ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 249, 2022-05-25 08:15

מיכאל ביטון: בוקר טוב.

מיכאל ביטון: אנחנו בישיבה נוספת של מעקב אחר הרפורמה בתעריפי הנסיעה בתחבורה הציבורית.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים לשמוע ממשרד התחבורה והאוצר האם יש שינויים או היענות לאותם תשעה סעיפים ששלחנו לכם.

מיכאל ביטון: אתמול קיבלתי מכתב מהשרה, בסך הכול אין בו שום דבר חוץ מהרבה מילים, ואין בו שום שינוי מהותי ברפורמה.

מיכאל ביטון: נציגת משרד התחבורה, האם יש שינויים ברפורמה לפי תשעת הסעיפים שדנו בהם בפעם הקודמת?

אורי מקלב: אם אין תורה שבכתב, אולי תורה שבעל פה.

מיכאל ביטון: אולי הבוקר יותר טוב.

מיכאל ביטון: שעת רצון.

מיכאל ביטון: שחרית.

נעה ליטמנוביץ: בוקר טוב ליושב ראש הוועדה.

נעה ליטמנוביץ: רשות ארצית לתחבורה ציבורית.

נעה ליטמנוביץ: כל הסוגיות מפורטות בתוך המכתב.

נעה ליטמנוביץ: אני אשמח כמובן להתייחס אליהן אחת-אחת.

מיכאל ביטון: את אומרת שאין שינוי.

מיכאל ביטון: הסברים יש שם.

מיכאל ביטון: שינוי בתוכנית אין, לא בתקצוב, לא בהוזלה, דבר ממה שהצענו לשנות בתוכנית לא קיבל התייחסות.

נעה ליטמנוביץ: מעבר לדברים שכבר הובאו בדיון הראשון שהיה כאן בוועדת הכלכלה, כמו סוגיית האזרחים הוותיקים, כמו סוגיית דקות, כמו הרחבת הטבות לנכים וזכאים, סוגיות שעלו כאן ובעצם נכנסו לתוך הרפורמה - - -

מיכל מרים וולדיגר: הנכים נכנסו לתוך הרפורמה?

נעה ליטמנוביץ: הם נכנסו כבר בסבב הראשון לתוך הרפורמה.

נעה ליטמנוביץ: אלה סוגיות שעלו כאן, סוגיות שהיו חשובות.

מיכל מרים וולדיגר: עדיין הזכויות של הנכים נפגעו לעומת מה היה לפני הרפורמה.

נעה ליטמנוביץ: הזכויות של הנכים?

נעה ליטמנוביץ: לא.

נעה ליטמנוביץ: הורחבו מ-33 אחוזים ל-50 אחוזים.

נעה ליטמנוביץ: עשינו יישור קו לכל הזכאים ובעלי המוגבלויות והרחבנו את ההנחה שלהם.

נעה ליטמנוביץ: ההטבות שלהם שופרו ביחס למצב הקודם.

אורי מקלב: כדאי להבהיר לחברת הכנסת וולדיגר שבמידה שהנסיעה שלהם התייקרה, והרבה נסיעות להרבה אנשים התייקרו – דהיינו, הסכום עבור נסיעה פנימית קפץ משני שקלים לחמישה שקלים - הם יקבלו עכשיו הנחה רק על חמישה שקלים כך שישלמו 2.5 שקלים על נסיעה כשלפני כן הם שילמו 1.20 שקל.

מיכל מרים וולדיגר: אני מכירה את זה מכל מיני רשויות שמקפיצים את המחיר כך שהוא יותר גבוה ואחר כך עושים הנחה.

אורי מקלב: בצרכנות חוקקנו חוק שאי אפשר לעשות מחיר סוף עונה.

מיכאל ביטון: עפרון אמר לאברהם אבינו קרקע אדמה.

מיכאל ביטון: אני אשלם.

נעה ליטמנוביץ: מנגד, אם אני יכולה להדגים.

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: אנחנו לא רוצים.

מיכאל ביטון: הייתה כאן טענה שייקרתם תעריפים של נסיעה פנימית.

נעה ליטמנוביץ: אבל התעריפים של הנסיעה הבין-עירונית ירדו.

מיכאל ביטון: ואז ההנחה ירדה ל-50 אחוזים.

מיכל מרים וולדיגר: אבל בפועל הנוסע שילם יותר.

נעה ליטמנוביץ: אבל ה-6 ירד ל-5.5.

מיכאל ביטון: במספרים מוחלטים.

מיכאל ביטון: בשקלים.

מיכאל ביטון: הנכה שנסע באותה עיר ישלם יותר.

נעה ליטמנוביץ: תלוי באיזה עיר הוא נוסע.

נעה ליטמנוביץ: בעיר התעריף היה 6 שקלים.

מיכאל ביטון: בערים בהן הוכפל התעריף – באופקים, בית שאן, טבריה, ירוחם, מצפה רמון, ערד, קריית שמונה ושדרות, אילת, אשקלון, באר שבע, כרמיאל, נהריה, נצרת, עפולה וקריית גת.

מיכאל ביטון: שם כמעט הוכפלה הנסיעה הפנימית.

מיכל מרים וולדיגר: חדרה.

מיכאל ביטון: אם יש שם נכה והוא קיבל 50 אחוזים מ-3.2 שקלים, יש ישובים שהוא שילם 2.4 שקלים.

מיכאל ביטון: פעם הוא קיבל 33 אחוזים, זה הוריד לו 80 אגורות.

מיכאל ביטון: 1.60 שקלים.

מיכאל ביטון: עכשיו ב-5.5 שקלים, 2.5 שקלים ואפילו יותר.

מיכאל ביטון: עשו לו הנחה.

מיכאל ביטון: ממש דאגו לנכים.

מיכל מרים וולדיגר: הכפילו לו.

מיכאל ביטון: הוזילו לו.

מיכל מרים וולדיגר: באחוזים אתה צודק, אבל בכסף לשלם לנהג, הכפילו לו את התשלום.

מיכל מרים וולדיגר: מסכן, הוא גר בבאר שבע, מה הוא אשם?

מיכל מרים וולדיגר: הוא יעבור לגור בתל אביב כי ההנחה תהיה יותר גדולה בתל אביב?

מיכל מרים וולדיגר: מה הוא יעשה כשהוא גר באילת?

מיכאל ביטון: נעה, למה לא שלחו איתך תגבורת, סמנכ"ל, מנכ"ל, לעזור לך בעניין הזה.

מיכאל ביטון: השאירו אותך לבד.

נעה ליטמנוביץ: לרגע אני לא חשה לבד.

נעה ליטמנוביץ: אני מאוד מאוד שמחה לבוא לכאן.

מיכאל ביטון: אנחנו שמחים שאת מרגישה כאן בסדר כי אנחנו לא חושבים שאת נושאת באחריות.

מיכל מרים וולדיגר: אבל הרפורמה פוגעת באוכלוסיות החלשות.

מיכאל ביטון: ודאי שזה כך.

מיכאל ביטון: מה עם הערך הצבור?

מיכאל ביטון: אפשר להחזיר אותו?

מיכאל ביטון: את ה-20 אחוזים למי שצבר ברב-קו?

נעה ליטמנוביץ: ראיתם את התשובה.

נעה ליטמנוביץ: סוגיית הערך הצבור – ויושב ראש הוועדה, כבר הבעת את דעתך על זה – באמת הדגש ברפורמה היה על הנוסעים הקבועים.

נעה ליטמנוביץ: הערך הצבור הוא ממש הטבה למזדמנים ואני אשמח להראות לך.

מיכאל ביטון: כמה נוסעים קבועים יש וכמה מזדמנים?

מיכאל ביטון: במספרים.

נעה ליטמנוביץ: תלוי מהי ההגדרה של המזדמנים.

מיכאל ביטון: תגידי לנו לפי כל מיני הגדרות.

נעה ליטמנוביץ: אני אגיד לכם שמה שאנחנו רואים זה שבערך הצבור משתמשים גם נוסעים - - -

מיכאל ביטון: לא, גברתי, בוועדה שואלים שאלות.

מיכאל ביטון: יש כמה סוגים של הגדרת נוסע מזדמן?

נעה ליטמנוביץ: כן.

נעה ליטמנוביץ: אפשר להגדיר את זה.

מיכאל ביטון: תגידי כמה יש בכל סוג.

מיכאל ביטון: כמה נוסעים קבועים וכמה נוסעים מזדמנים.

נעה ליטמנוביץ: אני אשמח להראות את זה.

נעה ליטמנוביץ: אני לא זוכרת את זה בעל פה מתוך המצגת.

מיכאל ביטון: תבדקי.

מיכאל ביטון: לא צריך מצגת.

מיכאל ביטון: תבדקי את הנתון הזה אצלך ופשוט תני תשובה כמה נוסעים מזדמנים וכמה נוסעים קבועים.

מיכאל ביטון: תני לנו מספר.

מיכאל ביטון: תבדקי במצגת בזמן שאת כאן.

מיכאל ביטון: אני מבין שאתמול השקתם סקר גדול של תחבורה ציבורית.

נעה ליטמנוביץ: נכון מאוד.

מיכאל ביטון: מבחינתך ההיגיון הוא שקודם עושים רפורמה ואחר כך סקר, אחרי 30 שנים שלא עשו סקר?

נעה ליטמנוביץ: הסקרים שאנחנו עושים הם גם שוטפים.

נעה ליטמנוביץ: שוב, אני אשמח להראות.

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: הסקר שהשקתם אתמול, מתי בפעם האחרונה עשיתם סקר כזה בהיקף הזה, כמו מסיבת עיתונאים?

מיכאל ביטון: זה משהו גדול.

מיכאל ביטון: זה אירוע גדול כי אחרת לא היו מודיעים על זה.

נעה ליטמנוביץ: אנחנו עושים סקר שביעות רצון.

מיכאל ביטון: תהיי איתי.

מיכאל ביטון: הסקר כמו אתמול, הסקר שהשקתם אתמול עם הודעה לעיתונות, זה אירוע חריג.

