ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 151, 2022-05-29 11:49

שרן השכל: שלום, צהריים טובים לכולם, אני שמחה לפתוח את ועדת החינוך התרבות והספורט של כנסת ישראל.

שרן השכל: אנחנו היום נקיים דיון לעניין תשלומי הורים עבור ביטוח תאונות אישיות לתלמידים לשנת הלימודים תשפ"ג.

שרן השכל: זה למעשה אחד הדיונים הראשונים בעניין תשלומי ההורים שהגיעו לשולחן הוועדה.

שרן השכל: כמובן שיגיעו גם התשלומים האחרים.

שרן השכל: נמצאת אתנו היום שרת החינוך ד"ר יפעת שאשא ביטון, כדי לבוא ולשוחח איתנו לעניין הביטוחים, והעלאת המחירים.

שרן השכל: אנחנו קיימנו דיון מאוד קצרצר הייתי אומרת כבר בישיבה הקודמת, שבה הסבירו לנו מספר דברים לעניין הביטוחים שצריך לעדכן, פוליסות וכו'.

שרן השכל: וכמובן שחברי הכנסת גם ביקשו ככה לשמוע את עמדתך.

שרן השכל: אנחנו ניתן לך את זכות הדיבור, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה גבירתי יושבת הראש, חבריי חברי הכנסת וכל הנוכחים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצאים רגע לפני קביעת תשלומי ההורים.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לי לומר ולמסגר את הדיון.

יפעת שאשא ביטון: אני מביאה היום לשולחן הדיונים רק את סוגיית ביטוח התלמידים.

יפעת שאשא ביטון: כל יתר הנושאים שאני יודעת שיש לגביהם התייחסויות שונות אנחנו נשאיר לדיונים אחרים, ואנחנו לגמרי פתוחים לבוא ולדון בהם.

יפעת שאשא ביטון: לסוגיית הביטוח, לאחר הרבה מאוד פגישות מקצועיות, אנחנו הגענו למסקנה שאנחנו צריכים להעלות את ביטוח התלמידים בשמונה שקלים, מארבעים ותשעה שקלים לחמישים ושבעה שקלים.

יפעת שאשא ביטון: למי שלא מכיר אז הרקע הוא שאנחנו כבר שש שנים נמצאים עם אותו סכום של ביטוח, של ארבעים ושישה שקלים.

יפעת שאשא ביטון: וככל שתתקבל עכשיו החלטה לגבי הסכום החדש זה יהיה לעוד שלוש שנים קדימה.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שלכולנו ברור שבמציאות שבה אנחנו נמצאים אנחנו לא יכולים להישאר עם אותו סכום, ולצפות לקבל את אותם כיסויים ביטוחיים.

יפעת שאשא ביטון: צריך גם לדעת שביטוח תלמידים תופס עד גיל עשרים ואחת לפחות, זה אומר שבעצם הילד מבוטח גם אם הוא נפצע בגיל ארבע, חמש, שש, שמונה, עשר, יש לו עד גיל שמונה עשרה, ואם בגיל שמונה עשרה הוא נפצע הוא יכול לתבוע עד גיל עשרים ואחת.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שאנחנו באמת מדברים על טווח זמן גדול ומשמעותי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על עשרים וארבע/שבע, כולל כשהילד לא נמצא כאן בגבולות המדינה, אלא גם מחוצה לה.

יפעת שאשא ביטון: ואני תיכף אתן גם לאנשי המקצוע להרחיב.

יפעת שאשא ביטון: ולכן אנחנו מצאנו לנכון לקבל את ההמלצה של אנשי המקצוע, ולהעלות בשמונה שקלים לשנה.

יפעת שאשא ביטון: זה אומר פחות משקל לחודש.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לי לחדד את זה.

