמשיך כספורטאי אז הורדנו אותו מכל יעד אפשרי ואנחנו מבינים את הדבר הזה.

אלון מצליח: אנחנו מבינים את הטענות שאתה מעלה אבל לתפיסתנו המצב היום שונה מעט מהעבר אבל האחרים יעידו.

סימון דוידסון: אלון, לגבי המרחק של הבסיס מאזור האימונים.

סימון דוידסון: אנחנו יודעים שמה שהיום 60 ק"מ בכבישים זה לא מה שהיה לפני 20 שנים.

סימון דוידסון: הזמן ההגעה לבסיס הוא קריטי.

סימון דוידסון: אתן דוגמה, ספורטאי שמתאמן בווינגייט וצריך להגיע לתל השומר צריך לנסוע בשלושה אוטובוסים.

סימון דוידסון: הנסיעה לתל השומר לוקחת לו יותר זמן מאשר להגיע לאשדוד.

סימון דוידסון: האם יש רצון לעשות שינוי?

סימון דוידסון: השעות על הכבישים קריטיות לספורטאים.

אלון מצליח: זה נכון, נבחן את זה כשנבחן את הכול.

אלון מצליח: צריך לומר גם שאין ספורטאי מצטיין שלא רוצה לשרת בווינגייט.

אלון מצליח: 50% מהספורטאים רוצים לשרת בווינגייט.

אלון מצליח: גם אם הייתי רוצה להכניס את כולם לא הייתי מצליח.

אלון מצליח: אני צריך ארבעה ווינגייט בשביל שזה יהיה.

אלון מצליח: אין ספק שאם הוא נוסע בתחבורה ציבורית זה יכול להוות אתגר.

אלון מצליח: זה מאוד תלוי איפה הוא גר והאם הוא צריך לעבור בבית ולהביא ציוד.

אלון מצליח: נבחן את זה ונוריד את מספר הקילומטרים אם יתאפשר.

אלון מצליח: הקילומטרים לא חשובים כמו זמן הנסיעה.

אלון מצליח: אתה צודק, אנחנו נבחן את זה במסגרת העבודה כולה.

אלון מצליח: נבחן בכלל את כמות הימים שיש לכל אחד מהם.

אלון מצליח: יש לזכור שלרשות החייל הספורטאי עומדים המון ימים שבהם הוא יכול להגיע לבסיס.

אלון מצליח: אם זה לא מספיק – וזה הספיק עד לפני כמה שנים – אז נעדכן.

סימון דוידסון: אתה מדבר על המיוחדות.

אלון מצליח: מיוחדות ודחיית שירות.

אלון מצליח: יותר מזה, אנחנו מקצרים שירות להרבה ספורטאים, אנחנו נותנים להם לטוס למדינות אסורות.

אלון מצליח: לדוגמה: יש מדינות ערביות שלחיילים אסור לנסוע אליהן ואנחנו נותנים להם אישור חריג להגיע לשם.

אלון מצליח: גם אם זה אומר שצריך לקצר שירות, אני אישית עוסק בזה.

אלון מצליח: אנחנו קשובים למה שאפשר.

אלון מצליח: לפעמים הדברים לא עולים אלינו וזה משהו אחר.

אלון מצליח: אני לא יודע להתווכח עם תחושות.

סימון דוידסון: אספר על התחושות שלי, לפני הגעתי לכנסת ניהלתי, אימנתי והייתי יושב-ראש האיגוד.

סימון דוידסון: לפני חנן דנציגר היה מישהו אחר, ואני אומר לך שכל תשובה שקיבלתי במשך כל השנים הפנתה אליכם, אל הצבא, אתם אשמים.

סימון דוידסון: "הצבא לא מאשר, הצבא לא נותן, תפנה לצבא".

אלון מצליח: אבל הנה, קיבלת תשובה ש - - -

סימון דוידסון: אז אני אומר לך מהן תחושות הספורט הישראלי.

סימון דוידסון: אם הדברים משתנים אז אני מברך על כך אבל נעקוב ונראה שזה קורה כי הנושא הזה בדמי.

סימון דוידסון: תודה רבה, אלון.

אלון מצליח: השנה אישרנו בפעם הראשונה ספורטאים פראלימפים כספורטאי מצטיין.

סימון דוידסון: מדהים.

אלון מצליח: למרות שהם מתגייסים כמתנדבים היה חשוב לנו מעבר למכסות, יש לנו שבעה כבר.

סימון דוידסון: מאחוריך יושבים אלופי ישראל ברוגבי כסאות גלגלים שהגיעו במיוחד לכנסת, הם יקבלו תעודת הוקרה בסוף הדיון.

סימון דוידסון: אנחנו מעניקים תעודת הוקרה בסיום ישיבות הוועדה.

סימון דוידסון: יש איתנו היום גם נציגי ענף הורדות הידיים שנוקיר אותי.

סימון דוידסון: תודה, אלון.

סימון דוידסון: מאור כהן, אתה רוצה להוסיף?

סימון דוידסון: הסבר לי מה התפקיד שלך.

מאור כהן: שלום לכולם.

אלון מצליח: מאור הוא ראש מדור אצלי.

מאור כהן: אני ראש מדור שירות ייחודי במיטב שאחראי על כל האוכלוסיות הייחודיות בצבא.

מאור כהן: הספורטאים עברו להיות תחת המדור הזה.

סימון דוידסון: אתה איש הלגו?

מאור כהן: כן.

סימון דוידסון: די, אתה כוכב.

מאור כהן: אני מאור.

סימון דוידסון: דיברנו עליך השבוע, יש מישהו שרוצה לתרום תרומה גדולה של לגו.

סימון דוידסון: עכשיו מתחברים לי הדברים.

סימון דוידסון: מאור, תשמע, אתה אדם מיוחד.

מאור כהן: הדיון הוא על ספורטאים.

סימון דוידסון: עזוב ספורטאים, ספורטאים זה חשוב אבל מה שאתה עושה עבור אנשים עם מוגבלויות, אנשי מיוחדים זה מרגש, זה כל-כך ישראל.

חנן דצינגר: לא סתם הוא השיא משואה.

סימון דוידסון: מאור השיא משואה.

סימון דוידסון: זה כבוד גדול שאתה איתנו, תודה רבה על כל מה שאתה עושה, זה מיוחד מאוד.

מאור כהן: תודה רבה, אני ראש מדור שמטפל בספורטאים, אנחנו מנהלים איתם את הקשר וכן מנהלים קשר צמוד מול מינהל הספורט.

מאור כהן: חשוב להגיד שכל בעיה בכל שעה, האיגודים פונים למינהל, אנחנו מקבלים את זה ומטפלים וגם יודעים לכפות על יחידות דברים.

מאור כהן: מפקד מיטב הוא הסמכות לשלול החלטה של מפקד יחידה.

מאור כהן: היו הרבה פעמים שמפקדי יחידות החליטו שלא מוציאים חייל למיוחדת ומפקד מיטב שינה את ההחלטה לטובת החייל.

סימון דוידסון: אם יש ספורטאי שהמפקד ממש, הוא לא יכול להתאמן, הוא מתעלל בו - - -

מאור כהן: יושבים כאן חנן דנציגר וורד והב, פונים אליהם והם פונים אלינו.

מאור כהן: אני יכול להראות לך שלל פניות ודברים שטיפלנו.

מאור כהן: חשוב לציין, דיברנו על שש שעות אבל זה לא רק שש שעות.

מאור כהן: היום הורדנו אפשרות לכל סגן אלוף ביחידה לאשר לספורטאי לשרת חמש שעות.

מאור כהן: למפקד מיטב יש היכולת לאשר לספורטאי ארבע שעות.

מאור כהן: יש כרגע מעל 40 ספורטאים שפנו אלינו בצורה מסודרת ואישרנו להם לשרת ארבע שעות.

מאור כהן: עוד תיקון שהכנסנו, בתוך שש השעות נכללים זמני הנסיעות.

מאור כהן: זה לא שש שעות מרגע שהוא דרך ביחידה, זה שש שעות כולל זמן הנסיעה.

מאור כהן: הוא לא יגיד שהוא גם בדימונה ומשרד בקריה אז הוא נוסע ארבע שעות – יש גם כאלה הטרלות – אבל שעה נסיעה הלוך-חזור נכללת בזמן הזה.

מאור כהן: כל סגן אלוף יכול להוריד לחמש שעות.

מאור כהן: אומר גם שברוב ביחידות, גם הפעילים יוצאים כל יום אחרי חמש שעות.

מאור כהן: אנחנו לא רוצים להיות נתונים לחסדי מפקדים.

מאור כהן: יש נהלים, יש דרכים ואנחנו הולכים בהן.

סימון דוידסון: תודה רבה, נחזור אליכם.

סימון דוידסון: גיא דגן הוא מנהל תחום דעת וממונה על החינוך הגופני במשרד החינוך.

סימון דוידסון: בסוף תגיע לנקודה של התקנים של חיילים במשרד החינוך.

סימון דוידסון: חייבים להגדיל את זה בצורה משמעותית.

גיא דגן: שלום ותודה, אני רוצה להתייחס לכך שספורטאים מצטיינים כתומכי הוראה לחינוך גופני זה מיזם חדש שהתחיל לפני ארבע שנים, בתשע"ט, פעל שנתיים ונעצר במשך שנתיים כשלא היה תקציב מדינה, וקורונה, וכולי.

גיא דגן: זה מתחדש לתשפ"ג ובשבוע הבא היו מיונים.

גיא דגן: כרגע התקבלו 30 מתוך 98 שהתמודדו וצריך להמשיך לפעול בעניין הזה.

גיא דגן: לא כל הספורטאים שיתפו פעולה ויצרו קשר אז זה עדיין בתהליך.

גיא דגן: גילינו את הפוטנציאל לפני כמה שנים ובאנו אז, אבוהב היה מנכ"ל, חשבנו על זה יחד בתקופת האלוף אלמוז.

גיא דגן: בשנה הראשונה היו 75 ספורטאים שעברו מיונים והכשרה של מערכת החינוך של תחום מורות חיילות, הם שובצו בתוך בתי ספר כתומכי הוראה של המורים לחינוך גופני לצורך פיצול כיתות, להסביר על תחום ההתמחות שלהם, להוות מודל לחיקוי.