מיכאל ביטון: זה אירוע מיוחד, לא? זה הישג.

נעה ליטמנוביץ: בהחלט.

מיכאל ביטון: זה בהיקף גדול.

מיכאל ביטון: מתי ביצעו סקר כזה בפעם הקודמת?

נעה ליטמנוביץ: סקר כזה כמו שהשקנו אתמול, לראשונה השקנו אותו אתמול.

מיכאל ביטון: אני יודע שבפעם אחרונה זה היה לפני 30 שנים.

מיכאל ביטון: לא הגיוני שרפורמה תבוא אחרי סקר כזה, על בסיס נתונים כמותיים?

נעה ליטמנוביץ: יושב ראש הוועדה, מעבר לסקר הזה יש לנו סקרי שביעות רצון.

מיכאל ביטון: את לא עונה על השאלות.

מיכאל ביטון: אני לא שאלתי מה יש מעבר.

מיכאל ביטון: מעבר להרי האופק.

מיכאל ביטון: את חוקרת, לא? יש לך תואר שני בכלכלה.

נעה ליטמנוביץ: נכון.

מיכאל ביטון: כלכלנית.

מיכאל ביטון: כלכלה היא מבוססת נתונים ועובדות.

מיכאל ביטון: ניירות מדיניות מוציאים לפי נתונים.

מיכאל ביטון: לראשונה עשיתם סקר כזה גדול, אז לא היה הגיוני להעביר רפורמה אחרי סקר כשיש נתונים עדכניים בדפוסי הנסיעה בתחבורה הציבורית?

נעה ליטמנוביץ: יש לנו נתונים רבים נוספים.

מיכאל ביטון: את שלמה עם זה שקודם עושים רפורמה ואחר כך עושים סקר?

מיכאל ביטון: פעם ראשונה ששמעתי על דבר כזה.

מיכאל ביטון: המשרד הראשון בחיי שקודם עושה רפורמה ואז חוקר.

נעה ליטמנוביץ: הסקר שהושק אתמול יותר נוגע לעולם השירות.

מיכל מרים וולדיגר: הוא פופוליסטי.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו יודעים את האמת.

מיכל מרים וולדיגר: פופוליסטי.

נעה ליטמנוביץ: הוא נוגע יותר לעולם השירות והיצע השירות מאשר לתעריפים.

מיכל מרים וולדיגר: השרה מריחה בחירות, היא מבינה שיש בחירות והיא צריכה ללכת לקהל היעד שלה, אז היא עושה סקר.

מיכל מרים וולדיגר: צר לי, זה המצב.

מיכאל ביטון: את מזכירה לי משהו.

מיכאל ביטון: אני עדיין לא רוצה לדבר על בחירות אבל הרפורמה הזאת במקור הייתה בחוק ההסדרים, נכון?

נעה ליטמנוביץ: נכון.

מיכאל ביטון: למה היא לא הובאה בחוק ההסדרים הקודם כפי שהיא הייתה במקור?

נעה ליטמנוביץ: תהליך העברת הרפורמה דורש ועדת מחירים והוא לא עובר דרך חוק ההסדרים.

מיכאל ביטון: אם כן, למה שמתם את זה בחוק ההסדרים?

נעה ליטמנוביץ: כדי שהעקרונות שלו יאושרו גם במסגרת החלטת ממשלה.

מיכאל ביטון: ולמה לא הבאתם את זה בחוק ההסדרים?

מיכאל ביטון: הרפורמה הזאת הוצעה בחוק ההסדרים והוצאה ממנה.

מיכאל ביטון: הוצאתם את הרפורמה.

שחר בר: יושב ראש הוועדה, אני מאגף התקציבים.

שחר בר: הרפורמה הובאה במסגרת חוק ההסדרים בהחלטת ממשלה, כולל ביטול הערך הצבור והיא עברה.

מיכאל ביטון: למה לא ביצעתם אותה בכל המושב בכנסת?

מיכאל ביטון: למה ביצעתם את זה בפגרה?

מיכאל ביטון: היה תהליך עבודה.

מיכאל ביטון: אנחנו ישבנו כאן שבעה-שמונה חודשים.

מיכאל ביטון: כמה זמן היה המושב הקודם?

מיכל מרים וולדיגר: זה היה כנס ארוך.

מיכאל ביטון: שבעה חודשים.

מיכאל ביטון: מאז התקציב.

מיכאל ביטון: הייתה החלטת ממשלה, יש כוונה לרפורמה ולמה לא ביצעו את זה?

שחר בר: בסוף היה תהליך עבודה ארוך.

מיכאל ביטון: ארוך שקרה בדיוק בפגרה.

מיכאל ביטון: הוא היה צריך לקרות בפגרה.

מיכאל ביטון: דווקא בפגרה היה צריך להביא את זה.

שחר בר: אחרי העבודה המאומצת של משרד התחבורה יחד איתנו, החתימה של הצווים.

מיכאל ביטון: את ישבת כאן בדיון שהתקיים בפגרה על הרפורמה בתחבורה הציבורית?

שחר בר: אני חושבת שאולי זה היה דניאל מצר.

שחר בר: האוצר ישב.

מיכאל ביטון: בדיון שהתקיים בפגרה שמענו מאנשי האוצר והתחבורה שעדיין אין להם את כל הנתונים.

מיכאל ביטון: נעה, את ישבת איתנו בדיון הזה שהתקיים בפגרה כאשר ביקשנו את נתוני הרפורמה?

נעה ליטמנוביץ: אני לא הייתי כאן.

מיכאל ביטון: לא קיבלנו נתונים ואחרי רבע שעה מסוף הדיון הייתה רפורמה.

מיכאל ביטון: הייתה הודעה לעיתונות שמשיקים רפורמה.

מיכאל ביטון: אתם לא מעורבים בזה?

מיכאל ביטון: לא קשורים לזה, לתהליך הזה?

מיכאל ביטון: אף אחת מכן לא הייתה כאן.

נעה ליטמנוביץ: נציגי המשרדים שלנו היו כאן.

מיכאל ביטון: אבל הם אמרו לנו שאין נתונים.

מיכאל ביטון: ביקשנו מספרים ומחירים ואמרו שלא הכול סגור.

מיכאל ביטון: אחרי כמה דקות מסוף הדיון השיקו את הרפורמה אבל אתן לא קשורות לזה.

מיכאל ביטון: לא הייתן בתהליך הזה.

שחר בר: בסוף התהליך היה מקצועי משותף של משרד התחבורה ומשרד האוצר.

מיכאל ביטון: אני מדבר על הוועדה בזמן הפגרה.

מיכאל ביטון: הרגשנו שמשהו קורה בזמן שאנחנו בבית, שמישהו משיק רפורמה ושאלנו אתכם בפגרה מה הנתונים של הרפורמה, מה המספרים, מי ייפגע, מה המחירים והתשובה הייתה שעדיין זה לא סופי.

מיכאל ביטון: את מכירה את זה?

שחר בר: כן.

מיכאל ביטון: אבל אחרי רבע שעה כבר הייתה רפורמה.

מיכאל ביטון: יצאה הודעה לעיתונות.

מיכאל ביטון: גם את זה את מכירה?

מיכאל ביטון: זה נראה לך הגיוני להתנהל כך מול ועדה בכנסת?

שחר בר: בסוף אלה תהליכים שלוקחים הרבה מאוד זמן.

מיכאל ביטון: את בחורה הגונה, שחר.

מיכאל ביטון: לא למרוח.

מיכאל ביטון: אפשר למלא את פיך מים ולהגיד שאת לא נושאת באחריות לכך ואלה לא החלטות שלך.

מיכאל ביטון: זאת תשובה שאני אקבל ואכבד, אבל תישארי בעניין.

מיכאל ביטון: היית בוועדה שהתקיימה בזמן הפגרה?

מיכאל ביטון: היית כאן בחדר?

שחר בר: אני חושבת שכן אבל מאז היו מספר ועדות.

מיכאל ביטון: לא דיברת.

שחר בר: לא.

מיכאל ביטון: מישהו אחר דיבר.

מיכאל ביטון: דיברו שניים.

מיכאל ביטון: נציג השרה ועוד נציג אוצר.

מיכאל ביטון: הם אמרו שאין להם את כל הנתונים והמספרים.

שחר בר: למיטב זיכרוני הם אמרו שהרפורמה לא סופית.

מיכאל ביטון: יפה.

מיכאל ביטון: אחרי חצי שעה יש הזמנה למסיבת עיתונאים לחשוף את הרפורמה.

מיכאל ביטון: יום למוחרת.

מיכאל ביטון: איך נולדה סופיות הרפורמה בחצי שעה הזאת?

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, אני חושב שהייתה מסיבת עיתונאים ואז זה נחשף לציבור ולפני חתימת הצווים, בין מסיבת העיתונאים לחתימה על הצווים, היה מה שנקרא פרסום לציבור.

מיכאל ביטון: רגע.

מיכאל ביטון: אתה רץ קדימה.

מיכאל ביטון: תן לשחר להשיב.

שחר בר: הדרך בה השרים מחליטים להודיע על הרפורמה, זאת החלטה של השרים.

מיכאל ביטון: כן, זה מקובל.

מיכאל ביטון: כל שר יבחר את הדרך בה הוא רוצה להודיע על רפורמה.

מיכאל ביטון: אם נציגיו אומרים כאן

מיכאל ביטון: חצי שעה קודם שזה לא סופי, אז אחרי חצי שעה הרפורמה הופכת לסופית?

מיכאל ביטון: כשאת ישבת בחדר, ידעת שהרפורמה היא סופית?

מיכאל ביטון: היו לך המסמכים.

שחר בר: יש תהליך עבודה.

מיכאל ביטון: בחצי שעה?

שחר בר: כל עוד השרים לא מאשרים את הרפורמה ורוצים להוציא אותה לציבור.

מיכאל ביטון: כאשר ישבת בחדר ידעת שיודיעו על מסיבת עיתונאים?

שחר בר: לא הייתי בטוחה.