יפעת שאשא ביטון: כי אנחנו רגישים לנושא של יוקר המחייה, של העלאות המחירים, וזה ישר יוצר איזו שהיא התנגדות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו בסוף צריכים להבין את המסגרת שאנחנו נמצאים בה, וחשוב שגם זה ייאמר.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אתם רוצים לשמוע קודם את אנשי המקצוע?

שרן השכל: חבר הכנסת מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: הזכרת שש שנים, אני חייב לומר את זה לדיון הזה, כשאני כיהנתי כיו"ר ועדת החינוך מצאתי מצב כמעט כאוטי בסוגיית ביטוח תלמידים.

יעקב מרגי: מצאנו שזה נושא מאוד פרוץ.

יעקב מרגי: יש רשויות, כל אחד עשה לעצמו ביטוח, הגיעו סכומים כבר אז, היו רשויות, חלק גדול מהרשויות ביטחו בשבעים וחמישה שקלים.

יעקב מרגי: וחלקם אפילו יש רשויות שלא ידעו אפילו לנסח את המכרז שלהם לצורך פוליסה, והתלמידים לא קיבלו כיסוי ביטוחי להרבה סעיפים.

יעקב מרגי: ביחד עם המרכז לשלטון מקומי חשבנו ואמרנו אין ברירה, צריך לתת קודם כל לגודל לבוא לידי ביטוי מבחינת המכרז.

יעקב מרגי: והיינו צריכים לחוקק חוק, וחוקק חוק שמסמיך את המרכז לשלטון מקומי לצאת למכרז בסוגייה הזו.

יעקב מרגי: והצלחנו להוזיל את זה לארבעים ותשעה שקלים.

יעקב מרגי: אני חושב שזה נכון.

יעקב מרגי: לכן לבוא היום, וזה טוב שאת מפרידה את הסוגייה של הביטוחי חיים, ככה עשינו כל הזמן, הנושא של תשלומי הורים הוא נושא טעון ומורכב.

יעקב מרגי: עד לפני שהייתי יו"ר ועדת החינוך.

יעקב מרגי: אני בא ואומר בהתייחס לזה שעברו שש שנים, בהתייחס לזה שאנחנו בגלי התייקרויות כמעט בכל תחום, אני חושב ששמונה השקלים, ודאי אם היה אפשר בלי זה, ודאי שהייתי תומך, לא שאני מזמין עליית מחירים, אבל שמונה שקלים זה סביר, זה אפשר לחיות עם זה, ביום שנמצא פתרון לכל תשלומי ההורים נמצא פתרון גם לזה.

יעקב מרגי: כי לנסות לפתוח את זה היום זה יביא רק למצב, קודם כל אם לא נאשר את זה הילדים במיידי נחשפים לחוסר כיסוי ביטוחי.

יעקב מרגי: אני חושב שאסור שזה יקרה.

יעקב מרגי: בכל רגע, בכל מצב נתון ילד חשוף, עשרים וארבע שבע.

יעקב מרגי: אני חושב שאין לי זכות הצבעה בגלל הסוגיה שאני מזכיר אותה, שהקואליציה דרסה את האופוזיציה בחברים בוועדות, אבל אני חושב שהאמירה שלי חשובה, לכן מצאתי לנכון להגיע לכאן, לומר את זה.

יעקב מרגי: צריך לאשר את החלטת השרה, וניפגש בסיבוב הבא בסוגייה של תשלומי הורים.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים חבר הכנסת מרגי.

שרן השכל: חבר הכנסת פרוש בבקשה.

מאיר פרוש: תודה רבה לשרה.

מאיר פרוש: אין לי מה לחלוק על הבקשה הזאת.

מאיר פרוש: אני רק שואל כאינפורמציה, עבור איזה תלמידים מדובר פה, איזה גילאים, מאיזה שכבות, ומה, האם זה לכלל התלמידים?

שרן השכל: כלל התלמידים, גם במוכשר, אצל כולם.

שרן השכל: חבר הכנסת כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: תודה רבה.