סימון דוידסון: בתי הספר קרובים לבית שלהם?

קריאה: התשובה היא כן.

גיא דגן: השיבוץ שלהם היה על פי בקשותיהם.

סימון דוידסון: 75 תקנים בהתחלה.

גיא דגן: נכון, ועוד 75 תקנים שנה לאחר מכן.

גיא דגן: היו בסביבות 144 כי חלק השתחררו.

גיא דגן: בהתחלה קלטנו גם כאלו שלא היו מלש"בים.

סימון דוידסון: למה זה עולה כסף, מה העלות פה?

גיא דגן: זה עולה כסף כי צריך להכשיר אותם בתוך מערכת החינוך.

גיא דגן: מדובר בהכשרה בתנאי פנימייה, לוקחים מקום.

סימון דוידסון: כמה זה עולה?

גיא דגן: הסיפור של המיונים וההכשרה עולה בערך 1.5 מיליון שקלים.

סימון דוידסון: לכמה תקנים.

גיא דגן: 75 ואפילו פחות.

גיא דגן: לאחר מכן המשרד משתתף בחלק מהתקנים של המפקדים שמלווים אותם במהלך השירות הצבאי.

גיא דגן: יש פה עלות כספית, הייתה כוונה להגדיל את המספרים אבל לא היה תקציב מדינה ולא היה מאיפה, בסוף זה תקציב תוספתי שלא היה באותה תקופה ואז זה נעצר.

גיא דגן: אנחנו מחדשים בשנת התשפ"ג כדי לגדול ולצמוח מעבר לבסיס – 50 25 – ה-25 הנוספים הם לא מצטיינים אבל בני הפריפריה כי גילינו שאין שום מענה לפריפריה.

גיא דגן: יש כאן Win-Win ומערכת החינוך מרוויחה מזה מאוד.

גיא דגן: רוב הספורטאים הם ממרכז הארץ ואין כמעט ספורטאים מהפריפריה.

גיא דגן: כדי שיהיה גם - - - בפריפריה אז ההחלטה הייתה גם על 25 ספורטאים בני הפריפריה.

סימון דוידסון: הבעיה היא שאין מתקני ספורט בפריפריה.

סימון דוידסון: גם אם יש ספורטאים הם באים להתאמן במרכז.

גיא דגן: יש כדורגלנים וספורטאים אחרים שיכולים לבוא גם מהפריפריה.

גיא דגן: זה פשוט נותן מענה להם וגם למערכת החינוך.

גיא דגן: אני חושב שזה צריך לגדול.

גיא דגן: לא כל ספורטאי מצטיין מתאים להיות תומך הוראה, זה גם תלוי אישיות ורצון, יש גם ענפי ספורט, בסוף אני חושב שזה שמערכת החינוך יכולה לאפשר לספורטאי לעשות אימון בוקר, להגיע לבית הספר אחר כך ולתת 4-6 שעות, וכך הוא מרגיש שהוא עושה שירות משמעותי.

גיא דגן: לאחר מכן הוא ממשיך את שאר האימונים שלו אז זו באמת אפשרות למצות פוטנציאל ולעשות שירות משמעותי.

גיא דגן: אני חושב שזה הפתרון הטוב ביותר.

גיא דגן: מערכת החינוך פנויה לקלוט את הספורטאים בשעות של ההפסקה בין אימון לאימון.

גיא דגן: כמובן שזה לא מתאים לכל ספורטאי, דובר פה למשל על הרקדנים.

גיא דגן: התעמלות אומנותית מתעמלים כל היום ולכן זה פחות מתאים אבל אנחנו - - -

סימון דוידסון: אתה כנציג משרד החינוך מברך על התוכנית הזאת.

גיא דגן: משרד החינוך יזם את הרעיון, הוא זה שפנה לצבא, והוא מברך על התוכנית.

גיא דגן: שיתוף הפעולה היום הוא - - -

סימון דוידסון: אלון, גם אתם?

אלון מצליח: ודאי, מבחינתנו להגדיל את זה- - -

סימון דוידסון: אם נשיג תקציב.

אלון מצליח: אז אפשר להכפיל את המכסה.

סימון דוידסון: אתם ערוכים להכפיל את הכמות?

גיא דגן: אנחנו ערוכים להגדיל את הכמות.

גיא דגן: צריך לדון ולראות.

גיא דגן: אחת הבעיות היא שקלטנו שלושה וארבעה לאותו בית ספר ואנחנו לא רוצים שלבסוף תהיה אבטלה סמויה בגלל שאין פריסה גדולה.

גיא דגן: צריך לעשות את זה בצורה חכמה.

גיא דגן: אנחנו בעד להגדיל.

סימון דוידסון: תאמין לי שגם אם יהיו שלושה בבית הספר התרומה שלהם תהיה הרבה יותר גדולה מאשר במקומות שהם לא עושים שום דבר, ואנחנו יודעים שזה המצב.

גיא דגן: אני חייב לומר ששיתוף הפעולה עם מינהל הספורט הוא מצוין.

סימון דוידסון: אני אבקש מהעוזרים שלי להכין תעודת הוקרה למינהל הספורט, בסוף היום ניתן אותה לחנן.

סימון דוידסון: חנן, הייתה לנו שיחה השבוע ודיברנו על זה שתנסו לסמן ספורטאים על פי תרומתם בענפים – הוראת שחייה, ספורטאים בבתי ספר, תרומה ועבודה עם ספורט פרלימפי ועוד – יש משהו שהתחלתם לעבוד עליו?

חנן דצינגר: כן, אני חושב שכבר אמרתי זאת בפתיחה.

חנן דצינגר: הצבא מבקש שנביא לו תוכניות והוא ירקום איתנו כל תוכנית.

חנן דצינגר: אנחנו, בשילוב היחידה לספורטאים מצטיינים, רוקמים כמה תוכניות שיוגשו לצבא לאישור, חלק מהתוכניות עולות בקנה אחד עם הדוגמאות שנתת.

חנן דצינגר: נשלב את מי שצריך במשרד החינוך.

חנן דצינגר: אנחנו מחפשים מיזמים כדי שהספורטאים הללו יהיו משמעותיים בתוך החברה.

סימון דוידסון: תודה רבה.

סימון דוידסון: יושב איתנו דני, מנהל הספורט ההישגי בווינגייט, יש לי היכרות ארוכת שנים ומדהימה איתו.

סימון דוידסון: אני רוצה להגיד לכם שחלק משמעותי מארבע המדליות שהיו למדינת ישראל בטוקיו נשען על התחום שדני מנהל.

סימון דוידסון: אתם עושים עבודה מדהימה.

סימון דוידסון: כאחד שעבד איתכם צמוד-צמוד במשך הרבה שנים אני מבין שאתם אחד מהגורמים החשובים בספורט התחרותי שברמה הגבוהה.

סימון דוידסון: אני שמח שאתה איתנו, בבקשה.

דניאל אורן: שלום לכולם, אני דני אורן, מנהל היחידה לספורט הישגי.

דניאל אורן: אני מודה לך, סימון, על המילים החמות.

דניאל אורן: כמה דברים כלליים, אני רואה פה ספורטאים שאני מכיר וגם הורים, אני רוצה להגיד שבנושא של חיילים יש הרבה אינטראקציה עם המשפחות.

דניאל אורן: אני רוצה להגיד להם שבוועדה המשותפת לנו, לחנן ולמינהלת אנחנו מתייחסים לוועדה ביראת כבוד ובכובד ראש.

דניאל אורן: אנחנו יודעים שאנחנו יכולים לגמור קריירה של ספורטאי.

דניאל אורן: עליכם לדעת שאנחנו עוברים שם-שם, ישיבות כאלה לוקחות 7-8 שעות.

דניאל אורן: אנחנו מתייחסים לזה בשיא הרצינות.

דניאל אורן: יכולים להיות פיקשושים, כמובן, אני רוצה להגיד שהשתנו דברים בעולם.

דניאל אורן: הספורטאים היום, הספורט המקצועני, הגיל שמגיעים לבשלות גבוה ממה שהיה פעם וזה לא דומה.

דניאל אורן: גם בהתעמלות האומנותית, עובדה שיש בנות שהשתתפו בשלוש או ארבע אולימפיאדות.

דניאל אורן: אנחנו צריכים להתייחס לשינויים.

דניאל אורן: כשהגעתי ליחידה ביקשת שבוועדות בנושאי חיילים ישבו גם נציגי איגודים – מנהל מקצועי, מאמן או מנכ"ל – וגם ראשי התחומים שלנו נכנסים לישיבות האלה.

דניאל אורן: עוברים על ענף השחייה אז יושב אמיר טיטו או עצמון, אנחנו משתדלים להביא את כל מי שהזכרתי.

דניאל אורן: גם אם יש מישהו שלא מגיע לניקוד הנדרש אבל האיגוד ממליץ עליו בחום אז אנחנו עושים דירוג של הספורטאים שאין להם ניקוד כדי שבמידה שיהיו מקומות הם יוכלו להיות שם.

דניאל אורן: חנן דיבר על הקריטריונים.

דניאל אורן: ראו, לשים בקריטריונים את כל ענפי הספורט במדינת ישראל ולתת להם מכנה משותף זה דבר סופר קשה, אין דומה ענף אחד למשנהו.

דניאל אורן: חנן סיפר שאנחנו דנים בקריטריונים ומנסים לשנות כדי שלא נפספס ספורטאים, כדי שיהיו כמה שיותר ספורטאים בצבא.

דניאל אורן: לא כולם מגיעים לאולימפיאדה, זה נכון, ויש גם הבדל בין ענפי כדור לענפים אישיים.

דניאל אורן: אנחנו עובדים מול האיגודים.

דניאל אורן: אתן דוגמה שעלתה בדיונים מול איגוד הטניס.

דניאל אורן: האיגוד אמר שהקריטריונים שאנחנו נתנו זקוקים לשינוי כי זה לא מה שהיה פעם.

דניאל אורן: בדקנו את הנושא.