מיכאל ביטון: אבל ידעת או לא?

שחר בר: ידעתי שאולי תהיה.

שחר בר: לא ידעתי שתהיה.

מיכאל ביטון: אם כן, ידעת שיש משהו סופי.

מיכאל ביטון: למה לא הצגתם את זה לוועדה בזמן הפגרה?

מיכאל ביטון: זאת לא את.

מיכאל ביטון: שחר, זאת לא את ולא נעה.

מיכאל ביטון: רק רציתי תשובות ישרות לגבי מה שאתם כן יודעות.

מיכאל ביטון: אנחנו לא רואים בכן נושאים באחריות לאירוע הזה.

מיכאל ביטון: ממש לא.

מיכאל ביטון: אבל אל תנסו להגן על התנהלות קלוקלת של הסתרת מידע מהכנסת.

מיכאל ביטון: אל תסתבכו בהסברים שהם לא באחריות שלכן.

אורי מקלב: אני אתחיל את דבריי בנושא שהעלית בסיום דבריך.

אורי מקלב: אני מהוותיקים בבית ובמשך כל שנות כהונתי כפי שידוע אני מתעסק הרבה עם תחבורה.

קריאה: היית סגן שר התחבורה.

אורי מקלב: הייתי בוועדה לפניות הציבור והיו פניות ציבור רבות.

אורי מקלב: בחרתי במשרד התחבורה בגלל הקשר שלי לנושא.

אורי מקלב: בוודאי שאני גם מייצג ציבור שמשתמש בתחבורה הציבורית הרבה יותר מהאחוזים שלו באוכלוסייה.

אורי מקלב: הוא אחד ממקבלי השירות הגדולים שיש בתחבורה הציבורית ולא סתם משתמש אלא הוא גם שבוי.

אורי מקלב: אני דורש את כבודה של הכנסת.

אורי מקלב: גם כשהייתי סגן שר במשרד התחבורה, ואני מאוד מעריך את העובדים, השתדלתי לתת לכנסת תשובות מלאות.

אורי מקלב: גם כשקיבלתי תשובות מהפקידות המקצועית על שאילתות ששאלו חברי הכנסת, לא הסתפקתי בזה אלא חזרתי ואמרתי שאני לא מסוגל למרוח ולא מסוגל לתת תשובות כלליות.

אורי מקלב: אמרתי שחבר כנסת טרח ושאל שאלות, ואני רוצה לתת תשובה.

אורי מקלב: תשובה האומרת אנחנו עושים, פועלים, נעשה – לא.

אורי מקלב: אמרתי שאני מבקש תשובות.

מיכאל ביטון: מתי כל זה קרה?

אורי מקלב: עד לפני כשנה עת שימשתי כסגן שרת התחבורה.

מיכאל ביטון: אם כן, יש לך ידע טרי.

אורי מקלב: בחלק מהדברים.

מיכאל ביטון: אגב, בסקר הזה שהם שואלים עכשיו, אחת השאלות היא באיזה תדירות אתה נוסע בתחבורה הציבורית.

מיכאל ביטון: נכון שזאת שאלה שתשפיע את מי לתעדף?

מיכאל ביטון: את הקבוע או את המזדמן?

מיכאל ביטון: אם שואלים שאלה כזאת, לא יודעים מי מזדמן ומי קבוע?

מיכאל ביטון: אין מידע עדכני?

מיכאל ביטון: שאלה על תדירות נסיעה, מתעדפים נוסעים קבועים ותכף נשמע כמה נוסעים קבועים יש וכמה מזדמנים.

מיכאל ביטון: אני מחכה למספר הזה.

אורי מקלב: זאת נקודה מרכזית שהעלית כאן גם בנושא הרפורמה.

אורי מקלב: בסופו של דבר אנחנו רוצים להביא את האנשים לתחבורה הציבורית.

אורי מקלב: את מי אנחנו רוצים להביא לתחבורה הציבורית?

אורי מקלב: את האנשים האלה שלא משתמשים היום, שיש להם אלטרנטיבה ברכב שלהם ואותם אנחנו מרחיקים מהרפורמה לפי מדיניות התעריפים שקיימת עכשיו.

אורי מקלב: זה לא קשור לנעה אלא למשרד, ללשכה של השרה.

אורי מקלב: אני אגלה סוד לוועדה.

אורי מקלב: אני לא זוכר דבר כזה, תקדים, שהוועדה מבקשת מידע, שומעת שמועה, הוועדה יוזמת דיון ומבקשת לשמוע ממשרד ממשלתי ולא מקבלת את המידע הזה.

אורי מקלב: לא רק זה אלא המשרד לא שלח את הפקידים.

אורי מקלב: באנו בזמן הפגרה.

אורי מקלב: אתה יזמת את הדיון, באת מרחוק, ביקשת לקבל מידע אבל מנעו מהוועדה לקבל את המידע.

אורי מקלב: ולא זו אף זו אלא גם לא שולחים פקיד מקצועי.

אורי מקלב: שלחו את עוזר השרה שלא מחויב לענות על השאלות שנשאל.

אורי מקלב: שאלנו שאלות ספציפיות.

אורי מקלב: הפקידים לא יכולים להטעות את הוועדה, יש להם את המחויבות המקצועית שלהם, ולכן שולחים אנשים אחרים.

אורי מקלב: אתה באמת חשפת את זה.

אורי מקלב: בתשובה שאני רואה ששלחו לך אתמול יכלו לומר שהמהלך פורסם להערות הציבור גם לאחר פרסומו המלא ולפני חתימת הצווים.

מיכאל ביטון: הוא פורסם להערות הציבור במשך חמישה ימי עבודה.

מיכאל ביטון: לדעתי יום השואה היה בתוך זה.

מיכאל ביטון: פסח היה.

מיכאל ביטון: זה דבר שמשפיע על מיליונים בישראל.

מיכאל ביטון: חמישה ימי עבודה להערות הציבור.

מיכאל ביטון: על תקנות בלאי של איזה קנס שולי אנחנו נותנים שלושה שבועות-חודש להערות הציבור.

מיכאל ביטון: איפה משרד המשפטים שאישר להם את הפרסום הזה?

אורי מקלב: אני ניסיתי לדלות פרטים והייתה הוראה חזקה לפקידות לא לתת איזשהו מידע.

אורי מקלב: אני לא יודע למה פחדו לתת את המידע הזה.

אורי מקלב: אני חושב שגם מקצועית היה הרבה יותר הגון לתת אותו.

אורי מקלב: ועדה מבקשת את המידע ולא מקבלת אותו.

אורי מקלב: לא רק זה אלא שכתוב בתשובה שקיבלת אתמול שהערות הציבור זכו להתייחסות מקיפה שהוצגה במסמכים שהוגשו לוועדה.

אורי מקלב: אני לא ראיתי מסמך כזה.

אורי מקלב: הייתי מאוד מבקש לדעת, אם אתם עומדים מאחורי הדברים, מה היה לפני ההצגה לציבור ומה היה לאחר מכן.

אורי מקלב: מה קיבלתם בחמשת הימים האלה והאם עשיתם שינוי ברפורמה.

אורי מקלב: הערות מהציבור שהגיעו בתקופה הזאת, אתם כותבים ששיניתם ואם זה כך, בואו נשמע על כך.

אורי מקלב: אני מדבר על כבודה של הכנסת.

אורי מקלב: אני לא חושב שיש תקדים שוועדה בכנסת מבקשת מידע ולא מקבלת אותו.

מיכאל ביטון: חברי כנסת, מפאת כבודכם שטרחתם ובאתם ב-8:00 בבוקר לדיון, אני רוצה לשאול את משרד המשפטים שנמצא ב-זום.

מיכאל ביטון: אוריה פרץ, את ליווית את תהליך החשיפה של הרפורמה להערות הציבור, אתה ההשקה שלה?

אוריה פרץ: אנחנו ליווינו את הצווים עצמם ובחנו אותם במישור המשפטי.

מיכאל ביטון: במישור המשפטי, משרד המשפטים מקפיד שהתהליכים יהיו ראויים כדי שלא יהיו חשיפות לעתירות או נפל פגם בהליך.

מיכאל ביטון: כמה זמן אתם נותנים אפשרות להערות הציבור במקרה של חוקים קטנים או שינוי חקיקתי כלשהו?

מיכאל ביטון: כמה זמן אתם ממליצים למשרדים לתת להערות הציבור?

אוריה פרץ: זה משתנה.

אוריה פרץ: זה יכול להיות מספר ימים וזה יכול להיות גם כמה שבועות.

מיכאל ביטון: האירוע הזה בו משנים לחלוטין את המחירים בתחבורה הציבורית ואת סוגי הכרטיסים, זה אירוע קטן או גדול?

אוריה פרץ: זה לא אירוע קטן.

מיכאל ביטון: את חושבת שהיה ראוי להקצות לו רק שבוע ימים להערות הציבור?

מיכאל ביטון: מועד הפגרה של הכנסת.

מיכאל ביטון: את חושבת שזה הולם את גודל האירוע?

מיכל מרים וולדיגר: לפני פסח.

מיכאל ביטון: זה הרי משפיע על כל אזרח ומדובר במיליונים כי בערך הצבור נעלמו מיליונים.

מיכאל ביטון: שינו כאן את הכללים, שינו מפות, ואת חושבת ששבוע היה מספיק להערות הציבור?

אוריה פרץ: יכול להיות שלא.

אוריה פרץ: אני אבדוק את זה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: אני מאוד מעריך את הכנות ואת הקצר ולעניין שלך, אוריה.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

אורי מקלב: אני לא מדבר על החלק של הציבור אלא על החלק של הוועדה.

אורי מקלב: אני מכיר את השרה היטב מעבודת הכנסת.

אורי מקלב: היא הייתה פעילה מאוד ומאוד דומיננטית.

אורי מקלב: אני רק מדמיין לעצמי את השרה מרב מיכאלי כאשר קורית סיטואציה כזאת בכנסת והיא יושבת כחברת ועדה.