עופר כסיף: אני מביע כאן דעה עיקבית לגבי תשלומי הורים בכלל, שברמה העקרונית אנחנו מתנגדים לתשלומי הורים, בין אם זה תשלומי החובה שזה בעצם הביטוח, ובין אם זה מה שמכונה תשלומי הרשות, שהם אף פעם לא באמת רשות, דיברנו על זה גם בפעם הקודמת, על הנושא של הטיולים והטקסים.

עופר כסיף: אז גם פה, אני מתנגד להעלאה, כמו שאני מתנגד בכלל לנושא הזה של תשלומי ביטוח.

עופר כסיף: התפיסה שלי ושל חבריי לסיעה היא שמאחר וחינוך הוא דבר חיוני, כל מרכיב חיוני שיש בחינוך צריך להיות במימון המדינה.

עופר כסיף: עכשיו עוד שני דברים קצרים מאוד, דבר ראשון אני חושב שאחרי שנתיים של קורונה, עם כל מה שנגזר מזה, מבחינת ההכנסות של משפחות, בעיקר משפחות מוחלשות, אני חושב שזה בלשון המעטה החלטה שגוייה, שתפגע קודם כל באוכלוסיות המוחלשות.

עופר כסיף: אני חולק על ידידי חבר הכנסת מרגי, ששמונה שקלים, אם הבנתי אותך נכון, ששמונה שקלים זה לא הרבה.

יעקב מרגי: אם היה אפשר בלי זה, בוודאי.

יפעת שאשא ביטון: שמונה שקלים לשנה, אל מול המענה והתמיכה של לא תצטרך אף משפחה, אני באמת מאחלת לכולם שלא נצטרך את זה, אל מול התמיכה שמשפחה תצטרך לקבל, אגב דווקא המשפחות המוחלשות, אם חס וחלילה יקרה משהו לילד.

עופר כסיף: נכון, ובגלל זה אני אומר שהביטוח, בלי להיכנס עכשיו לויכוח האידיאולוגי, אמרתי, השקפתי שהכל צריך להיות, וכשמרגי היה יו"ר ועדת חינוך גם עלה הנושא עד כמה שאני זוכר, בכלל של איזה שהוא מתווה עשר שנים, על ביטול בכלל תשלומי הורים.

עופר כסיף: אבל לפחות את העלייה הזאת, אם זה באמת כל כך מעט, זה בטח מעט למדינה, שזה הרבה יותר למשפחות.

עופר כסיף: שהמדינה תממן את זה.

עופר כסיף: אני בכל מקרה אצביע נגד, אבל אני אומר עוד פעם, בעיקר אחרי שנתיים של קורונה, ובעיקר גם כשהפערים בין רשויות חזקות לבין רשויות חלשות הולכים וגדלים, מאחר וזה תשלום אוניברסלי והוא לא דיפרנציאלי, זה אפילו עוד יותר גרוע.

עופר כסיף: גם סמלית, גבירתי השרה.

עופר כסיף: זה לא רק העניין הכלכלי, זה גם העניין הסמלי.

עופר כסיף: כי לדעתי דברים חיוניים בכלל לענייננו בתחום החינוך סמלית צריכים להיות לא ממומנים על ידי המשפחות.

עופר כסיף: תודה.

שרן השכל: חבר הכנסת משה טור-פז, בבקשה.

משה טור פז: יש לי מחלוקת עקרונית עם עופר כסיף וסיעתו על נושא תשלומי ההורים, אבל בעיניי זה לא הדיון כאן.

משה טור פז: אבל אני חושב שאם יש תחום שבו נכון לאוכלוסייה מוחלשת להשקיע בו זה ביטוח.

משה טור פז: כי כפי שהתחילה או רמזה שרת החינוך, כשאתה שם שמונה שקלים אתה מבטח את כל המקרים שבהם אתה אחר כך תצטרך לטפל ושיעלו הרבה הרבה יותר.