דניאל אורן: אתם יודעים כמה ספורטאים צעירים יש עד גיל 18 ב-1,000 הראשונים?

סימון דוידסון: אחד.

דניאל אורן: 7.7%, זה הכול.

דניאל אורן: אז כולם מתרשמים מהספרדי שלקח כשהוא בן 18, אבל אין הרבה כאלה בעולם.

דניאל אורן: היום נדאל ופדרר מחזיקים מעמד.

סימון דוידסון: אז כמה ספורטאים מצטיינים יש מענף הטניס?

דניאל אורן: בקריטריונים הורדנו לא רק לפי 4 ATP.

דניאל אורן: אם זה היה רק לפי זה אז אף אחד לא היה.

דניאל אורן: אבל יש להם עוד, ב-16 דרגות ההישג יש עוד אפשרויות להיכנס לסגלים.

דניאל אורן: אתם צריכים להבין, פעם היו מכסות, איגודים היו מקבלים מכסות, לפעמים זה היה טוב ולפעמים לא.

דניאל אורן: בענפי כדור זה יותר עניין של מכסות.

דניאל אורן: אנחנו יושבים כרגע על הקריטריונים, אנחנו יושבים מול כל איגוד ואיגוד.

דניאל אורן: אם יש לאיגוד בעיה והקריטריון לא מתאים, הם יכולים לפנות.

דניאל אורן: פנינו דרך ראשי התחומים לכל הארגונים האולימפיים כדי שיגישו בקשות לשינוי.

דניאל אורן: אנחנו בודקים על פי נתונים, כמו שבדקנו את נושא הטניס אנחנו נבדוק כל דבר.

דניאל אורן: זה ייקח זמן אבל יהיו קריטריונים טובים יותר.

דניאל אורן: הם לא יהיו מושלמים אף פעם כי קשה לשים את כל הספורט הישראלי תחת מכנה משותף אחד.

סימון דוידסון: חשוב לי לדעת שלמנהל המקצועי באיגוד יש את האפשרות להשפיע גם אם לספורטאי אין את הניקוד היבש כמו שכתוב על הנייר.

דניאל אורן: בהחלט, בהחלט, אני אומר את זה בפה מלא.

חנן דצינגר: הם שותפים לקביעת הקריטריון.

סימון דוידסון: זה לא היה כך פעם.

דניאל אורן: אני מסכים, זה לא היה כך בעבר.

דניאל אורן: השמות היו - - -

סימון דוידסון: אני חי את זה.

חנן דצינגר: כמה זמן אתה בכנסת?

סימון דוידסון: תשעה חודשים, זה כמו 10 שנים.

דניאל אורן: נכון, סימון, זה היה כך בעבר.

דניאל אורן: היו פעם שמות וקריטריונים ששוקללו באקסל וזהו.

דניאל אורן: יש דברים שצריך לשמוע את המנהל המקצועי כי לא תמיד ילד בגיל 17 שכרגע - - - ויש פוטנציאל, אנחנו מאוד מתחשבים בדברים עד כמה שאפשר.

סימון דוידסון: תודה.

סימון דוידסון: צחי מאיגוד הכדוריד, בבקשה.

יצחק צחי וייס: שלום לכולם, אדוני היושב-ראש, אני צחי וייס מהנהלת איגוד הכדוריד.

יצחק צחי וייס: אני ממונה על הספורטאים וחי את הנושא הזה באופן יום-יומי.

יצחק צחי וייס: אנחנו משתדלים לעשות עבודה שונה.

יצחק צחי וייס: אני שומע מאנשים אחרים שאין להם אנשים שאמונים על הנושא וזו טעות.

יצחק צחי וייס: חייב להיות מישהו באיגוד שאמון על הנושא.

יצחק צחי וייס: אני רוצה להבהיר, אם לא היה ברור, אני מבין את עניין הצורך לשרת בצבא לפני הספורט.

יצחק צחי וייס: לשרת בצבא זה ערך וזה הבסיס שצריך להיות מול עיננו, יש לכך ערך גדול.

סימון דוידסון: צחי, בשנת 2016 עשיתי בדיקה כמה לוחמי שייטת התחילו - - - הגיעו 14 מהשחייה, 6 מהכדורמים.

יצחק צחי וייס: תקשיבו, חבר'ה, השייטת בנויה מכדורמים, שחייה ושיט, אנחנו מכירים את זה.

יצחק צחי וייס: גם המפקדים כאן מכירים את זה.

יצחק צחי וייס: להיות ספורטאי פעיל-מצטיין-עילוי זו פריבילגיה שהמדינה נתנה לאותם אנשים.

יצחק צחי וייס: חייבים להבין את הנחות היסוד הללו כדי לגשת לדיון בצורה נכונה.

יצחק צחי וייס: יש לי פחד, קראתי את המכתב הארוך והמלומד, אני משער שכולם קיבלו אותו.

יצחק צחי וייס: לא הבנתי מהמכתב מה בדיוק רוצים, לא לשרת בצבא?

יצחק צחי וייס: לא להתגייס?

יצחק צחי וייס: שכל מי שמשחק בענפי הכדור והיחיד ייחשב ספורטאי?

יצחק צחי וייס: רבותיי, להיות במעמד ספורטאי זו פריבילגיה ואנחנו מחנכים את הספורטאים שלנו בכדוריד שיש משמעות להיותך שחקן נבחרת ישראל ואתה מייצג את הנבחרת.

יצחק צחי וייס: הכוח שלך לא בא מהקבוצה, לא מהאגודה, הכוח בא מהיותך שחקן נבחרת ישראל או בעל מעמד, או שזכית בניקוד המתאים – משם בא הכוח.

יצחק צחי וייס: אנחנו לא משחררים למיוחדות לקבוצות, רק לאימוני נבחרת.

יצחק צחי וייס: כך אתה יכול להבין ולקדם את העניין.

יצחק צחי וייס: אני עושה מילואים במיטב, המפקד הוא המפקד שלי ואני מודה לו על כך.

יצחק צחי וייס: אני מכיר את מדור ש"י ואת העומד בראשו, אני מכיר את מפקדי מיטב, לא הייתה פעם אחת שפנינו למיטב דרך מינהל הספורט ונעננו בשלילה.

יצחק צחי וייס: אם אתה יודע לשחות בנושא זה טוב לספורטאים שלך.

יצחק צחי וייס: אני רוצה לגשת לפן אחר.

יצחק צחי וייס: יש המון בעיות עם ספורטאים ויש גם בעיות עם מפקדים.

יצחק צחי וייס: אני מעלה את זה כי לזה צריך המפקד להידרש.

יצחק צחי וייס: לא כל המפקדים בשטח יודעים מה הזכויות של החיילים.

יצחק צחי וייס: לא כולם ידעו מה שאמר כרגע ראש מדור ש"י.

יצחק צחי וייס: הדברים לא מובאים מספיק לשטח וזו בעיה.

יצחק צחי וייס: פרויקט המורים החיילים הוא פנטסטי, לנו היו בפרויקט גרמניה, כל נבחרת הנוער יוצאת להתאמן בחוץ, זה פרויקט של המדינה ביחד עם איגוד הכדוריד.

יצחק צחי וייס: הפרויקט הזה, בגלל שהצבא אפשר, בגלל שחנן ומינהל הספורט ודני עשו את העבודה הנכונה אנחנו נמצאים עם ארבעה עילויים ו-11 שחקני כדוריד שהם ליגיונרים בחוץ.

יצחק צחי וייס: יש לזה משמעות כי הם חוזרים לשחק בנבחרת וכך מגיעים להישגים וכך הכדוריד התקדם.

יצחק צחי וייס: בעיה גדולה מאוד שהייתה עם מורים חיילים, היחידה של המורים החיילים שהייתה צריכה להתמודד עם המורים החיילים לא תמיד עשתה את זה.

יצחק צחי וייס: זה לא קשור למיטב, זה לא קשור לרשות, זה לא קשור לאיגוד.

יצחק צחי וייס: לפעמים אני ברמה האישית, ביום יום, יש לנו מעל 50 ספורטאים מצטיינים ועילויים באיגוד, לא חסר לי.

יצחק צחי וייס: היו פעמים שהייתי מגלה שהוא לא בבית הספר.

יצחק צחי וייס: מה זה אתה לא בבית הספר?

יצחק צחי וייס: אני מתקשר ליחידה והם אומרים שבדו"ח 1 מופיע הוא בבית הספר אף על פי שהוא לא בבית הספר.

יצחק צחי וייס: הטיפול צריך להיות הרבה יותר הדוק כי אחרת הם עושים חוויה אחרת, לא רוצה להשתמש במילה הרעה.

יצחק צחי וייס: יש את נופר גבאי שעושה עבודה נהדרת.

גיא דגן: יש להם גם מפקדות.

יצחק צחי וייס: ברור, אבל הקשר שלכם אל מול היחידה הזאת לא היה מספיק הדוק ולפעמים היינו מפקששים והמטרה שלי היא שהחייל יגיע לבית הספר ויתרום, בשביל זה הוא מקבל את המעמד.

יצחק צחי וייס: יש לי רשימה של החיילים לפי יחידות.

יצחק צחי וייס: אגב, אף אחד לא משרת במרחק 60 ק"מ מהבית, אף אחד, אין כזה דבר, אין כזה דבר, אני לא מכיר את זה.

יצחק צחי וייס: מפקדים בשטח, בגלל שהם לא מכירים את הפקודות יש לנו בעיות איתם.

יצחק צחי וייס: הדבר האחרון, יש תקופות שהן פגרות.

יצחק צחי וייס: מה אני עושה עם המפקדים?

יצחק צחי וייס: אני אומר להם שבזמן הליגה יהיו איתי ובזמן שיש פגרה ייקחו אותו לאבט"ש ולעבודות אחרות.

יצחק צחי וייס: הכול על בסיס שיח ביננו לבין המפקדים, תודה.

סימון דוידסון: תודה רבה, צחי, אגיד לך שכל שבוע מתכנסת הוועדה בנושאי ספורט שונים.

סימון דוידסון: אני לא תוקף את הצבא ולא את מינהל הספורט.