אורי מקלב: עם כל הכושר הרטורי שלה, הלשון החריפה, מה היה קורה כאן.

יעקב מרגי: אני לא זוכר אותה כפרלמנטרית מצטיינת בוועדות.

יעקב מרגי: אל תתרגש.

יעקב מרגי: זה מקרין בדיוק לעבודתה כשרה.

אורי מקלב: אני שומר גם על כבודה של השרה.

יעקב מרגי: לא ראיתי אותה בוועדות.

יעקב מרגי: אל תחלק לה ציונים כאלה.

אורי מקלב: אתה היית במשרדים ממשלתיים.

אורי מקלב: היית שר כשהיא עבדה כאן בכנסת.

יעקב מרגי: מקרין בדיוק על עבודתה כשרה.

אורי מקלב: חברי הכנסת הגיעו הבוקר מוקדם כי מדובר בנושא שמעניין אותם.

אורי מקלב: זה לא נושא שהוא זניח מבחינת ההתעניינות של חברי הכנסת.

מיכל מרים וולדיגר: אולי פחות מעניין אבל חשוב להם.

אורי מקלב: אני לא מכיר הרבה דיונים שבשעה 8:15 בבוקר נמצאים שישה או שבעה-שמונה חברי כנסת ומדובר ביום ארוך שיש לנו בכנסת.

מיכאל ביטון: אני מנסה לאפיין את חברי הכנסת האלה, מה האופי שלהם, מעבר לחריצות.

יעקב מרגי: לעולם לא תצליח לאפיין אותם.

מיכאל ביטון: יש כאן שניים מהגליל, שניים מהנגב, אחד היה בנגב, מיכל וולדיגר לוחמת.

מיכאל ביטון: היא גילתה שבאמת עשו הנחה לנכים.

מיכל מרים וולדיגר: ממש עשו הנחה.

מיכל מרים וולדיגר: אנשים עלולים להבין אותך לא נכון.

מיכאל ביטון: את גילית את האמת.

מיכאל ביטון: בשקלים לא עשו לך הנחה אבל באחוזים עשו לך.

מיכל מרים וולדיגר: הזכרנו מה שאמרנו ברשתות השיווק השונות, שהן מעלות מחיר ואז אומרות שעשו הנחה בגובה של 50 אחוזים.

מיכל מרים וולדיגר: זה בדיוק מה שעשו במקרה הזה.

מיכל מרים וולדיגר: העלו את המחיר ואז עשו הנחה כאשר בפועל האוכלוסיות המיוחדות משלמות יותר.

מיכאל ביטון: פעם קודמת שקיימתי דיון כזה ולא קיבלתי תשובות - - -

יעקב מרגי: היית עצבני, לא נתת לנו לדבר.

מיכאל ביטון: גם עכשיו אני מאוד מאוד דואג.

יעקב מרגי: ולא תיתן לנו לדבר?

מיכאל ביטון: אני אתן לכם לדבר כי באתם מוקדם.

מיכאל ביטון: כל אחד יגיד את הדברים שלו בשתי דקות ואז נסכם.

אורי מקלב: משפט על סעיף 5 במכתבך.

אורי מקלב: אחד הדברים שהצגתי בוועדה.

אורי מקלב: יש שתי ערים שהרפורמה פגעה בהן קשות כאשר מדובר בעליית מחירים של למעלה מ-100 אחוזים.

מיכאל ביטון: למה 100 אחוזים?

מיכאל ביטון: 300 אחוזים.

אורי מקלב: גם זה אבל אני מדבר על שתי ערים שציינת במכתבך בסעיף 5 ו-6.

אורי מקלב: העיר ביתר והעיר מודיעין עלית, שם אחוז הרכב הפרטי הוא הנמוך ביותר במדינה וכולם תלויים בתחבורה הציבורית.

אורי מקלב: שם הייתה עלייה דרמטית מאוד בתחבורה הציבורית.

מיכאל ביטון: אפשר היה למנוע את זה.

אורי מקלב: אלה שתי ערים שנמצאות במצב סוציו אקונומי 1.

אורי מקלב: המחיר עלה מ-48 שקלים ל-100 ומשהו שקלים.

אורי מקלב: עלה ב-150 אחוזים כולל מנוי חודשי וגם נסיעה בודדת.

אורי מקלב: אנחנו שאלנו את השאלה הזאת לגבי שתי הערים האלה שנמצאות במצב סוציו אקונומי נמוך.

אורי מקלב: מה התשובה שקיבלת?

אורי מקלב: נאמר לך שזה מכיוון שההסדרים הייחודים וההנחות שהיו שם, היו מפליגות ולא היו קיימות בכל עיר אחרת.

אורי מקלב: מה קרה עכשיו?

אורי מקלב: מה השינוי חוץ מחילופי שלטון?

אורי מקלב: אני לא מבין מה קרה לערים האלה שבאופן מקצועי בדקו ומצאו לנכון שהן צריכות לשלם הכי קצת ועכשיו הן במקום הכי גבוה?

אורי מקלב: יש למחיר הנמוך גם הסבר כמו שהנסיעות הפנימיות הן קטנות אבל מה קרה לעיר הזאת שעכשיו פתאום היא במקום הכי גבוה?

אורי מקלב: התשובה השנייה שנתנו לך היא שאנחנו לא רוצים ליצור הרבה תעריפים.

אורי מקלב: אין הרבה תעריפים אלא יש שני תעריפים.

אורי מקלב: מבקשים במקום בתעריף הגבוה להיות בתעריף הנמוך כפי שמגיע להם, כפי שהם היו עד עכשיו, כפי שקיים בערים שכנות להן שהן במצב סוציו אקונומי 8 כמו בני ברק.

מיכאל ביטון: הם לא יכולים לשנות את המפה.

אורי מקלב: גם לא קיבלנו תשובות שאמרו לנו איך קבעו את המפה.

מיכאל ביטון: אצבע אלוקים סימנה את המפה הזאת.

מיכאל ביטון: בני אדם לא יכולים לשנות מפות.

מיכאל ביטון: חברי הכנסת היקרים והאהובים, אני רציתי לסיים את הדיון ולסכם אותו סיכום קצת ארוך אבל אנא מכם, כל אחד שתי דקות התייחסות ונסכם.

מיכאל ביטון: אגב, ההערה של משרד המשפטים שהוא יבדוק איך עושים לציבור רפורמה של מיליונים, של מאות מיליונים, ונותנים שבוע להערות הציבור.

מיכאל ביטון: לא סביר גודל הרפורמה מול גודל הזמן להערות הציבור כאשר מדובר בחופשה, הילדים בבית והכנה לפסח.

מיכאל ביטון: זה היה שבוע לפני פסח.

יעקב מרגי: ואם תגיע למסקנה שהיה ראוי שיהיה יותר זמן, העסק הזה יוקפא?

יעקב מרגי: ישתנה?

יעקב מרגי: יש לך ציפיות מהמשרד?

יעקב מרגי: הוא מזלזל בנו.

מיכאל ביטון: כל אחד ידבר שתי דקות לפי סדר ההגעה.

מיכל מרים וולדיגר: אני רק רוצה לומר שגם אם היה יותר זמן, אבל בזמן הזה היו מאות הערות למאות סעיפים ורק אחד על אילת התקבל בקטן.

מיכל מרים וולדיגר: כלומר, גם מה שהתקבל, לא התייחסו לזה.

מיכאל ביטון: אני כל כך גאה במאיר יצחק הלוי ראש העיר אילת וגם בראש העיר החדש, אלי לנקרי, שהרימו דגל אדום ואז טיפלו באילת.

מיכאל ביטון: את יכולה לארגן חבר כנסת מאופקים?

יעקב מרגי: אני יכול לארגן מירוחם.

יעקב מרגי: אם תרצה, אני אארגן לך.

מיכאל ביטון: אתם יכולים לארגן לכל עיר חבר כנסת?

מיכאל ביטון: אם היה לכם חבר כנסת מבית שאן.

מיכאל ביטון: היה כאן חבר כנסת משם – ג'קי לוי - אבל הוא הלך להיות ראש עיר.

מיכאל ביטון: הוא צריך לחזור לכאן, להוזיל את המחיר של הרכבת לחיפה ואז לחזור לבית שאן באותה רכבת היותר זולה שהוא יעשה כי עכשיו ברפורמה היא יקרה יותר.

מיכאל ביטון: כל אחד מחברי הכנסת, שתי דקות.

יעל רון בן משה: תודה אדוני היושב ראש.

יעל רון בן משה: כמי שמגיעה מאזור הגליל המערבי, ואני רואה את רשימת היישובים בהם עלות התחבורה הציבורית תעלה בסופו של דבר לצרכן, אני לא יכולה שלא לנקוט עמדה בנושא הזה.

יעל רון בן משה: אני מתפלאת שחברים יקרים שלנו שהם לוחמים למען האזרח וזכויות האזרח לא נמצאים כאן.

יעל רון בן משה: אנחנו נבדוק את זה אחר כך עם מפלגות חברות שלנו למה נעדרו מהדיון הזה, אבל אני מריחה ריח פוליטי חריף, נקרא לו כך.

יעל רון בן משה: אני אשים את הנושא הפוליטי בצד.

יעל רון בן משה: אחרי שניסיתי להביא את הקול של האזרח מהגליל שברור לי שאם אני והחברים האחרים מהגליל לא יושבים כאן, אף אחד במשרד התחבורה לא סופר אותו, אני רוצה לעבור לשאלה איך מתייחסים לוועדות הכנסת, ליושב ראש ועדת הכלכלה בכנסת, לחברי הכנסת.

יעל רון בן משה: אני קיימתי אתמול דיון בשבתי כיושבת ראש הוועדה לפניות הציבור, דיון בנושא תעריפי נסיעה בכביש 6.

יעל רון בן משה: זה היה דיון מעקב על דיון שקיימתי באוגוסט שנה שעברה וטרם קיבלתי את הנתונים וזה אותו משרד תחבורה.

אורי מקלב: לגבי התעריפים.