משה טור פז: ולכן אין בעיניי דוגמא בתוך עולם תשלומי ההורים, שכאמור דעתי שונה בו לחלוטין משל עופר כסיף, בתוך העולם הזה אין לי ספק שתשלום ביטוח ראוי, הוא נכון וצודק, ולכן אני אצביע בעד.

יעקב מרגי: אני אגיד לכם בכנות, לו יצוייר שמשרד האוצר אומר יעקב קח שני מיליארד ₪ לביטול תשלומי ההורים, אני נכנס לפלונטר עם השקפת העולם שלי.

יעקב מרגי: כי את השני מיליארד האלה יכול להיות שהייתי יכול להשקיע טוב יותר.

יעקב מרגי: לכן צריך לקיים דיון, צריך לדבר על זה.

יעקב מרגי: צריך משהו הדרגתי.

משה טור פז: לצאת לכולם אותו דבר זה הדבר הכי לא צודק.

יעקב מרגי: הרבי מקוצק' אמר את זה.

יעקב מרגי: הוא אמר "אין דבר יותר לא שוויוני מאשר לתקצב בצורה שיוויונית את כולם".

עופר כסיף: זה נכון לגבי דברים מסויימים.

עופר כסיף: אני אומר, חינוך, בריאות ורווחה להשקפתי אלה דברים שאוניברסלית צריכה המדינה לממן.

עופר כסיף: בדברים אחרים, למשל מיסוי, צריך להיות פרוגרסיבי, בוודאי.

שרן השכל: תחשוב שמחר למעשה אין ביטוח, לא מצליחים למצוא נגיד מישהו שיבטח.

שרן השכל: למעשה אלו שהם האוכלוסייה החלשה פתאום קורית תאונה והוא נזקק לטיפולי פיזיותרפיה וכו', אין להם כסף לתקצב את זה.

שרן השכל: לאלו שיש להם הרי בכל מקרה יהיה להם.

שרן השכל: עם הביטוח ובלי הביטוח.

משה טור פז: גבירתי, תני לי להגיד את זה אחרת.

משה טור פז: חמישים ושבעה שקלים כפול שניים וחצי מיליון תלמידים בגיל חינוך זה שלוש מאות מיליון שקלים, לא השני מיליארד שמרגי אמר.

משה טור פז: אני רק אומר, עכשיו יש לי את הסכום הזה ביד, אולי קצת פחות, מאה חמישים מיליון, ובטוח שלא הייתי נותן חמישים ושבעה שקלים לכל ילד.

משה טור פז: הייתי נותן לאלה שאין להם הרבה יותר מאלה שיש להם.

משה טור פז: לכן כשמגיעים בסוף לאשר זה בדיוק הדוגמאות שבהן אנחנו צריכים לאשר.

יוסף טייב: וזה בהמשך גם גבירתי למה שדנו בו בכל הנושא של המסיבות, שהיה לנו בשבוע שעבר.

יוסף טייב: כל הדברים האלה, שכבר ראינו את כל הסכומים הגדולים האלה.

יוסף טייב: ולכן אני חושב שפה העמדה שמייצג חברי טור-פז היא עמדה נכונה, מאוזנת בתוך המערכת הזאת.

שרן השכל: מבחינת גורמי המקצוע ביקשנו באמת שתעשו ככה סוג של סקירה לגבי האם הרשויות המקומיות או האוצר יכול להוסיף, לא יכול להוסיף, מבחינת הסיוע להורים.

שרן השכל: יש איזו שהיא תשובה מהאוצר, או מהשלטון המקומי?

יפעת שאשא ביטון: אני ברשותך גבירתי יושבת הראש אתייחס לעניין של אם האוצר יכול לסייע או לא בסוף, אנחנו צריכים להחליט, וגם נאמר כאן על ידי החברים, צריך להתקיים דיון על היקפים כאלה של סכומים איך נכון להשקיע אותם.

יפעת שאשא ביטון: ומי נכון שיקבל אותם.