סימון דוידסון: אני מעלה דברים בעקבות קשיים אמיתיים שאני יודע אותם.

יצחק צחי וייס: אתה מחפש פתרונות.

סימון דוידסון: כן, כשנסיים את הישיבה יהיו מספר נושאים שאבקש להעביר למשרדים כי המשרדים צריכים לתת תשובות – בנושאי תקציב, תקנות – אנחנו לא נגד אף אחד, אנחנו רוצים לשפר.

יצחק צחי וייס: בנושא הטירונות: יש פתיחות במג"ל שהיא היחידה שאחראית על הטירונות, אני מספר את זה לכולכם.

יצחק צחי וייס: הם משחררים למשחקים.

סימון דוידסון: אני לא רוצה להגיד לך איזה בעיות יש בנושא הזה אבל טירונות היא טירונות, מה לעשות.

סימון דוידסון: גיא, בבקשה.

גיא ענבר: שלום רב, גיא ענבר, מנהל אגף קשרי ממשל ורגולציה בהתאחדות לכדורגל.

גיא ענבר: אני רוצה להודות לחבר הכנסת סימון דוידסון על הדיון החשוב, אני חושב שזה אחד הדיונים החשובים שמתנהלים פה, אבל אני רוצה למרכז אותנו.

גיא ענבר: כרגע אנחנו מדברים על שיתוף הפעולה בין האיגודים לצבא ולחנן וכן על התנאים של המפקדים, אם נמשיך לדבר על זה אני חושב שנסיים את הדיון הזה במחיאות כפיים ושאפו לאנשים שנמצאים בתפקידם, הם עוזרים המון ומגיע להם, אבל אני חושב שהדיון הרבה יותר רחב, הוא צריך להיות דיון על מדיניות כי הכנסת משקיעה הרבה שעות בנושא.

גיא ענבר: עלינו להבין האם אנחנו מדברים רק על הדובדבן שבקצפת ועל הדרך אנחנו יכולים לפגוע בכל אלו שאינם שם.

גיא ענבר: דיברנו על אלכס שטילוב, אני יכול לזרוק שם של שחקן הכדורגל ערן זהבי שאני מניח שחלקכם מכירים.

גיא ענבר: אם ערן זהבי היה היום בן 17 הוא לא היה עומד בקריטריונים, לא היה מקבל מעמד, והיה יכול להיעלם כמו הרבה שחקנים אחרים.

גיא ענבר: אני חושב שאנחנו קודם כל צריכים כמדינה, כמשרד הספורט וככנסת להבין האם יש מדיניות של דאגה לבסיס פירמידה רחב.

גיא ענבר: האם זה חלק מהאינטרס או שאנחנו אומרים שספורטאים אחרים פשוט ילכו לאיבוד.

גיא ענבר: במקרה שלנו מדובר במאות כדורגלנים שלא עומדים בקריטריונים, הם לא בנבחרת אבל הם לוקחים חלק במשחקי הליגות הבכירות, נוער ובוגרים, והם פשוט עלולים ללכת לאיבוד, הם עלולים להיעלם לנו.

גיא ענבר: במקום שננסה להפוך אותם למודלים לחיקוי – שיממשו את אותם ערכים חינוכיים שגופי הספורט רוצים לקדם – אנחנו לא מוצאים את הפתרון הנכון.

גיא ענבר: זה עניין של מכסות וקריטריונים.

גיא ענבר: צריך לעבוד על זה.

גיא ענבר: חנן שאם יש באמת עבודת מטה שמתנהלת בנושא, טוב שהיא מתנהלת.

גיא ענבר: אנחנו כהתאחדות לכדורגל לא מעורבים בזה ונשמח להיות מעורבים, קצת מוזר שאנחנו לא שם.

סימון דוידסון: שמעת מה שאמרו המכובדים, שאין בעיה של מכסות.

גיא ענבר: נכון, כי הם מסתכלים על הדובדבן שבקצפת.

סימון דוידסון: מה הקריטריון לקבלת מעמד ספורטאי מצטיין בכדורגל.

גיא ענבר: הוא אמור להיות שחקן אחת מנבחרות ישראל ושחקן בליגת העל.

סימון דוידסון: מי קובע מי מצטיין ומי פעיל?

גיא ענבר: בערך אותם קריטריונים, זה בשוליים.

גיא ענבר: הגדרת עילוי נוגעת לשחקנים ושחקניות שמשחקים בחו"ל ובקולג'ים.

גיא ענבר: אנחנו מפספסים בדרך, אם זו המכסה ואנחנו מדברים רק על 60-80 שחקנים בשנה שמקבלים את המעמד הזה, ושוב, כשאנחנו מבקשים להוסיף עוד אחד או שניים אנחנו מקבלים את האוזן הקשבת.

סימון דוידסון: כמה אתם צריכים, מה המספר.

גיא ענבר: מאות.

סימון דוידסון: באמת, תהיה ריאלי.

גיא ענבר: סימון, לכן אני אומר שזה עניין של מדיניות.

גיא ענבר: השאלה היא אם אנחנו - - -

סימון דוידסון: גיא, יש פה גם צבא.

סימון דוידסון: אנחנו לא יכולים לבקש עוד 80 בשחייה, עוד 300 בכדורגל ועוד 1,000 בכדורסל.

גיא ענבר: ולכן אני חושב שהפתרון שהצעת בתחילת הדיון הוא פתרון נכון.

גיא ענבר: יש להפוך את הספורטאים למודל לחיקוי, שאותם חיילים ישרתו שירות מועיל בבתי ספר.

סימון דוידסון: אבל זה לספורטאים הפעילים.

סימון דוידסון: אתה לא יכול לתת את זה, אני שואל, נגיד, עוד עשרה תקנים לכדורגל היו משנים את התמונה?

גיא ענבר: כמובן שכל מספר.

סימון דוידסון: מפקד מיטב זרק פה את המספר 50.

אלון מצליח: אמרתי שלצורך העניין.

אלון מצליח: מה זה "מאות"?

סימון דוידסון: ברור, זה לא יכול להיות.

גיא ענבר: אנחנו מדברים על 150-200 שחקנים.

סימון דוידסון: טוב.

גיא ענבר: אם אנחנו עושים ואומרים: "עוד חמש, עוד עשרה" זה מרצה אבל זה לא עניין של מדיניות.

סימון דוידסון: כמה מונה סגל נבחרת?

גיא ענבר: בסביבות ה-30, יש את נבחרות - - - יש את הנבחרת עד גילאי 21 ויש כאלו שכבר חברים בנבחרת הבוגרת.

סימון דוידסון: את זה אני מבין, אבל כדי שספורטאי ייכלל בוועדה הוא צריך להיות בנבחרת.

סימון דוידסון: נכון?

גיא ענבר: נכון.

סימון דוידסון: אז מדובר ב-30 שחקנים בנערים א?

גיא ענבר: יותר.

סימון דוידסון: הבנתי, אז יש יותר מ-30 תקנים כל שנה.

גיא ענבר: יש יותר דרישות לתקנים בכל שנה.

גיא ענבר: אנחנו מקבלים כ-25 תקנים בכל שנה, הרבה נופלים בין הכיסאות, הרבה, יש גם הבדל בין ענף הכדור לספורט האישי.

גיא ענבר: בענפי הכדור לפעמים יש לך שחקן שהיום הוא מתאים לנבחרת ועוד חודשיים, כי הוא לא בכושר - - -

סימון דוידסון: גיא, אני מבקש שתכין דף מסודר של ההתאחדות לכדורגל.

סימון דוידסון: אל תדבר על מאות, דבר על משהו ריאלי ונעבוד על משהו ריאלי מול מינהל הספורט וננסה לקדם את הנושא.

סימון דוידסון: הדיון הזה הוא בגלל נאוה שתדבר עכשיו.

סימון דוידסון: לפני שלושה שבועות קיימתי חוג בית בנתניה, נאוה ביקשה רשות דיבור.

סימון דוידסון: שאלתי אותה מאיפה את, היא הגיע משמשית לנתניה כדי לדבר על הנושא.

סימון דוידסון: הופתעתי מאוד והבטחתי לה שנקיים דיון בנושא ונקדם את זה.

סימון דוידסון: פיצחדזה יושב פה ועוד מעט גם הוא ידבר.

סימון דוידסון: נאוה, בבקשה.

נאוה סתיו לוי: שלום לכולם, אני נאוה סתיו לוי, הגיעו ספורטאים במיוחד ואשמח שכל אחד מהם ידבר.

סימון דוידסון: לא, לא כולם יוכלו לדבר, את הנציגה שלהם.

נאוה סתיו לוי: אני רוצה לדבר בשם אביב, ביתי.

נאוה סתיו לוי: אביב היא טריאתלטית מצטיינת ומזה כחצי שנה חיילת.

נאוה סתיו לוי: אביב החלה את דרכה בענף מאז היותה בת שבע.

נאוה סתיו לוי: בגיל שבע לא יודעים מה ילד יום ומה יהיה עוד 12 שנים.

נאוה סתיו לוי: עם כל זאת, מאז ועד היום התפתחה אביב והגיע להישגים אישיים ולהצטיינות בשלל פעילויותיה.

נאוה סתיו לוי: יום-יום, במשך כל אותן שנים, התאמנה אביב מספר אימונים ביום, מעל 25 שעות שבועיות.

נאוה סתיו לוי: היא הקפידה על תזונה מדויקת, דאגה לשעות שינה מותאמות, ביקרה אצל עשרות רופאים, רכשה ציוד באלפי שקלים, בכתה כשלא הלך הכול חלק, צחקה כשקטפה הישגים, ויתרה על פעילויות רבות עם חברים ומשפחה, למדה בבתי ספר בהתאמה אישית, עזבה בגיל 15.5 את הבית ועברה לאקדמיה למצוינות בוינגייט בתנאי פנימייה, התקבלה לנבחרת ישראל ומייצגת בגאון את המדינה.

נאוה סתיו לוי: בקיצור, אפשר לומר שאביב חיה חיי ספורטאית בסגפנות מותאמת ובתכנון ברור קדימה תוך שהיא סוללת את דרכה לאולימפיאדה.