יעל רון בן משה: תעריפי נסיעה במקטעים השונים בכביש 6.

מיכאל ביטון: אם זה כך, ועדת הכלכלה לא כל כך מיוחדת.

יעל רון בן משה: לא.

יעל רון בן משה: היא לא ייחודית.

יעל רון בן משה: צר לי.

יעל רון בן משה: בסופו של דבר חבר הכנסת מקלב אומר שהוא לא מכיר דיונים כאלה.

יעל רון בן משה: אנשי המקצוע הם אותם אנשי מקצוע מצוינים.

אורי מקלב: ועדה מבקשת ולא מקבלת אלא מסתירים ממנה, את זה לא הכרתי.

יעל רון בן משה: לגבי כביש 6 אומרים שיש מידע עסקי, חברות פרטיות, בסדר, אבל בסוף הציבור משלם.

יעל רון בן משה: אלה תשתיות מדינה.

מיכאל ביטון: נשארו לנו 14 דקות לסיום הדיון ויש לנו עוד שישה דוברים.

יעל רון בן משה: אני מניחה שזאת לא נעה שנמצאת כאן היום ולא נעה שהייתה בדיון שהתקיים אצלי אתמול אלא נעה אחרת.

יעל רון בן משה: משהו אחר השתנה במשרד וזה דבר שהוא מאוד מאוד מדאיג שלא מוסרים מידע לכנסת ולא מאפשרים לקיים דיון מבוסס נתונים ובוודאי כאשר אנחנו הולכים על רפורמה כל כך חשובה גם אם מחירי התחבורה הציבורית בישראל הם זולים.

יעל רון בן משה: בסופו של דבר רוצים לבנות איזושהי רשת אלא שבחוטים שלה יש קרעים ענקיים.

יעל רון בן משה: אתם מכירים רשת של דייגים שהחוטים נקרעים?

יעל רון בן משה: הדגים לא יהיו שם.

יעל רון בן משה: בסוף האזרח בנהריה צריך לשלם יותר.

יעל רון בן משה: אי אפשר להגיד לו שזה יותר זול כי הוא יודע מה הוא משלם והוא משלם יותר.

מיכאל ביטון: המחיר עלה לו ב-33 אחוזים.

מיכאל ביטון: נהריה וכרמיאל, פעם המחיר היה 21 ועכשיו הוא 28.

מיכאל ביטון: אין התייקרות כזאת, לא במזון, לא בדיור, לא בכלום, רק בתחבורה הציבורית באחוזים כאלה בשנת שיא של הכנסות מדינה.

מיכאל ביטון: אין התייקרות כזאת בשום תחום.

יעל רון בן משה: אנחנו לא נלך לציבור ונגיד לו שזה יותר זול לו.

יעל רון בן משה: אין תסריט כזה ולכן אני מבקשת לשקול לעצור את הדבר הזה ולקיים כאן דיונים ענייניים כדי שנוכל לחזור לציבור.

מיכאל ביטון: ביקשנו אבל לא ספרו אותנו.

מיכאל ביטון: כבר חודשים אנחנו מבקשים לעצור.

מיכאל ביטון: אגב, יש לי כאן שאלה שאני חייב להתעכב עליה.

מיכאל ביטון: אנחנו שומעים דיווחים גם מהאזרחים וגם מהעיתונות לפיהם אנשים לא יכולים יותר לטעון את הרב-קו או לקנות כרטיסייה כבר במאי למרות שמישהו אמר שהרפורמה תהיה בתוקף באוגוסט.

מיכאל ביטון: האם זה חוקי שאתם מונעים מאנשים לטעון כרטיסיות ורב-קו?

מיכאל ביטון: קודם כל תאמרו אם אתם עושים את זה.

נעה ליטמנוביץ: אני ממש אשמח לעזרתך יושב ראש הוועדה להסביר לציבור כי יש איזו טעות.

מיכאל ביטון: שאני אעזור לך להסביר לציבור?

נעה ליטמנוביץ: בוודאי.

מיכאל ביטון: אני אוהב את הראש שלך, נעה.

מיכאל ביטון: להסביר לציבור איך גנבתם לו כסף מהכיס וקראתם לזה דרך שווה?

מיכאל ביטון: דרך שווה - אני לא רוצה להשלים את המשפט.

מיכאל ביטון: אני עוד מעט מצטרף אליך לצוות ההסברה אבל עד אז, האם אתם מונעים מאנשים לטעון רב-קו?

נעה ליטמנוביץ: לא.

מיכאל ביטון: האם אתם מונעים מהם לקנות כרטיסיות שיש בהן צבירת זכויות?

מיכאל ביטון: קיבלנו עדויות על כך.

נעה ליטמנוביץ: הכרטיסיות ברכבת בלבד שמגלמות בדיוק את אותה הנחה של ערך צבור, אנחנו לא נותנים לקנות אותן יותר כדי שהנוסעים והנוסעות לא יחזיקו מוצר לא בתוקף.

מיכאל ביטון: ולמה לא תתנו תוקף גם אחר כך למה שנרכש?

נעה ליטמנוביץ: כי הם יכולים ליהנות בדיוק מאותה הנחה - - -

מיכאל ביטון: אבל למה את מחליטה עבורם?

נעה ליטמנוביץ: זה מוצר יותר טוב.

מיכאל ביטון: באיזו זכות את מיישמת במאי רפורמה שאמורה להיכנס לתוקף באוגוסט?

מיכאל ביטון: יש לך סמכות משפטית לעשות את זה?

נעה ליטמנוביץ: בוודאי.

נעה ליטמנוביץ: זה נמצא בתוך צו הפיקוח, הפסקת המכירה של הכרטיסיות.

נעה ליטמנוביץ: מאוד מאוד חשוב לי להסביר.

נעה ליטמנוביץ: זה משקף בדיוק אותה הנחה.

נעה ליטמנוביץ: במקום לקנות רק כרטיס מתל אביב לחיפה, הם מטעינים את הכסף באותה הנחה בדיוק ואז הם יוכלו לנסוע מתל אביב לחיפה.

מיכאל ביטון: הם יכולים לטעון הרבה כסף עכשיו בערך הצבור שיהיה בתוקף גם אחרי אוגוסט?

נעה ליטמנוביץ: נכון מאוד.

נעה ליטמנוביץ: כל מה הם יטענו בערך הצבור יישאר בתוקף אחרי אוגוסט.

מיכאל ביטון: אם כן, למה אתם מונעים מהם לקנות כרטיסיות?

נעה ליטמנוביץ: רק את הכרטיסיות.

מיכאל ביטון: אבל תני לאנשים להחליט.

מיכאל ביטון: למה את מחליטה עבורם, כל עוד הרפורמה לא בתוקף?

נעה ליטמנוביץ: זה נמצא בתוך הצו ושוב אני חוזרת ואומרת שהכרטיסייה של הרכבת, הם יכולים להטעין בדיוק את אותו סכום שהם רצו להטעין לטובת הכרטיסיות ולהיפך, זה מוצר לא מוגבל.

מיכאל ביטון: רגע.

מיכאל ביטון: משרד המשפטים, אתם מודעים לכך שיש פעולות שמבוצעות מיידית למרות שרשמית הרפורמה צריכה להיכנס באוגוסט?

מיכאל ביטון: אתם מודעים לכך שמשנים את כללי השוק והמכירה עוד הרבה לפני אוגוסט?

נעה ליטמנוביץ: זה בצו הפיקוח.

מיכאל ביטון: אני שואל את משרד המשפטים.

מיכאל ביטון: אתם קיבלתם תלונות על כך?

אוריה פרץ: לא קיבלנו פניות.

אוריה פרץ: לא קיבלנו פניות בכלל אבל אני כן רוצה להגיד גם בנוגע למשך הפרסום.

אוריה פרץ: משך הפרסום ככלל, לפי הנחיית היועצת, הוא שלושה שבועות אבל בסמכות היועץ המשפטי של המשרד הרלוונטי לקצר את משך התקופה.

אוריה פרץ: חבל שאין נציג של הייעוץ המשפטי של המשרד אבל אולי נעה תוכל לבדוק את זה ולשאול אותו.

אוריה פרץ: אני מבינה ממנו שקיצור משך התקופה נבע מדחיפות בצורך תפעולי להתחיל ביישום בתקופה של החופש הגדול וזה לוקח כשלושה חודשים לפחות.

מיכאל ביטון: איזה יישום?

אוריה פרץ: היישום של הרפורמה.

מיכאל ביטון: בחופש הגדול אנשים הכי פחות נוסעים.

מיכאל ביטון: לא הבנתי מה הדחיפות.

מיכאל ביטון: אנשים יוצאים לחופשות.

אוריה פרץ: אני אשמח אם משרד התחבורה יתייחס לזה כי זה נעשה בסמכות היועץ המשפטי שלו.

מיכאל ביטון: בסדר, אבל זה לא מה ששאלתי אותך עכשיו.

מיכאל ביטון: רציתי לדעת האם אפשר לבצע רפורמה כבר במאי כשאומרים שהיא תיכנס לתוקף באוגוסט.

מיכאל ביטון: חברי הכנסת, אם תוכלו לעזור לי ולומר משפטי מפתח כי אנחנו באיחור והסיכום שלי הפעם יהיה קצת ארוך.

מיכל מרים וולדיגר: אני אעשה את זה ממש קצר כי באמת נאמרו כאן הדברים החשובים.

מיכל מרים וולדיגר: אני מזכירה את הזמן הקצר להערות הציבור אבל גם בתוך הזמן הקצר הזה הגישו מאות הסתייגויות.

מיכל מרים וולדיגר: השאלה היא למשרד המשפטים והיא איך מאפשרים במאות הסתייגויות ואחת שהיא לגבי אילת, קיבלה התייחסות עניינית אבל כל היתר לא קיבלו התייחסות עניינית אלא שלילה גורפת.

מיכל מרים וולדיגר: בערים מסוימות המחיר בפועל עלה משמעותית, אז לבוא ולעבוד על הציבור ולומר לו שהנה, הגדלנו את אחוזי ההנחה, זה באמת מגוחך.