יפעת שאשא ביטון: כי בואי נסכים על זה שיש משפחות שהשמונה שקלים האלה, או החמישים ושישה שקלים האלה, אם אנחנו נחסוך את זה מהם לא עשינו שום דבר, הם לא ירגישו את זה בכלל, אל מול משפחות שזה דרמה.

יפעת שאשא ביטון: ולכן מאוד יכול להיות שאת הסכומים שאנחנו נרצה להוריד בקרב משפחות מסויימות אנחנו נשקיע אותם במלגות, או בסיוע אחר, כדי באמת להפיק מהכסף יותר.

יפעת שאשא ביטון: ולכן בסוגיית הביטוח לא עלתה כאן השאלה איפה האוצר יכול לתת יותר, או לסייע בעניין הזה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו שומרים את זה דווקא לתשלומי ההורים האחרים, ששם הבעיות בעיניי הן הרבה יותר משמעותיות.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: הנהגת ההורים הארצית, אתה רוצה להוסיף משהו לדיון?

אבי סרוסי: אני מבין שחברי הכנסת חברי הוועדה בעד.

אבי סרוסי: עמדתנו ידועה, עמדתנו על ביטול מוחלט של תשלומי ההורים, ובעיקר אי העלאה של העניין הזה.

אבי סרוסי: כפי שגם עופר אמר, ההורים האלה שלהם יהיה קשה עם השמונה שקלים האלה, מול הורים אחרים שיהיה להם יותר קל.

אבי סרוסי: אבל בגדול אנחנו מתנגדים לעניין של העלאה, כהחלטה כוללת של כל הנהגת ההורים במדינת ישראל, שהחליטו שהם נגד ההעלאה.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: נעם וילדר, בבקשה.

נעם וילדר: אני נעם וילדר, מהמועצה לשלום הילד.

נעם וילדר: תודה רבה על רשות הדיבור.

נעם וילדר: אני אצטרף למה שנאמר, גם עמדתנו העקרונית היא, ואנחנו משמיעים אותה בכל דיון, חבר הכנסת מרגי מכיר, אנחנו משמיעים קול עקבי נגד תשלומי ההורים.

נעם וילדר: אנחנו חושבים שזה סותר את עקרון השיוויון, את הזכות הבסיסית לחינוך, את רוח חוק חינוך חובה, ומהווים כר נרחב להשפלת תלמידים כמו שראינו בדיון הקודם, ולקיפוחם, והגדלת הפערים במערכת החינוך.

נעם וילדר: ולגבי העלייה של המחיר, אני מבינה מאיפה זה נובע, אבל לעמדתנו צריך, אם אנחנו אומרים שצריך לבטל את תשלומי ההורים, אז לכל הפחות צריך לא להעלות אותם, ולשאוף לצמצם אותם כל שנה, עד שזה קורה באופן סופי.

נעם וילדר: במיוחד כמו שנאמר פה אחרי קורונה, ולפי הנתונים שלנו מהשנתון הסטטיסטי שלנו שיעור העוני בקרב ילדים גדל, וזה משהו שצריך לתת עליו את הדעת.

נעם וילדר: ועוד נקודה אחרת, שחשוב לי להגיד, זה הנושא שאנחנו גם בדיונים משנים קודמות, בנוגע לכיסוי הפוליסה, מה קורה עם ילדים עם מחלות רקע, עם אלרגיות, לילדים עם מוגבלויות.

נעם וילדר: אנחנו יודעים שבעבר זה היה יותר גרוע, ובאמת לא ניתן שום מענה לדבר הזה.

נעם וילדר: והיום אם אנחנו מבינים נכון, ואני גם אשמח אם מישהו יוכל לחדד בעניין הזה, זה השתפר כי הביטוח מכסה מקרי קצה.

נעם וילדר: זאת אומרת אם יש למישהו אלרגיה, וקורה איזה משהו שפוגע ומוביל לאיזה שהוא נזק ארוך טווח, או לנכות, אז מפעילים את הביטוח.