נאוה סתיו לוי: זו הבחירה שלה, בחירה חופשית וללא תנאים.

נאוה סתיו לוי: ב-29 בדצמבר 2021, מספר ימים אחרי שזכתה שוב באליפות ישראל לנוער, ולאחר שצברה לא מעט הישגים בין-לאומיים באירופה ובשאר העולם, בו בזמן שבגלל הייתה בפגרה מתוכננת – הכול התנפץ לה ולנו בפנים.

נאוה סתיו לוי: זהו יום גיוסה לצה"ל, שם נפגשה אביב עם טרטרת לא מותאמת לספורטאים בטירונות, אוכל מנותק מצרכיה, שעות שינה מצומצמות שלימים השפיעו עליה משמעותית והקשו עליה להתאושש ולחזור לכושר ובעיקר מפקדים שמטיחים בה האשמות, הקטנות, גלגולי עיניים ועוד.

נאוה סתיו לוי: השיבוץ לבסיס בקרבת מקום אימוניה היה מפרך גם הוא.

נאוה סתיו לוי: אציין שכל התנאים וההכלה שמוגדרים בחוק היו מלווים בכעסים מצד מפקדיה, בחמיצות פנים, בחוסר הבנה, באיומי עונשים ומשפטים ובאמירות בוטות שאין לה תפקיד ושהיא חייבת להישאר בבסיס ולחכות עד שתעבור כמות השעות הנדרשת ללא תכלית.

נאוה סתיו לוי: מפה, המצב רק הלך והידרדר.

נאוה סתיו לוי: שוב איומים, חוסר אמפטיה להתאוששות אחרי אימוני בוקר שהחלו בשעה 05:00, מילוי טפסים תוך סחבת בלתי-נגמרת, חוסר זמינות של בדיקות רפואיות ועוד, ועוד, ועוד.

נאוה סתיו לוי: זה הזמן להיזכר שוב בחלומה של ילדה שעוסקת בטריאתלון יותר ממחצית חייה ומקווה שהיא לא תתייאש.

נאוה סתיו לוי: אני משוכנעת שלכולכם ברור שצריך לעשות משהו אחר עם הספורטאים המדהימים שלנו.

נאוה סתיו לוי: בואו נסייע להם להמשיך בדרכם.

נאוה סתיו לוי: יש לנו הרבה הצעות לשינוי, שיפור ותמיכה ונשמח להציגן.

נאוה סתיו לוי: אני אשמח להתנדב בכל ועדה שרק תזמינו אותי אליה.

נאוה סתיו לוי: עוד דבר אחרון, גילוי נאות, אני סגן אלוף במיל', שירתי מעל 25 שנים בקבע ובצעירותי הייתי חברת נבחרת ישראל באתלטיקה קלה.

נאוה סתיו לוי: עד היום אני עוסקת בספורט ובאימון כך שכלל העולמות מוכרים לי, תודה.

סימון דוידסון: מרגש, תודה לנאוה.

סימון דוידסון: אנחנו לא סתם פה, באמת שלא, אנחנו רוצים לעשות טוב והספורטאים היקרים שלנו מתחילים את דרכם בגיל כל-כך צעיר ועושים הכול כדי להיות הכי טובים.

סימון דוידסון: זה אומר שההורים משועבדים לזה וגם ממנים את זה.

סימון דוידסון: כמו שאמרה נאוה, ביום אחד הכול מתנפץ.

סימון דוידסון: יש כאלו שמזלם הוא לטובה ויש כאלו שלא.

סימון דוידסון: אנחנו צריכים להיות רגישים.

סימון דוידסון: חנן, אני מסתכל אליך כי אני יודע כמה אתה רגיש.

סימון דוידסון: הנושא הזה חייב להשתנות.

סימון דוידסון: לא הכול ורוד, אנחנו חושבים שהכול ורוד אבל אנחנו רחוקים מזה.

סימון דוידסון: דוד, אני רוצה שתאמר כמה מילים.

דוד פיצחדזה: שלום, שמי דוד פיצחאדזה, אני אלוף ישראל בג'ודו עד גיל 21.

דוד פיצחדזה: אני חבר נבחרת ישראל, מתרגש קצת.

דוד פיצחדזה: לא התכוונתי לדבר אבל אומר מה שיש לי על הלב.

דוד פיצחדזה: אני חייל וספורטאי, נלחמתי המון בשביל לקבל את המעמד הזה, זה לא היה פשוט.

דוד פיצחדזה: הייתה קורונה כשהתגייסתי ונאלצתי לדחות את הגיוס כמה פעמים בשביל לחכות לוועדה שתכיר בי כספורטאי.

דוד פיצחדזה: אני במעמד ספורטאי פעיל על אף שאני אלוף ישראל.

דוד פיצחדזה: אני חושב שאני נמצא בתנאים הכי קשים שאני יכול להיות בהם בצבא.

דוד פיצחדזה: אני מקבל בדיוק מה שהתקן מציע, נמצא שש שעות ביום בבסיס, לעיתים אני עושה יומיים מלאים בשבוע.

דוד פיצחדזה: אני ממלא ארבע תורניות – שמירות, לילות, לפעמים סגירת שבת.

דוד פיצחדזה: יוצא שמאז שאני בצבא אני מפספס כל שבוע כחצי מהאימונים.

דוד פיצחדזה: אני חבר בנבחרת ישראל וזה כולל שני אימונים ביום, מעטפת של תזונאי, פסיכולוג, כל מה שיש מסביב ואני לא מספיק לעשות.

דוד פיצחדזה: אני מגיע לאימון בוקר בהנחה שאני מספיק והמפקד מסכים לי להגיע רק ל-4.5 שעות אז אני מגיע לאימון בוקר ורץ מיד לבסיס גם בלי להסדיר את הנשימה ולעשות מתיחות, לפעמים גם לא מספיק להתקלח.

דוד פיצחדזה: כל זה כדי להיכנס בש"ג בשעה שהמפקד מבקש ולהספיק לצאת לאימון ערב.

דוד פיצחדזה: מאז שאני בצבא אני לא מספיק לטפל בעצמי.

דוד פיצחדזה: נפצעתי, יש הרבה שברים, בעיות גב.

דוד פיצחדזה: אין לי זמן כי הלו"ז הוא מ-08:00 עד 20:00 לאחר אימון הערב.

דוד פיצחדזה: זו מציאות יום-יומית, כל יום מחדש אני יושב בערב, לא מצליח לדבר עם ההורים שלי, עם החברים שלי, אני רק חושב על איך אני עושה את מחר.

דוד פיצחדזה: יש לי שיחות עם המפקד שלי כל יום, האם אני יכול להגיד מחר ל-4.5 שעות, יכול להגיע ל-4.45.

דוד פיצחדזה: זו התחננות יום-יומית.

דוד פיצחדזה: הגשתי בקשות לשנות בסיס, לשנות תפקיד בתוך הבסיס.

דוד פיצחדזה: שום דבר לא משתנה.

דוד פיצחדזה: אני מרגיש שחייבים לעשות שינוי.

דוד פיצחדזה: אנחנו עם זה יום-יום, יום-יום, אני עובר את זה, אני לא יודע איך אני עושה את מחר, איך אני מתאמן שני אימונים, איך אני מתכונן בהתאם.

סימון דוידסון: תודה, דוד.

סימון דוידסון: איגוד הכדורסל, בבקשה.

ערן עטייה: תודה, שמי ערן עטייה, אני מנהל אגף גברים באיגוד הכדורסל ומי שאחראי בשמונה השנים האחרונות על ספורטאים-חיילים בענף, בעיקר גברים אבל גם נשים.

ערן עטייה: הופתעתי לראות את גיא כי רציתי לדבר על שני הענפים – כדורגל וכדוסל – לעומת כל מה שדובר פה כי התנאים הם לגמרי שונים.

ערן עטייה: כמו שגיא אמר, אם אנחנו מדברים על איך שמשרד הספורט מטפל בעניינים אז אין לנו שום טענות, אין אפילו אחד שרציתי ולא קיבל.

ערן עטייה: אני יכול להגיד על התהליך שפעם בשנה שאנחנו מכנסים את הוועדה במרץ זה לא מספיק וזה לא תאריך טוב.

ערן עטייה: אם אני צריך להגיש רשימות בינואר, לפני שאני יודע מי עושה את נבחרת הנוער, אני יכול לטעות בשחקן כזה או אחר כי יכול להיות שבקיץ יגיע שחקן שלא חשבנו עליו בינואר.

ערן עטייה: לרוב, גם בזה - - -

סימון דוידסון: אבל בספט

סימון דוידסון: מבר מכנסים דיון נוסף.

ערן עטייה: נכון, לכן אני אומר שגם בזה מטפלים.

ערן עטייה: מה שכן, לגבי הדיון בספטמבר צריך לדעת שהוא לא יוכל להיכנס לפרויקט המורים שמתחיל באוגוסט אז יש לזה משמעות.

ערן עטייה: נתון יבש: נבחרת העתודה, שכולה חיילים, היא אלופת אירופה בארבע השנים האחרונות.

ערן עטייה: נכון, שנה אחת לא היה כי הייתה קורונה, אבל עם דני אבדיה, ים מדר, יובל זוסמן ועוד – אנחנו אלופי אירופה, מקום ראשון באירופה אל מול מדינות ענק של 80 מיליון ו-100 מיליון ומדינות כדורסל.

ערן עטייה: זאת עובדה.

סימון דוידסון: מה הקשיים.

ערן עטייה: זה קרה הרבה בזכות הפרויקט הזה.

ערן עטייה: שחקנים קמים ובמקום ללבוש מדים, במקום להילחץ - - -

סימון דוידסון: דני אבדיה היה בפרויקט כזה?

ערן עטייה: דני אבדיה הוא היחיד בקטגורית עילוי בגלל שהוא ב-NBA.

ערן עטייה: אני חושב שהתרומה שלו למדינת ישראל אינה זקוקה להוכחה.

ערן עטייה: נציין לטובה גם את ים מדר שהצבא דאג לשחרר חצי שנה לפני תום השירות כדי שהוא יפתח את השנה האחרונה.