מיכל מרים וולדיגר: אי אפשר לעבוד על הציבור.

מיכל מרים וולדיגר: הציבור בסוף משלם יותר כסף.

מיכל מרים וולדיגר: אני גם חושבת שיש פגיעה עצומה בציבור לא קטן כשאתם אומרים שלא משנה מה אורך הנסיעה, הוא יצטרך לשלם אותו הדבר אבל יש לא מעט אוכלוסיות שלא נוסעות הרבה אלא הן נוסעות ממקום אחד למקום שני.

מיכל מרים וולדיגר: רציתם לעשות סוג של ממוצע, מי שבסוף נפגע אלה אותן אוכלוסיות שנוסעות מעט.

מיכל מרים וולדיגר: כלומר, משתמשות הרבה בתחבורה הציבורית אבל הן לא נוסעות לאורך עשרות או מאות תחנות אלא מרחקים יותר קצרים.

מיכל מרים וולדיגר: העליתם להן את המחיר בצורה מאוד משמעותית.

מיכל מרים וולדיגר: הנקודה האחרונה שהיא קשורה ולא קשורה והיא לגבי הסקר שיצא אתמול.

מיכל מרים וולדיגר: רוב רובו נועד לתחבורה ציבורית בשבת.

מיכל מרים וולדיגר: בוועדה כאן, נדמה לי בדצמבר 2020, קראו שאין סמכות וכל הסמכות היא לצמצם קווים ולא להרבות בהם ולא לאפשר את הנסיעה בשבת.

מיכל מרים וולדיגר: אם מסתכלים טוב בתוך הסקר, כל מהותו היא תחבורה ציבורית בשבת.

מיכל מרים וולדיגר: לדעתי הוא לגמרי פופוליסטי.

מיכל מרים וולדיגר: אני לא בכלל לא בטוחה שמותר למשרד לעשות את זה ועל כך אני מוחה.

מיכל מרים וולדיגר: אשמח לקבל תשובות.

מופיד מרעי: אדוני היושב ראש, שתי עובדות.

מופיד מרעי: בגליל וגם בנגב, בצפון ובדרום, הכול עולה לנו יותר.

מופיד מרעי: רפואה ובריאות עולה לנו יותר, הכשרת קרקע עולה לנו יותר, אומרים שמעלים את הסבסוד אבל לאזרח זה עולה יותר.

מופיד מרעי: התשלום בפועל עולה לו יותר.

מופיד מרעי: רוצים לעשות רפורמה ולשפר את התחבורה הציבורית אבל גם זה יעלה לנו יותר ואתה בעצמך נתת דוגמאות לכך.

מופיד מרעי: עד מתי?

מופיד מרעי: לא יכול להיות שמי שגר בצפון ובדרום בסופו של דבר ישלם יותר כדי לחיות בצורה נורמלית.

מופיד מרעי: העובדה השנייה.

מופיד מרעי: למשרד התחבורה יש המון נתונים.

מופיד מרעי: יש להם המון תלונות מהציבור ויש להם המון בקשות מהציבור.

מופיד מרעי: גם מבקר המדינה עשה סקר ואני מציע לקחת את כל הנתונים האלה לשים אותם על השולחן.

מופיד מרעי: לאור מה שעולה כאן ומהדברים שלך, נראה שהסקר לא מעמיק ולא מקצועי.

מופיד מרעי: אני מבקש לעצור את הכול ולעשות סקר מעמיק יותר, מקצועי יותר, שיהיה אפשר לקבל - על פי המקצועיות בסקר - את ההחלטות הנכונות כי אחרת יתקבלו החלטות לא נכונות וזה לא מקובל עלינו.

יעל רון בן משה: הסקר מונגש בעוד שפות חוץ מעברית?

נעה ליטמנוביץ: כן.

נעה ליטמנוביץ: הסקר מונגש בערבית, באמהרית, ברוסית.

מופיד מרעי: אבל לזמן מוגבל.

מופיד מרעי: הוא מונגש בשפות אבל הוא לא מונגש לציבור.

מופיד מרעי: יושב ראש ועדת הכלכלה, תוודא שההחלטות שלה מבוצעות הלכה למעשה.

מופיד מרעי: כל מי שנדרש ומתבקש להביא נתונים לוועדה, צריך לעשות זאת מתוקף החוק.

אלון טל: היושב ראש, אני מבקש לציין שברפורמה יש לא רק עבודה על הציבור הישראלי או ניסיון לעבוד עליו אלא גם על העולם כולו.

אלון טל: הרי בפריז, בשנת 2015 מדינת ישראל סוף סוף מתייצבת ואומרת שאנחנו מתגייסים לנושא של שינוי האקלים, ואחד משלושת היעדים העיקריים הוא להעביר 20 אחוזים מהנוסעים ברכב פרטי לתחבורה ציבורית.

אלון טל: בפועל בשימוש ברכב הפרטי הייתה עלייה של 35 אחוזים.

אלון טל: בנסיבות כאלה, אחרי כשל מערכתי שכזה, מן הראוי שהציבור שמבין קצת בזה בעצם מקבל פנייה מסודרת ושבפועל נוריד את המחירים מכולם כי בסופו של דבר מי שנוסע בתחבורה הציבורית – ואני נוסע בתחבורה הציבורית - נענש פעמיים כאשר פעם אחת הוא נענש במחיר והפעם השנייה בזמן ההמתנה.

מיכאל ביטון: מזל שעשו לך רב-קו.

אלון טל: כשהגעתי לקבל את זה, לצערי הרב הייתה ערימה של בערך 100.

מיכאל ביטון: אולי נתרום את הרב-קווים שלנו לאלה שאין להם.

יעקב מרגי: מכובדי היושב ראש.

יעקב מרגי: קודם כל, תודה על הדיון, על העקביות והנחישות שלך להביא את זה לדיון ציבורי.

יעקב מרגי: אני תובע את עלבון הוועדה.

יעקב מרגי: הזלזול של משרד התחבורה הוא מהדיון הראשון.

יעקב מרגי: בתחילה הם באו לכאן ואמרו שהם לא יודעים ואין להם נתונים אבל עוד לא הגענו הביתה אחרי סיום הדיון, התפרסמה הרפורמה.

יעקב מרגי: אז גם לשקר במצח נחושה לחברי הכנסת ולציבור בוועדה?

יעקב מרגי: אין להם בעיה עם זה שהדיון מוקלט.

יעקב מרגי: זאת רפורמה שאין בה כל היגיון.

יעקב מרגי: מנסים לתפוס קו מסוים.

יעקב מרגי: אני מתפלא, כל אלה שרוממות הסביבה – תמיד בקואליציה היינו בהתנצלות כי באמת אנחנו חסידים של כדור הארץ – בממשלה יש להם את כל האפשרויות לעשות את זה.

יעקב מרגי: אם זה בהגנת הסביבה, במקום 100 מיליון שקלים שהיו מיועדים למכשירים, לקליטת הבקבוקים, מכלי המשקה, נעלמו 100 מיליון השקלים, כנראה מבחני תמיכה לטובת עמותות כאלה ואחרות ואני מבין למה, ומצפים שאנחנו ניקח עם סמל סטטוס חברתי את הבקבוקים לסופרמרקטים.

יעקב מרגי: אמרה לי השרה השבוע: מה אתה רוצה, קח אותם לסופר.

יעקב מרגי: אמרתי לה: תדעי לך שאת גורמת לכך שיהיו רבבות מכלי משקה בתוך האשפה.

יעקב מרגי: נעזוב אתה סביבה ונחזור לתחבורה הציבורית.

יעקב מרגי: חלק מהרפורמה מסיטה נוסעים מהרכבות לאוטובוסים.

יעקב מרגי: אין לנו אוטובוסים, אין לנו נהגי אוטובוסים ויש לנו את הצפיפות בכבישים.

יעקב מרגי: כשאני מגיע מהדרום, אני מגיע אחרי כמעט שעתיים בדרך שאמורה להיות שעה.

יעקב מרגי: מה ההיגיון?

יעקב מרגי: אדוני, אני בטוח ששמעתם אבל טוב שייאמר שוב שהשבוע התפרסם שבגרמניה חופשי-חודשי המחיר הוא 9 יורו.

מיכאל ביטון: אתה רוצה להקים קהילה של ש"ס בברלין?

מיכאל ביטון: יש שם מספיק ישראלים.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לומר לך שאני מיואש.

מיכאל ביטון: היה אחד רבי ישעיהו ברלין.

מיכאל ביטון: אתם יודעים שיש רחוב עזה ברלין, זה לא על שם העיר ברלין אלא על שם הרב ברלין.

יעקב מרגי: ידידי המכובד, אני רוצה לסכם.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לומר שאני מיואש.

יעקב מרגי: אני לא מתייאש אבל אני מסופק אם יעלה בידך כי אני רואה את התייחסות השרה ואת הזלזול של השרה בחברי הכנסת.

מיכאל ביטון: אתה מרפה את ידיי?

יעקב מרגי: לא.

מיכאל ביטון: אתה מתבלבל מרגי.

מיכאל ביטון: אנחנו נביא תוצאה.

מיכאל ביטון: אל תתבלבל.

יעקב מרגי: אני מוכן לבקש התנצלות באותו פורום.

מיכאל ביטון: רק על שמונת חברי הכנסת שהגיעו ב-8:00 בבוקר, רק על הדבר הזה צריך להביא תוצאה.

יעקב מרגי: ב-20 שנותיי לא ראיתי התייחסות מזלזלת של משרדי הממשלה בחברי הכנסת והייתי שר במשך קדנציה אחת.

יעקב מרגי: אנחנו התאבדנו על כל פנייה.

יעקב מרגי: באנו לוועדות, נתנו הסברים ונתנו תשובות.

יעקב מרגי: מדובר ברפורמה משמעותית שנוגעת בכל אזרח בחיי היום יום שלו וזה היחס וזאת ההתייחסות.

יוסף טייב: אדוני היושב ראש, אנחנו נוהגים לומר צרת רבים חצי נחמה.