נעם וילדר: אבל אם לא, אם הילד חוטף תגובה אלרגית שלא מובילה לנזק ארוך טווח, או לאיזו שהיא נכות, אז העלות מושתת על ההורים.

נעם וילדר: זה כנ"ל לגבי ילדים עם מחלות רקע.

נעם וילדר: אני חושבת שזה חשוב להבין רגע מה זה אומר, והפוליסה צריכה לתת מענה לכלל ילדי ישראל, לכל המקרים, ולא יכול להיות איזה שהוא קיפוח בעניין הזה.

יפעת שאשא ביטון: בוועדה לזכויות הילד לפני איקס שנים, אני לא זוכרת מדוייק עם כל מה שעברנו פה בכנסת, אנחנו עשינו את התיקון הזה בעקבות דיון שהיה, וגם אלרגים ומחלות כרוניות נכללים בתוך הביטוח.

שרן השכל: לא רק במקרי קצה, לא רק לטווח ארוך, זה מה שאני שואלת, כי אני יודעת שזה באמת השתפר.

תמי סלע: אם אפשר לשאול שאלה, לעניין מקרה שבו הורה בפועל לא מצליח לשלם.

תמי סלע: אין לו את הכסף והוא לא משלם את החמישים ושבעה שקלים, מה קורה עם הביטוח של אותו ילד.

יפעת שאשא ביטון: ברור לי שכדי לתת מענה לכל המקרים זה גם משפיע על עלות הפוליסה, וזה יגרום לעליית מחירים.

יפעת שאשא ביטון: ברור לי.

יפעת שאשא ביטון: וזה רק מחדד את הצורך עוד יותר, שהתשלום הזה יהיה על המדינה ולא על ההורים.

משה טור פז: אבל את מתעלמת מהנקודה שאם המדינה תיקח מאה חמישים מיליון שקלים ותשקיע אותם עכשיו בביטוח תלמידים, היא לוקחת את זה ממקום אחר שיתרום יותר לתלמידים שצריכים את זה.

משה טור פז: אין דבר יותר גרוע מלשים חמישים ושבעה שקלים לכל ילד.

משה טור פז: זו התעלמות מזה לגמרי.

משה טור פז: בסוף כסף לא צומח על העצים.

משה טור פז: לקחת מפה, הוצאת מפה.

משה טור פז: אז נוציא מהסבסוד של נגיד מלגות לבתי הספר של החופש הגדול, וניתן לכולם אותו הדבר.

משה טור פז: הרי זה העיוות הכי גדול שיש.

יפעת שאשא ביטון: << אורח >> יפיפ המועצה לשלום הילד יודעים טוב מאוד עם איזה מקרים אנחנו מתמודדים ואיפה חסר כסף לדברים אקוטיים שילדים מתמודדים איתם, ולכן אני גם מצפה מהמועצה לשלום הילד להסתכל על הדברים בראייה עניינית, אמיתית, ולא כאיזה שהוא עקרון שאנחנו הולכים איתו רק כי הוא העקרון הכולל.

נעם וילדר: אני מסכימה שבהרבה מקרים אוניברסלי זה לא בהכרח שיוויוני.

נעם וילדר: ברור.

נעם וילדר: אבל במקרה הזה ובמקרים, בנושאים שקשורים לחינוך, אנחנו באמת חושבים, מדינת ישראל חוקקה את חוק חינוך חובה חינם, ואנחנו מוצאים כל הזמן את הפרצות ברוח החוק הזה.

נעם וילדר: רוח החוק מדברת על חינוך שיוויוני, לכולם.

נעם וילדר: עמדת המועצה היא, אנחנו מסכימים עם השרה בהמון דברים, במקרה הזה אנחנו חושבים.

יפעת שאשא ביטון: זה לא שזה לא חשוב.