ערן עטייה: הוא היה אמור להשתחרר בחודשים האחרונים, הוא השתחרר בקיץ שעבר.

ערן עטייה: כן, הוא היה בפרויקט בראשון, הוא גר בבית דגן, הוא היה בפרויקט בראשון.

ערן עטייה: מקשיבים לנו ומשבצים את השחקנים בבתי הספר שהם למדו ולכן הם גם חוזרים לשם כגיבורים.

סימון דוידסון: זה מדהים.

ערן עטייה: יש לזה משמעות אדירה עבור הילדים, אלו האלילים שלהם, זו משמעות אדירה הרבה יותר משחקנים שפותחים ממטרות.

ערן עטייה: אני אישית צילמתי מסמכים בצבא, אני מתבייש להגיד את זה, זה מה שעשיתי בתור ספורטאי בתל השומר.

סימון דוידסון: אתה לא צריך להתבייש, זה מה שדרשו.

ערן עטייה: זה עדיף מש"ג כי לא הייתי בחום.

ערן עטייה: איפה הקשיים?

ערן עטייה: לכדורסל ולכדורגל, גיא אמר את זה נכון, יש לנו היום עשרות, אם לא מאות ספורטאים שהם בקו התפר.

ערן עטייה: כולם יודעים מי ה-20 של נבחרת הנוער בכדורסל והם יקבלו מעמד ספורטאי.

ערן עטייה: כולם יודעים מי ה-40 של גיא בכדורגל והם יקבלו מעמד ספורטאי.

ערן עטייה: אין ספק שיש היום הרבה חבר'ה שעולים מהנוער לבוגרים, חותמים בליגת העל ולאומית ואני לא יכול לתת להם מעמד ספורטאי.

ערן עטייה: זה לא בגללם, הם יתנו ספורטאי לכל מי שאנחנו נמליץ.

ערן עטייה: פיני גרשון נמצא אצלנו, עמוס פרישמן נמצא אצלנו.

ערן עטייה: אנחנו מכנסים ועדה ומסננים.

ערן עטייה: יש לנו לחץ על הכתפיים מצד הרבה הורים ומצד אגודות ספורט חזקות.

ערן עטייה: אנחנו מסננים את כולם ומביאים לשולחן את ה-20 שאנחנו חושבים שהם יהיו שחקני נבחרת.

ערן עטייה: אבל מה קורה עם כל השאר, חברים?

ערן עטייה: מה קורה עם כל השאר?

ערן עטייה: אנחנו צריכים למצוא פתרונות לפחות לענפים האלה שיש בהם 35,000 ספורטאים.

ערן עטייה: יש 100-200 שחקנים שמסיימים י"ב וממשיכים לשחק.

ערן עטייה: הנה, עכשיו הורדתי ספורטאי שהולך לסיירת.

ערן עטייה: שחקן נבחרת שהחליט ללכת לסיירת וביקש לבטל את מעמד ספורטאי, זה גם קורה.

ערן עטייה: אבל יש שחקנים שעולים לשחק בליגה הלאומית, בליגת העל, מקבלים דקות, מתפתחים ולא מקבלים מעמד ספורטאי כי הם לא ה-20 הכי טובים אלא ה-21 וה-22.

ערן עטייה: אז מה, אז נגמרה להם הקריירה?

ערן עטייה: אז ברק פלג, מאמן גליל עליון, עשה סיירות, השתחרר וחזר לשחק.

ערן עטייה: יש כמה דוגמאות כאלה, זה נדיר וזה גם לא מתאים למציאות היום.

סימון דוידסון: אז לכם חסרות מכסות כמו שבכדורגל חסרות.

ערן עטייה: זה לא שחסרות מכסות.

ערן עטייה: אני חושב שצריך להמציא משהו, כי אתם דיברתם על תוכניות, צריך להמציא משהו.

ערן עטייה: יש ספורטאי פעיל, יש ספורטאי מצטיין, צריך להמציא עוד הגדרה - - -

סימון דוידסון: בסוף מה שיקרה, אנחנו נצטרך להילחם עם האויבים שלנו אז נבוא עם כדורים ונכדרר.

סימון דוידסון: צריך להגיע לרף שיהיה הגיוני.

סימון דוידסון: הוא אומר מאות, אתה גם אומר מאות.

ערן עטייה: לא, לא מאות.

סימון דוידסון: צריכים להיות ריאליים.

ערן עטייה: אני ריאלי, אני לא מדבר על כמויות.

סימון דוידסון: כמו שביקשתי מאיגוד הכדורגל, אני מבקש גם ממך לעשות תוכנית אמיתית, להעביר את זה לחנן עם העתק אלי.

סימון דוידסון: צריכים לראות איך אנחנו מגדילים את המכסה גם לכדורגל וגם לכדורסל.

ערן עטייה: פרויקט מורים חיילים הוא פרויקט מבורך, בימים אלו היו מיונים לזה, אנחנו שלחנו את כל מי שבמעמד אצלנו, 19 שחקנים, נבחרת הנוער שמייצגת אותנו בדרג א.

ערן עטייה: הם נלחמים כדי להיכנס לפרויקט הזה.

סימון דוידסון: תודה.

סימון דוידסון: נעמה, בבקשה.

נעמה גזית: שמי נעמה גזית, אני גולשת רוח חיפאית בת 20, חברת נבחרת ישראל בגלישת רוח בדגם - - - האולימפי ובתחילתו של קמפיין אולימפי לאולימפיאדת פריז 2024.

נעמה גזית: הגעתי היום לספר לכם על השנתיים האחרונות שעברתי בצה"ל בתור ספורטאית בעלת תקן ספורטאי מצטיין.

נעמה גזית: אלו היו שנתיים מלאות משברים נפשיים, לחץ וגם תסכול בהתמודדות מול מערכת אטומה.

נעמה גזית: אני גולשת רוח מגיל 10 במועדון השיט בחיפה.

נעמה גזית: אני מייצגת את ישראל בשלל תחרויות ברחבי העולם כבר מגיל 14.

נעמה גזית: בשנת 2018, שנה לפני גיוסי לצה"ל, הייתי סגנית אלופת העולם לנוער ובאותה שנה ייצגתי את ישראל באולימפיאדת הנוער בבואנוס איירס וסיימתי במקום הרבי עי.

נעמה גזית: שנה לאחר מכן זכיתי באליפות אירופה לנוער.

נעמה גזית: הגשתי את הבקשות הדרושות לקבלת תקן ספורטאי מצטיין וקיבלתי אותו כמה חודשים לאחר מכן.

נעמה גזית: לאחר יום - - - קיבלתי תפקיד – מש"קית לוגיסטיקה.

נעמה גזית: אני קוראת את המידע על התפקיד באתר מיטב ולא מבינה איך תפקיד שדורש הכשרה של שלושה שבועות בבה"ד 6 ועבודה במחסן לוגיסטי בשגרה ובחירום עולה בקנה אחד עם הצרכים שלי כספורטאית.

נעמה גזית: אני מנסה לפנות לכל מי שאני יכולה אבל אין מענה.

נעמה גזית: באיגוד שלי לא יכולים לעזור לי, מיטב לא יכולים לשנות לי תפקיד – רק קצין מיון בב"קום – ועם - - - מצטיינים אין עם מי לדבר.

נעמה גזית: התגייסתי ב-24 בנובמבר 2012.

נעמה גזית: הטירונות בת שלושת השבועות ובסופה הוכרחתי לעשות שלושה שבועות של קורס הכשרה לתפקיד.

נעמה גזית: כל-כך הרבה זמן יקר שהלך לפח בשביל כלום.

נעמה גזית: שובצתי לבסיס ג'למה לשבועיים אבל ברגע שאמרתי להם שאני ספורטאית הם הבינו מהר מאוד שלא אוכל לבצע את תפקידי כרגיל והעבירו אותי לבסיס ציוד של טירת הכרמל בה"ס 9013 – מקור כל הלחצים איתם התמודדתי בעת השירות הצבאי.

נעמה גזית: אני לא יכולה לתאר את כל הרגשות במילים אבל אשתדל.

נעמה גזית: שובצתי לשרת במחסן אריזות ציוד רפואי אשר מספק מענה לכל הבסיסים בצפון.

נעמה גזית: אריזות ציוד בארגזים לאורך ארבע שעות ויותר בכל יום.

נעמה גזית: אני מסיימת ב-14:00 עבודה עם גב מפורק וגוף כואב ואמורה להמשיך לשגרת אמונים עד לערב וללילה.

נעמה גזית: הרבה מאוד פעמים לא הצלחתי לעמוד בעומס ופשוט הפסדתי אימונים כי לא עמדתי בזה.

נעמה גזית: אני כבר על סף בכי, מבקשת לעבור תפקיד ומפנים אותי לקצינת בריאות הנפש.

נעמה גזית: קצינת בריאות הנפש הציעה לי את האפשרות להשתחרר בשל סעיף נפשי.

נעמה גזית: סירבתי כי רציתי לשרת בצבא, להיות כמו כולם ולתרום למדינה אבל אני קודם כל ספורטאית.

נעמה גזית: אני מייצגת את עצמי ואת המדינה שלי בכבוד.

נעמה גזית: עבדתי כל-כך קשה כדי להגיע למקום בו אני היום אז למה, לעזאזל, עוצרים אותי.

נעמה גזית: ואז הגיעה הקורונה, לא רק שהתעלמו מהזכויות שלי בתקן על פי פקודות מטכ"ל אלא הוסיפו לי עבודה כאילו אני חיילת בבסיס סגור.

נעמה גזית: עבדתי באריזת ציוד קורונה, עבדתי חודשים במתכונת הזאת עד סוף הסגרים.

נעמה גזית: בזמן הזה חשוב לי לציין שספורטאים רבים בכלל לא הגיעו לצבא כי הם מוגדרים לא חיוניים.

נעמה גזית: שלא לדבר על חיילים אחרים שגם הוגדרו לא חיוניים.

נעמה גזית: העברתי את המשך השירות שלי בעבודה משרדית חסרת כל תרומה.

נעמה גזית: ביצעתי שמירות על בסיס חודשי, שני לילות לפחות בחודש.