יוסף טייב: לצערי מה שקורה עכשיו זאת פגיעה בציבור שהוא בעיקר בפריפריה, בצפון, ולדבר הזה אסור לך לתת לעבור.

מיכאל ביטון: ובדרום.

יוסף טייב: כן.

יוסף טייב: אמרתי אנשי פריפריה.

יוסף טייב: צפון, דרום, גם במרכז יש פריפריה.

מיכאל ביטון: אתמול במליאה מישהי התבלבלה.

מיכאל ביטון: אתה היית לוחם בצבא.

יוסף טייב: נכון.

יוסף טייב: בגבעתי.

יוסף טייב: אבל מה זה קשור לעניין?

מיכאל ביטון: צריך לדייק את הדבר הזה.

יוסף טייב: לצערי התבלבלו.

יוסף טייב: הייתי לוחם ואני גאה על כך שהייתי לוחם.

יוסף טייב: לפעמים אנחנו נוטים לחשוב שאנשי הפריפריה, אנשים מחזיקים מהם מטומטמים, חרדים, ערבים.

יוסף טייב: חברים, כל אזרח במדינה הזאת צריך לקבל את מה שמגיע לו בחסד ולא בדין.

יוסף טייב: נמאס לנו מההתנהגות הזאת של המשרד הזה אבל גם של עוד הרבה משרדי ממשלה.

יוסף טייב: לא יתכן שוועדה תבקש נתונים ולא תקבל אותם.

יוסף טייב: לצערי זה לא קורה רק בוועדה שלך אדוני אבל אני סמוך ובטוח מההיכרות שלי אתך שאתה תעשה את המירב ואנחנו נגבה אותך.

יוסף טייב: אל תהרוס ואל תחת.

יוסף טייב: אני אומר לך את זה ברצינות אדוני היושב ראש.

יוסף טייב: הדבר הזה, אסור לעבור לסדר היום.

יוסף טייב: אנחנו כאן כדי לייצג את הציבור.

יוסף טייב: תפסיקו להכות בו שוב ושוב.

יוסף טייב: זה הציבור החלש בישראל.

יוסף טייב: יש אנשים נכים, מבוגרים, דתיים, חרדים, ערבים.

יוסף טייב: תפסיקו עם הדבר הזה.

מיכאל ביטון: נכנסו עוד חברי כנסת.

מיכאל ביטון: אני באיחור ואני רוצה לסכם את הדיון.

מיכאל ביטון: אני רוצה לכבד אתכם ולתת לכל אחד מכם ממש דקה.

מיכאל ביטון: אני שמח שאתם כאן אלא שהגעתם לסיכום.

מיכאל ביטון: אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה.

יעקב מרגי: עת הייתי יושב ראש ועדת הכלכלה, היא הייתה יושבת ראש ועדת המשנה לעניין התחבורה הציבורית בחברה הערבית והיא מהאופוזיציה.

יעקב מרגי: בגאווה.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מכירה ומוקירה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני אומרת שתמיד ועדת הכלכלה לקחה נושאים רציניים וענייניים ועבדה במקצועיות, גם אז וגם עכשיו.

יעקב מרגי: גם היום.

אימאן ח'טיב יאסין: דווקא מהמקום הזה באתי בריצה כי הנושא חשוב לי מאוד ואני מכירה את הבעיות במיוחד בחברה הערבית, בגליל, כאשר אנחנו בפריפריה החברתית והגיאוגרפית.

אימאן ח'טיב יאסין: אין לנו תחבורה כמו שצריך, אין לנו תשתיות ובסוף את מה שיש באים לייקר ואני לא יודעת על חשבון מי.

אימאן ח'טיב יאסין: אם רוצים לייקר, צריך גם לסבסד.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו מבקשים מאנשים לצאת לעבודה, מבקשים מהם להיות חלק מהחברה, מבקשים מהם לתרום ואנחנו יודעים שהם נמצאים ברבעון התחתון של כל האשכולות, בעוני נוראי.

אימאן ח'טיב יאסין: זה אבסורד ואני לא מבינה איך מבקשים דבר כזה.

אימאן ח'טיב יאסין: זה כאיל שהם יורדים למעלה מהשמים פעם ראשונה.

מיכאל ביטון: את כל כך צודקת.

מיכאל ביטון: ואנחנו לא במשבר כלכלי במדינה.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו לא במשבר כלכלי.

מיכאל ביטון: ואנחנו נדיבים בהרבה תקציבים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני אומרת שאסור לתת לזה לקרות.

מיכאל ביטון: אנחנו עכשיו רוצים לעשות נתיבי תחבורה ציבורית וזה עולה מיליארדים אבל אנחנו לא יודעים לתת כמה מאות מיליונים לסבסוד נסיעה בתחבורה ציבורית.

מיכאל ביטון: למי אנחנו סוללים את נתיבי התחבורה הציבורית?

יעקב מרגי: זה חייב להיות מסובסד וזול לכל החברה הישראלית.

אימאן ח'טיב יאסין: משפט סיום.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שזה לא צודק, לא הוגן ואפילו לא ערכי וצריך למצוא פתרונות לסוגיה הזאת ולא לעשות זאת על גב האזרחים הפשוטים והעניים.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: אנחנו לא מתכוונים לוותר.

מיכאל ביטון: תאמיני לי.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: בוקר טוב.

אוסאמה סעדי: תודה אדוני היושב ראש.

אוסאמה סעדי: חבריי חברי הכנסת.

אוסאמה סעדי: באתי להגיד לך כל הכבוד.

אוסאמה סעדי: אנחנו אתך ומאבקך הוא מאבקם של כולנו, של הפריפריה, של כלל האוכלוסיות, במיוחד האוכלוסייה הערבית אותה אנחנו מייצגים והיא הנפגעת הראשית מהרפורמה הזאת.

אוסאמה סעדי: לפעמים כאשר מדברים על רפורמה, לא צריך כל פעם רפורמה.

אוסאמה סעדי: צריכה להיות רפורמה שתשרת את האזרחים אבל רפורמה שלא באה לשרת את האזרחים, לא באה לשרת את הפריפריה ולא באה לשרת את השכבות החלשות – לא צריך אותה.

מיכאל ביטון: דינה לא להתקיים, במיוחד שנעשתה במחטף.

אוסאמה סעדי: תמשיך ואנחנו איתך.

מיכאל ביטון: רפורמה במחטפים והסתרה.

מיכאל ביטון: הסתרת מידע.

אוסאמה סעדי: נכון.

מיכאל ביטון: ראיתי שהיועץ המשפטי של משרד התחבורה נכנס בסוף הדיון.

מיכאל ביטון: בפעם הבאה אני אתן לך לדבר.

מיכאל ביטון: אם אתה רוצה להשתתף, תבוא מוקדם, בזמן, ואל תשאיר את החבר'ה כאן לבד.

מיכאל ביטון: אני מסכם את הדיון.

מיכאל ביטון: תסלחו לי הפעם שזה יהיה קצת ארוך כי זה חייב לכלול את ההיסטוריה של הדברים.

יעקב מרגי: קח את כל הזמן.

מיכאל ביטון: ועדת הכלכלה מתייחסת לממשלה ברצינות.

מיכאל ביטון: איך יודעים את זה?

מיכאל ביטון: ועדת הכלכלה היא שיאנית החקיקה בכנסת, שיאנית הדיונים בכנסת, שיאנית החוקים בחוק ההסדרים, שיאנית הרפורמות הכלכליות שעברו ושיאנית הדיונים גם במושב וגם בפגרה.

מיכאל ביטון: כל החוקים שהבאנו, 90 אחוזים מהם הם חוקים ממשלתיים.

מיכאל ביטון: אנחנו יודעים לעבוד בשירות הממשלה.

מיכאל ביטון: הוועדה הזאת מלווה באופן ישיר 8 משרדי ממשלה – שיכון, תשתיות, נגב וגליל, חקלאות, כלכלה, תקשורת, תחבורה ותיירות.

מיכאל ביטון: אנחנו ועדה דורשת, רצינית וקשוחה אבל גם עובדת.

מיכאל ביטון: מעל 90 אחוזים מההחלטות שלנו הן פה אחד.

מיכאל ביטון: נדיר שיהיה פאנל כזה של כל סיעות הבית שישב כאן בשעה 8:00 בבוקר ויסכים על נושא אבל זה אופי הוועדה הזאת שבאה לעבוד.

מיכאל ביטון: היו לנו המון מורכבויות עם משרדי ממשלה, המון אי הסכמות, אבל אין משרד שלא עשינו איתו רפורמות כולל משרד התחבורה.

מיכאל ביטון: הבאנו את אחת הרפורמות הכי גדולות.

מיכאל ביטון: בזמן שמשרד התחבורה לא התייחס ברצינות לוועדת הכלכלה, ואני אפרט, הבאנו את הרפורמה ברכבים אוטונומיים, דברים שמעולם לא ידעו לעשות כאן.

מיכאל ביטון: שני משרדים בממשלה הנוכחית לא מתייחסים ברצינות לוועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: משרד החקלאות שזה הבית שלו הביא את תקנת ההטלה ביום האחרון, כפה הר כגיגית על אף שקיבל התראות חודשים רבים לפני לבוא באופן מסודר ולהביא תקנה מוסכמת.

מיכאל ביטון: נאלצנו לשים תקנה שגרמה ללולנים לבכות כאן וזה רק כדי שהענף הזה לא יצא משליטה ותכנון.

מיכאל ביטון: משרד החקלאות בזמן הפגרה הלך והביא תקנה שעוקפת אותנו דרך ועדת חינוך, דרך עילת צער בעלי חיים, שבאה לפרק את הלולים הוותיקים ולפגוע בקשישים ובאלמנות שיש להם לול קטן בגבול הצפון.

מיכאל ביטון: מסכנים, מרוויחים 7,000 שקלים בחודש והפכו אותם לטייקונים.