יפעת שאשא ביטון: זה חשוב, אבל יש דברים כל כך דרמטיים שאנחנו מתמודדים בסיוע שצריך להינתן לילדים, ילדים שנפגעים מינית ואין להם מספיק מרכזי הגנה, שאני לא מדברת על דברים אחרים שילדים צריכים לקבל מאתנו, והם לא מקבלים בגלל העדר תקציב.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדע לתת את המענה באמצעות מלגות, אגב שאנחנו גם הגדלנו את הסכום, לטובת אותם ילדים שלא יכולים לעמוד בתשלומי הורים.

יפעת שאשא ביטון: אגב זה נכון לגבי הביטוח, זה נכון גם לתשלומים אחרים.

יפעת שאשא ביטון: ואם את שואלת אותי, צריך דווקא לגעת בתשלומים האחרים לפני שאנחנו נוגעים בביטוח.

יפעת שאשא ביטון: כי הביטוח הזה בסוף יציל משפחות שלמות מהוצאות שאנחנו לא מסוגלים לדמיין, והם בטח לא יוכלו לעמוד בהם.

שרן השכל: אני רק אוסיף, נאמר על ידי גורמי המקצוע בדיון הקודם, וחשוב שזה ייאמר.

שרן השכל: ממה שאנחנו הבנו מהם, לא אימתנו את זה מול גורם ביטוחי, היום לא קיים ביטוח שמבטח על מחלות קשות.

שרן השכל: זה מה שנאמר לנו.

שרן השכל: כלומר אם אתה חולה כבר באיזו שהיא מחלה קשה, ונגרם לך נזק, אין לך יכולת לרכוש פוליסה בשוק הפרטי שלמעשה תכסה את זה.

שרן השכל: בפעם הראשונה במדינת ישראל משרד החינוך הכניס שמישהו גם אם מחלה קשה שמגיעה, ואכן נפגע בתאונה, יקבל פיצויים.

שרן השכל: אז אנחנו מבינים שזה לא מושלם, אבל צריך להבין איזה מרחק בעצם משרד החינוך הצליח ככה לדחוף גם כן את חברות הביטוח בעניין הזה.

נעם וילדר: אין ספק שזה חיוני, ואין ספק שהשינוי שנעשה הוא צעד חשוב.

נעם וילדר: ועם זאת צריך להיות ביטוח, העלויות לדעתנו צריכות להיות מושתות על המדינה.

שרן השכל: בסדר גמור, תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: ותתקן אותי, אתה אמרת את זה בפעם הקודמת, נכון?

אופיר יהונתן: אופיר יהונתן, מהחברה למשק וכלכלה.

אופיר יהונתן: אנחנו למעשה מחכים להחלטת הוועדה, על מנת שנוכל בעצם לפרסם את המכרז.

אופיר יהונתן: נותרו רק שלושה חודשים עד תחילת שנת הלימודים.

אופיר יהונתן: ואכן הפוליסה כוללת, החל מלפני שלוש שנים, ביטול חריג, תאונה כתוצאה ממחלה, וזה מה שאמרתי גם בדיון הקודם, נכון.

שרן השכל: נהדר.

נועה בן אריה: עו"ד נועה בן אריה, היועצת המשפטית למרכז השלטון המקומי.

נועה בן אריה: אני מבקשת להשיב ליועצת המשפטית של הוועדה.

נועה בן אריה: בשני אופנים.

נועה בן אריה: ראשית, אין תלמיד לא מבוטח.

נועה בן אריה: זאת אומרת גם משפחה שידה אינה משגת ולא יכולה לשלם בעבור הביטוח, אז יש לנו גם את המלגות.

נועה בן אריה: אבל בכלל החובה של הרשות המקומית לארגן את הביטוח עבור כלל תלמידי מדינת ישראל, ללא כחל וסרק.

נועה בן אריה: ולכן אין מציאות שבה תלמיד שהוריו לא שילמו בעבור הביטוח לא יהיה מבוטח.