נעמה גזית: שמרתי בסופי שבוע, בראש השנה, העברתי סדר פסח בבסיס וכל זה מול אטימות מוחלטת מצד המפקדים שמעלי.

נעמה גזית: כל הזמן הזה אני צריכה להתנהל בקמצנות עם 90 ימי מיוחדת בארץ ובחו"ל.

נעמה גזית: ספרתי כל יום בשנה, תכננתי קדימה וספרתי אחורה כדי שלא אצטרך לחתום יום אחד של דח"ש כדי לא לדרוך יום אחד בבסיס הזה.

נעמה גזית: השתחררתי בנובמבר 2021 כאשר שבוע לאחר השחרור התחלתי את העבודה לקראת פריז, עם הנבחרת בניהולו של שחר צוברי.

נעמה גזית: את השנתיים שהפסדתי לא אוכל להחזיר.

נעמה גזית: בדיעבד נפתחו פערים שעד היום אני מנסה לסגור וזה אוכל את הלב שלי מבפנים.

נעמה גזית: הייתי על הגל, הייתה לי רוח גבית ואת השירות הצבאי שפגע בהתקדמות שלי לא אוכל לשנות.

נעמה גזית: באתי היום עם תקווה שאוכל לעזור לדור הצעיר, זה שעכשיו לומד לגלוש ולשוט, לספורטאית הבאה שתגיע לבק"ום שתתקבל בברכה ובכבוד לצבא תוך ידיעה שיעזרו לה, יעריכו את העבודה הקשה שהיא עושה ולא ישימו לה מקלות בגלגלים.

נעמה גזית: תקן הספורטאים חייב להשתנות, אין ספורטאי שיכול להחזיר שש שעות ביום ולהמשיך להיות ספורטאי הישגי אמיתי.

נעמה גזית: אנו הספורטאים אנשים בעלי ערכים וידע שרוצים לתרום למדינה, תנו לנו את הבמה המתאימה שתתרום לצה"ל וגם לנו כדי שהבמה הבאה תהיה הפודיום, תודה.

סימון דוידסון: תודה רבה, שום דבר פה לא היה מתוכנן.

סימון דוידסון: זאב, בבקשה.

זאב עצמון: זאב עצמון מאיגוד השחייה.

זאב עצמון: אני רוצה להודות לורד וחנן שכל מה שמבקשים מהם נעשה תוך דקות.

סימון דוידסון: עכשיו אוסיף זר פרחים לתעודה.

זאב עצמון: אני אשלח אותו איתך.

זאב עצמון: לגבי האבט"ש והתורנויות, הבאתי לפה שחיין שעבר את כל הבלגאן עם הצבא, בוריס טברובסקי.

זאב עצמון: הוא היה צריך להגיע ממחנה ענתות לאימונים בווינגייט ולא היו משחררים אותו.

זאב עצמון: הוא עבר הרבה עד שהסתדר שם.

זאב עצמון: לוקח שנה לכל חייל להסתדר וכל אחד פה דיבר על זה שזה בסדר ואין הבדל בין ספורטאי מצטיין לפעיל.

זאב עצמון: זה לא נכון, אני מתעסק הרבה עם מפקדים ועם חיילים וכל הזמן, כשמגיעים לבסיס, ישר אומרים להם שהם קודם פעילים ולא מצטיינים.

זאב עצמון: מה זה "פעיל"?

זאב עצמון: אם הוא צריך לשרת יומיים שלמים ולא להתאמן אז איך הוא יעלה למצטיין?

זאב עצמון: אדוני, מי כמוך יודע מה הוא עולם השחייה, שוחים שלוש שעות בוקר ושלוש שעות ערב וחייבים מנוחה אז שלא יגידו שאין הבדל בין פעיל למצטיין כי המפקדים מסתכלים על זה, תודה.

סימון דוידסון: ורד דשא, בבקשה.

ורד דשא: שלום רב, אני ורד דשא, ספורטאית בעבר ואם לספורטאי בהווה.

ורד דשא: צחי, אני כתבתי את המכתב.

ורד דשא: אני לא חושבת שיש פה ספורטאי או הורה שלא חושב שהשירות הצבאי במדינת ישראל, אמרו זאת מספיק אז לא ארחיב אבל זו האקסיומה.

ורד דשא: יש כמה נקודות: יש את העניין של טרום הגיוס שזה הליכי המיון והמכסות, דיברו על זה מספיק ולא אכנס לזה.

ורד דשא: הנקודה השנייה היא מועד גיוס הספורטאי, איפה הוא ישובץ – דברים שנקבעים לפני שהוא מתגייס.

ורד דשא: הגורם השלישי הוא תנאי השירות של הספורטאי.

ורד דשא: כל אחד מהנושאים הללו מהווה סוגיה כבדה.

ורד דשא: בעניין תנאי השירות של הספורטאי יש כנראה פער עצום בין רוח המפקד ששמענו פה לבין מה שקורה בפועל ביחידות.

ורד דשא: נשמעו פה סיפורים של הורים לחיילים ושל ספורטאים.

ורד דשא: רוח המפקד לא מגיעה אל הבסיסים עצמם והתוצאה היא שהספורטאים הצעירים מתמודדים עם זה בעצמם.

ורד דשא: יש יחידות ידידותיות לספורטאים ששם השירות הוא זהב.

ורד דשא: הם מצליחים להתאמן כל יום כמה שצריך והשירות הוא זהב.

ורד דשא: לצערי זה כנראה המיעוט.

ורד דשא: רוב הספורטאים מתמודדים עם מכשולים בלתי-אפשריים.

ורד דשא: השירות הצבאי פוגש את הספורטאי בצומת ההתפתחות החשוב ביותר, מהרגע שהוא גומר להיות נער ועובר לקטגורית העילית בספורט.

ורד דשא: זאת הנקודה הכי קריטית בהתפתחות ואנחנו עוצרים אותו ואומרים לו להיות חייל.

ורד דשא: זה לא עובד, זה פוגע באופן משמעותי בהתפתחות שלו.

ורד דשא: אין ספורטאי שיכול לשרת שש שעות וגם להתאמן כמו שצריך.

ורד דשא: לא משנה אם זה רוכב אופניים, ג'ודוקה שצריך להתאמן כמה פעמים ביום וגם לנוח.

ורד דשא: יש פה אם למתעמל שמספרת שהילד שלה סוחב ארגזים על הגב בשירות שלו, אז איך הוא מתאושש ואיך הוא מתחיל את היום שלמחרת.

ורד דשא: אני שומעת שיש נכונות בעניין השעות וזה חשוב.

ורד דשא: מקום השיבוץ והקורסים שאליהם הוא משובץ זה גם חשוב כי זה קובע עד כמה ייקטע רצך האימונים.

ורד דשא: היה טוב אם הייתה יחידה צבאית שהיא מרכזת את הספורטאים מהרגע שצריך להגדיר קריטריון, דרך הגיוס ומהלכו.

ורד דשא: החייל יוכל להיות בקשר עם יחידה זו אל מול היחידה אליה הוא משובץ.

ורד דשא: אם היה גוף כזה אז הייתה כתובת ועכשיו אין כתובת, תודה.

אילן קהרמני: שלום, שמי קמי קהרמני, אני מתעסק הרבה שנים בהורדת ידיים בארץ.

אילן קהרמני: יש לנו נבחרת ישראלית שהשתתפה בהתחלת מאי.

סימון דוידסון: אתה גונב לי את ההצגה?

סימון דוידסון: אני מעניק לכם תעודה בסוף הישיבה.

אילן קהרמני: היינו באליפות אירופה בבוקרשט והבאנו הישג חסר תקדים – 11 מדליות – אני עצמי לקחת מדלית זהב בבוגרים.

אילן קהרמני: אני רוצה להגיד שאנחנו מטעם עמותת "יד חזקה" ואין מעלינו איגוד.

אילן קהרמני: אנחנו עושים א זה באהבה וזה כרוך בהוצאות כספיות שלנו.

אילן קהרמני: פעמיים בשנה אנחנו טסים לחו"ל ועוד מעט יש גם אליפות עולם.

אילן קהרמני: אין גיל בספורט הזה.

אילן קהרמני: זה ענף שהיה תחת איגוד במשך עשרות שנים ועכשיו יש עמותה שאנחנו מקווים שתהפוך לאיגוד.

אילן קהרמני: יש פה ספורטאים שהגיעו מכל הארץ מכל מיני מקומות.

סימון דוידסון: אני מודה לכם מאוד, הזמנתי אתכם במיוחד ונגיד עליכם כמה מילים.

סימון דוידסון: זה פשוט לא הנושא של הדיון, אנחנו מדברים על חיילים ספורטאים.

סימון דוידסון: הדבר שהכי חורה לי, היינו צריכים לסיים עם נעמה גזית, זה היה נשאר לכם בראש.

אילן קהרמני: תודה עבור ההזמנה.

סימון דוידסון: בבקשה, אנחנו שמחים שאתם פה.

סימון דוידסון: כל מה שאני אומר וכל מה שאתם אומרים, ואנחנו חושבים שאתם חכמים מספיק גדולים ושאנחנו יודעים הכול.

סימון דוידסון: אנחנו לא יודעים כלום כי זה הכול בלב שלהם, של הספורטאים האלו שישבו ודיברו מהלב.

סימון דוידסון: בסוף אני רואה מולי את חנן ואת מיטב.

סימון דוידסון: אנחנו לא משחק, זה צריך להישאר אצלכם, זה מצולם בערוץ הכנסת, אשלח לכם את זה ותוכלו לראות את זה.

סימון דוידסון: נופר, בבקשה.

נופר מעוז וילנר: תודה, אני חייבת להוציא את מה שיש לי בלב.

נופר מעוז וילנר: אני נופר מעוז, התחלתי את השירות כספורטאית פעילה וסיימתי כמצטיינת.

נופר מעוז וילנר: אני באה מתחום אופני הכביש.

נופר מעוז וילנר: כשהתגייסתי לצבא כספור

נופר מעוז וילנר: טאית פעילה הרמה שלי לא הייתה גבוהה.