נועה בן אריה: הדבר הזה קיבל עיגון במסגרת שורה של פסקי דין, שקבעו את חובת הארגון ככזאת שתכליל את כלל תלמידי ישראל בביטוח הזה, ולא תשאיר אף ילד לא מבוטח מאחור.

נועה בן אריה: אני רוצה לומר לך גבירתי, עוד משפט.

נועה בן אריה: הסיפור של סעיף 6ד לחוק חינוך חובה הוביל אותנו בסופו של דבר, משום שהיו עליות מחירים מאוד דרמטיות בביטוח בפריסה מאוד רחבה של רשויות מקומיות, כך שהרשויות החלשות יותר נאלצו לשלם יותר.

נועה בן אריה: וזה לא מדובר ברשות שנאלצה לשלם יותר, מדובר באותו הורה פרטני שנאלץ לשלם יותר.

נועה בן אריה: כדי להתגבר על המכשלה הזאת למעשה ביצענו תיקון חקיקה.

נועה בן אריה: תיקון החקיקה הזה הוא אליה וקוץ בה.

נועה בן אריה: במציאות של החוק החדש יכולנו לייצר מצב שבו לא יהיה קניבליזם בין רשויות מקומיות כך שרשות חלשה תאלץ להתמודד עם עלות ביטוח עבור הורי התלמידים שלה בהיקפים מאוד מאוד גבוהים.

נועה בן אריה: מנגד, מצב שבו אנחנו לא מאשרים את הסעיף הזה, ואת המחיר הביטוחי ויוצאים למכרז, היא מציאות שבה אין אלטרנטיבה.

נועה בן אריה: זאת אומרת החוק לא מתיר היום, במצב שבו אין לנו מחיר מאושר, לכל רשות מקומית לחזור חזרה לעולמות הקודמים, ולצאת ולפרסם מכרז.

נועה בן אריה: התוצאה תהיה שאם אנחנו לא נצא לדרך, ולא נאשר היום, המצב שבו אנחנו נפתח שנת לימודים מבלי שיהיה ביטוח, בלי שיש לנו בכלל שום עמדת נסיגה, כי החוק לא מתיר אלטרנטיבה אחרת זולת המכרז הכוללני.

נועה בן אריה: לכן החשיבות של האישור היום היא ביתר שאת.

נועה בן אריה: אנחנו כבר לא בעולם תשלומי ההורים הכוללני.

נועה בן אריה: אנחנו כבר בעולם תיקון חקיקה שנעשה בכלל בפקודת העיריות, ומחייב את הדין החדש של המחיר האחיד שחל על כלל הרשויות המקומיות, כדי למנוע את מצבי הקיצון של המשפחות החלשות שצריכות לשלם הרבה.

נעם וילדר: ומה לגבי האלרגיות?

נועה בן אריה: זה כבר נענה.

שרן השכל: נהדר.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה להעלות להצבעה.

תמי סלע: קיבלנו את ההצעה של החמישים ושבעה שקלים.

תמי סלע: כתוב פה רק לשנת הלימודים תשפ"ג, ובאמת מדובר על שתי תקופות נוספות.

תמי סלע: לשלוש שנים.

נועה בן אריה: ההערכה מחייבת את אותו מחיר.

נועה בן אריה: כולל דמי העמילות.

נועה בן אריה: לא דיברנו על דמי העמילות, צריך להוסיף גם את דמי העמילות של השלושה אחוז, גם זה צריך להיות מאושר כאן, גבירתי השרה וגבירתי היושבת ראש.

שרן השכל: אני מעלה את זה להצבעה.

שרן השכל: אושרה.

שרן השכל: ההצעה עברה.

שרן השכל: אני רוצה להודות לכל אנשי המקצוע.

שרן השכל: אני רוצה להודות במיוחד לשרת החינוך, ולאחל בהצלחה עם המכרז החדש לתלמידים.

שרן השכל: תודה רבה.