נופר מעוז וילנר: לצערי, התייחסו אלי בבסיס בצורה: "בסדר, את ספורטאית פעילה, אין לך הישגים על הנייר".

נופר מעוז וילנר: בזמן שאני ידעתי כמה פוטנציאל יש בי ואיך אהיה משהו אם אני לא מצליחה להתאמן במהלך היום, איך אתפתח, איך אהיה ספורטאית, איך אהווה דוגמה, איך אזכה במדליה, איך אגיע להישגים?

נופר מעוז וילנר: זאת לא הדרך שהמדינה תוכל להשיג בה הישגים ומדליות.

נופר מעוז וילנר: אחרי שנה קשה קיבלתי חוזה מקצועני בקבוצה ולמרות זאת לא קיבלתי מעמד ספורטאי עילוי.

נופר מעוז וילנר: נאלצתי להתקמצן על הימים על המיוחדת והדח"ש.

סימון דוידסון: פנית למינהל הספורט?

נופר מעוז וילנר: פניתי, הגשתי בקשה ואפילו שתיים לשם קבלת ספורטאי עילוי ולא קיבלתי.

סימון דוידסון: זה עדיין רלוונטי?

נופר מעוז וילנר: השתחררתי.

נופר מעוז וילנר: הנקודה היא שהדברים שמסתכלים עליהם, כספורטאי פעיל ומצטיין, לא תואמים את מה שהספורטאי צריך.

סימון דוידסון: תודה.

סימון דוידסון: לידיה חטואל נמצאת איתנו בזום, שלוש פעמים ספורטאית אולימפית, אחת מהסמלים של הסיף הישראלי.

סימון דוידסון: בבקשה, לידיה, בקצרה.

לידיה צוקרמן חטואל: שלום, הקשבתי בקשב רב, אני חושב שהדיון חשוב ביותר לעתיד הספורט במדינת ישראל.

לידיה צוקרמן חטואל: אני הייתי ספורטאית מצטיינת בצבא משנת 1981-1983 ואז לימדתי סיוף בבתי ספר.

לידיה צוקרמן חטואל: שלושת הבנים שלי היו ספורטאים מצטיינים בצבא, אחד משרת היום בצבא כספורטאי מצטיין.

לידיה צוקרמן חטואל: כל אחד שדיבר אמר דברים וחזרנו עליהם, אני רוצה לסכם ולהציע כמה דברים נוספים.

לידיה צוקרמן חטואל: 60 ק"מ זה רחוק, לנסוע שעה או שעתיים לכל כיוון, לעיתים בתחבורה הציבורית, זה קשה וזה בלתי-אפשרי וזה בנוסף על שש השעות.

לידיה צוקרמן חטואל: לא יכול להיות שספורטאי נתון לחסדי המפקדים שלו.

לידיה צוקרמן חטואל: לשני הבנים הגדולים שלי היו בנים מאוד מתחשבים והם התאמנו יותר.

לידיה צוקרמן חטואל: עם הילד הקטן שלי הולכים לפי הספר ויותר גרוע מזה.

לידיה צוקרמן חטואל: כשסופרים שמירות של סופי שבוע אז ארבעה ימים נחשבים ליומיים, זה אומר שחמישי-ראשון נחשבים ליומיים.

לידיה צוקרמן חטואל: תחשבו שספורטאי פעיל עושה פעמיים בחודש כזה דבר, חוץ מהתחרויות שלו, וספורטאי מציין עושה פעם בחודש כזה דבר.

לידיה צוקרמן חטואל: זה בלתי-אפשרי, אין להם אימוני בוקר.

לידיה צוקרמן חטואל: הילד שלי נפצע ואני לא יכולה לקחת אותו לקופת חולים אם הוא לא שייך למעטפת של היחידה.

לידיה צוקרמן חטואל: חייב להיות קשר, לא יכול להיות ברגע שבחרו אותם, אלון ומאור וחנן שאני מאוד מעריכה, ברגע שהם נזרקו למים הם לבד, אני פניתי לא פעם והתחננתי לחנן שיעזור לי בכל מיני בעיות אבל זה לא צריך להיות ככה, צריכה להיות כתובת.

לידיה צוקרמן חטואל: אז אני אולי יכולה לפנות אבל לא כל אחד מסוגל לפנות.

לידיה צוקרמן חטואל: צריכה להיות כתובת לחיילים שיש להם מצוקות בבסיס ומי מטפל בהם.

לידיה צוקרמן חטואל: גיא דגן דיבר על עלות ההכשרה.

לידיה צוקרמן חטואל: אני ביצעתי את שירותי בבית ספר להשכלת חיילים.

לידיה צוקרמן חטואל: אני חושבת שהצבא יכול לעשות את ההכשרה, מהטירונות - - -

סימון דוידסון: את גונבת לי את כל הסיכומים.

סימון דוידסון: תודה, לידיה, סיף נעים.

סימון דוידסון: בכל שבוע כשאנחנו מכנסים את הוועדה אנחנו מזמינים ספורטאים ומעניקים להם תעודות הוקרה, דווקא את אלו שאינם מפורסמים בעיתונים.

סימון דוידסון: אני רוצה להזמין לפה את הספורטאים נציגי עמותת "יד חזקה" לקידום ספורט הורדת הידיים בישראל.

סימון דוידסון: כמו שאמר מר קהמרני, בתחילת מאי זכתה הנבחרת ב-11 מדליות בהורדת ידיים בבוקרשט.

סימון דוידסון: ארבע מדליות זהב, שש מדליות כסף ומדליות ארד, הישג מרשים לכל הדעות.

סימון דוידסון: אני רוצה להעניק להם תעודה מטעם הכנסת.

סימון דוידסון: מחיאות כפיים ליד החזקה.

סימון דוידסון: אני רוצה להזמין את קבוצת טיגיריס רמת גן, מחזיקת גביע המדינה 2022 ברוגבי כסאות גלגלים.

סימון דוידסון: הקבוצה זכתה בגביע המדינה ברוגבי כיסאות גלגלים לאחר שגברה על אריות רמת גן 47-40.

סימון דוידסון: בין השחקנים המובילים יש איתנו את המאמן שלומי ספיבק, מצטיין המשחק נריה קרסנטי והקפטן שיר תרזה.

סימון דוידסון: מחיאות כפיים.

סימון דוידסון: נעשה סיכום ואז נבוא אליכם.

סימון דוידסון: חברים, אני מודה לכם בשם הספורט הישראלי.

סימון דוידסון: כל מי שהגיע לישיבה עשה משהו עבור הספורטאים והספורטאיות שלנו.

סימון דוידסון: אני בטוח שכל מי שישב פה מבין את המשמעות של הדיון, המשמעות של השינויים.

סימון דוידסון: אני רוצה כמה דברים שייכתבו בפרוטוקול ויועברו למשרדים.

סימון דוידסון: הוועדה מבקשת להעלות ל-400 את מכסת החיילים את קבוצת החיילים של חיילים המשרתים במערכת החינוך.

סימון דוידסון: הנושא הזה הוא קרדינלי, הבנו תוך כדי הדיון שהמערכת של ספורטאים מצטיינים היא הדבר החשוב ביותר לנו כחברה וגם לספורטאים עצמם.

סימון דוידסון: זה עוזר לשני העולמות ונותן לילדים את מה שהם צריכים לקבל.

סימון דוידסון: חנן, אני מבקש לכנס ועדה שתכלול את מיטב, מינהל הספורט, נציגי איגודים, ספורט הישגי.

סימון דוידסון: ועדה שתדון בנושא הפעילות של ספורטאים בצבא.

סימון דוידסון: כולנו מבינים, גם מתוך הנאומים ששמענו פה, שמה שספורטאים עושים היום בצבא לא מתאים לפעילות שלהם כספורטאים.

סימון דוידסון: זה הורס להם את הקריירה, לא מוסיף שום דבר לצבא הגנה לישראל, לא עוזר לחברה הישראלית.

סימון דוידסון: צריכים אחת ולתמיד לצאת מהקופסה ולמצוא פתרונות שיהיו טובים לכל הצדדים.

סימון דוידסון: הדבר הזה אפשרי.

סימון דוידסון: יש פה אנשים מקסימים, אלון ומאור, לא חשבתי שתהיו כאלו קשובים ופתוחים ואני יושב בוועדות ואני רואה בעיניים שלכם שזה נכנס לכם ללב.

סימון דוידסון: צריכים לפתו את הנושא הזה.

סימון דוידסון: חנן הוא דרך חדשה במינהל הספורט אחרי מאוד שנים של אטימות.

סימון דוידסון: נושא המרחק, צריכים להוריד את העניין הזה של 60 קילומטר, מדובר במרחק לא ריאלי שלא עוזר לאף אחד.

סימון דוידסון: אני פונה למשרד החינוך, תהיה פנייה לשרה בנושא שילוב כוחות עם הצבא והמשרד כדי לראות מבחינה תקציבית, אשב עם השרה בנושא הזה ונראה איך מעלים בצורה דרמטית את מספר התקנים כי זה מאוד חשוב וצריכים לראות שזה טוב למשרד החינוך, היא צריכה להיות בעד.

סימון דוידסון: אשב איתה כבר היום על הנושא הזה.

סימון דוידסון: אני בעד לבטל את מעמד ספורטאי פעיל, אולי יש ללכת למדרגים אחרים.

סימון דוידסון: אני מבין שמאור הוא הנציג לא רק של הספורטאים, אני מבקש אם אפשר למנות מישהו מתחת למאור שיהיה מופקד על העולם של הספורטאים החיילים.

אלון מצליח: אמרתי שזה אחד היעדים שלנו, מוקד נפרד רק לחיילים ספורטאים כדי שיהיה להם איש אחד לפנות אליו.

סימון דוידסון: נהדר.

סימון דוידסון: אני חושב שזה היה דיון פורה מאוד, אני רוצה להגיד שלדעתי זה הדיון הראשון בנושא ב-30 השנים האחרונות.

סימון דוידסון: אני מקווה שאנחנו נותנים לכם קצת רוח גבית.

סימון דוידסון: אני מאחל לכולם בהצלחה ושנעשה טוב לספורטאים.

סימון דוידסון: תודה רבה, הישיבה נעולה.