מיכאל ביטון: מסלול עוקף לוועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: עוד מסלול עוקף לוועדת הכלכלה הוא הורדת מכסים פראית על פירות וירקות.

מיכאל ביטון: עוד איום קטן מרחף – פורסם היום בדה מרקר מה הממשלה רוצה לעשות – שהוא עוד מכה בחקלאים.

מיכאל ביטון: זה לא יקרה.

מיכאל ביטון: נראה לי מישהו עשה את זה בשביל קמפיין.

מיכאל ביטון: כבר התחיל הקמפיין, כאשר בדה מרקר פורסמו היום כל מיני חוקים בחקלאות שלא תואמו, לא דוברו ולא נדונו ובאים להכות בחקלאים.

מיכאל ביטון: כל אחד ילך ויעיין.

מיכאל ביטון: זה לא יקרה.

מיכאל ביטון: זה נעשה רק בשביל הקמפיין.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: זאת תפיסת עולם קפיטליסטית.

מיכאל ביטון: זה לא יקרה.

מיכאל ביטון: לא בבית ספרנו.

אוסאמה סעדי: איזה חוקים?

מיכאל ביטון: עזוב.

מיכאל ביטון: אוסאמה, אל תסיט אותי ממוקד הדיון.

מיכאל ביטון: אני רוצה להגיע לנקודה האחרונה.

מיכאל ביטון: משרד החקלאות לא התייחס ברצינות לוועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: מה שכן, שר החקלאות הבין את טעותו וישב איתי שעה והלך לכמה פגישות טובות עם החקלאים.

מיכאל ביטון: אנחנו לא נאפשר מעשים חד צדדיים.

מיכאל ביטון: לא נאפשר שהם יקדמו תקנה מעל הראש שלנו בוועדת החינוך בלי תיאום איתנו.

מיכאל ביטון: לא נאפשר פגיעה בחקלאים.

מיכאל ביטון: נבקש תשובות ברורות איך מקפיאים את כל הפגיעה בחקלאים.

מיכאל ביטון: הדבר הזה כואב לכל סיעות הבית.

מיכאל ביטון: אין כמעט סיעה שזה לא כואב לה.

מיכאל ביטון: כמעט אין סיעה שאין לה ישוב חקלאי.

מיכאל ביטון: אין.

מיכאל ביטון: יש ערבים ויש חרדים ביישובים חקלאיים.

מיכאל ביטון: יש ציוניות דתית.

מיכאל ביטון: כולם.

מיכאל ביטון: אין סיעה שזה לא כואב לה ועדיין עושים את זה.

מיכאל ביטון: אלה ששלמות הממשלה בגרונם, מכניסים כל יום אצבע בעין לחמש סיעות בית בקואליציה בנושא החקלאות.

מיכאל ביטון: הגיעו מים עד נפש.

מיכאל ביטון: המעשים האלה ייעצרו.

מיכאל ביטון: לגבי התחבורה.

מיכאל ביטון: משרד התחבורה כבר שנה שלמה לא סופר את ועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: אני אלך מהקל אל הכבד.

מיכאל ביטון: משרד התחבורה הביא את התקנה למנוע שכחת ילדים ברכב, ביקש לדחות יישום – דחינו, ביקש עוד דחייה – דחינו, וביקש לבטל והלך מעל הראש שלנו בהחלטת ממשלה.

מיכאל ביטון: תקנה שרק אנחנו מסוגלים לבטל, הודיע לנו משרד התחבורה שהממשלה החליטה לבטל.

מיכאל ביטון: הריבון של הכנסת זאת הממשלה.

מיכאל ביטון: אם כן, קודם תעשו הצבעה לבחירות בממשלה ואז תמנו חברי כנסת.

מיכאל ביטון: תשנו את השיטה.

מיכאל ביטון: אבל הכנסת היא זו שממנה את הממשלה והכנסת גם מפילה את הממשלה.

מיכאל ביטון: כאן רבים מתבלבלים.

מיכאל ביטון: הלכו והביאו את התקנה הזאת, לבטל אותה, בלי לשאול אותנו.

מיכאל ביטון: אמרנו שאין בעיה, גם לבטל את התקנה, שימו 5 מיליון שקלים, קנו כמה אלפי ערכות, לכו למרכזי הגיל הרך, לכו למשפחות, בואו נעשה פיילוט, בואו נחקור.

מיכאל ביטון: בעוונותינו יש בשנה שלושה עד ארבעה תינוקות שנפטרים עקב שכחת ילדים במכונית.

מיכאל ביטון: בואו נציל ילד או שניים עם הסברה.

מיכאל ביטון: 5 מיליון שקלים.

מיכאל ביטון: משרד של 50 מיליארד שקלים לא מצא 5 מיליון שקלים לבקשת ועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: לא נמצאו הכספים האלה.

מיכאל ביטון: רשויות מקומיות, תאונות בדרכים.

מיכאל ביטון: הרלב"ד קורסת, מדשדשת, ממאות מיליוני שקלים הפכה לגוף חלש, קיבלה יושב ראש מעולה – אבי נאור – שמתחיל לסדר שם את הדברים.

מיכאל ביטון: ביקשנו שישימו שם 20 מיליון שקלים.

מיכאל ביטון: פעם היו 80 מיליון שקלים לפרויקטים לבטיחות בדרכים ברשויות מקומיות.

מיכאל ביטון: קיבלנו אפס שקלים.

מיכאל ביטון: ביקשנו תשובה טובה לכביש 6 כי כואב לנו שהוא לא מחובר, אפילו בשביל האוטובוסים של תחבורה ציבורית צריך את כביש 6 – לא קיבלנו תשובה.

מיכאל ביטון: עשינו כאן מספר דיונים על תחנת רכבת שבוטלה בשרירות לב, תחנת אחיטוב, לא קיבלנו תשובה.

מיכאל ביטון: אז התחילה פרשיית רפורמת דרך שווה.

מיכאל ביטון: זה התחיל מערנות של חברי הכנסת שאמרו לי: תשמע, מיכאל, עושים רפורמה ואף אחד לא יודע וזה פוגע.

מיכאל ביטון: בפגרה, במקום לנוח, אני עושה דיון ושואל את הנציגים אם יש משהו, יש מספרים, מי נפגע.

מיכאל ביטון: אני זוכר את השאלה שלי שהייתה מי מרוויח ומי נפגע.

מיכאל ביטון: אמרו לי אין נתונים סופיים.

מיכאל ביטון: חצי שעה אחרי הדיון אנחנו צריכים לשמוע הודעה של שר האוצר ושרת התחבורה שיש לה רפורמה והיא תציג אותה למוחרת?

מיכאל ביטון: כבודנו לא חשוב, אם עשיתם רפורמה ולא פגעתם באף אוכלוסייה חלשה – דלגו עלינו, ויתרנו על כבודנו, כבודנו מחול.

מיכאל ביטון: אז אתה מתחיל לבדוק את הרפורמה ורואה שליישובי הפריפריה מכפילים את עלות הנסיעה בתוך היישוב, אומרים לסטודנטים שלא פגעו בהם אבל סטודנט הוא נוסע מזדמן בכל הארץ, הוא לא יעשה חופשי-חודשי אבל הוא לא יכול לעשות ערך צבור ולכן הלכו לו 20 אחוזים מהחיסכון שלו לנסיעות.

מיכאל ביטון: אחר כך שתי ערים חרדיות, אתה רוצה לייקר להן ב-30 אחוזים את העלות?

מיכאל ביטון: בסדר, אבל אתה מייקר להם ב-300 אחוזים?

מיכאל ביטון: לסדום ועמורה נהיינו?

מיכאל ביטון: העניים ביותר שאין להם רכב ישלמו 300 אחוזים יותר?

מיכאל ביטון: זאת לא רשעות?

מיכאל ביטון: העניים ביותר, עם הכי פחות רכבים ועם הכי תרבות של נסיעה בתחבורה הציבורית צריכים לשלם 300 אחוזים יותר?

מיכאל ביטון: זאת הרפורמה?

אוסאמה סעדי: שיקנו רכבים.

מיכאל ביטון: הם יקנו.

יעקב מרגי: אין היכן לנסוע.

יעקב מרגי: הכבישים פקוקים.

מיכאל ביטון: אישה חולת סרטן שנוסעת בכרטיס מזדמן פעם בשבוע לסורוקה לבדיקה או חולה דיאליזה שנוסע פעמיים בשבוע, הוא יעשה חופשי-חודשי?

מיכאל ביטון: לא מגיע לו לשלם בזול?

מיכאל ביטון: לקבל שירותים בבאר שבע במשרדי הממשלה פעם בשבועיים?

מיכאל ביטון: למה תושב ירוחם צריך לשלם יותר?

מיכאל ביטון: למה הרכבת עולה יותר?

מיכאל ביטון: למה חופשי-חודשי של רכבת יתייקר?

מיכאל ביטון: ייסעו עובדים לעבודה ברכבת, המעסיק יגיד להם שהוא משלם להם לפי חופשי-חודשי של אוטובוס כי זה יותר זול לו.

מיכאל ביטון: את זה הם לא פתרו ותהיה כאן פגיעה בשכר של אנשים.

מיכאל ביטון: אמרנו להם קחו שבועיים, תקנו את הרפורמה.

מיכאל ביטון: כלום.

מיכאל ביטון: לא סופרים את ועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: אז אני נאלץ לקבל החלטות.

מיכאל ביטון: יש לי כאן דיון אחד קצר שנעשה אותו מפאת כבודם של מי שהגיע אליו והחל משבוע הבא, בעצם מיידית, כל דיוני ועדת הכלכלה מוטלים לצמיתות ולא יהיו דיונים לא בוועדה ולא בוועדות המשנה.

מיכאל ביטון: הכול מבוטל.

יעקב מרגי: תיתן להם פרס?

מיכאל ביטון: חכה.

מיכאל ביטון: אני מתכוון לא להצביע עם הקואליציה למעט הצבעות אי אמון בממשלה.

מיכאל ביטון: אולי בהמשך גם את זה לא אבל כרגע הצבעות אי המון בממשלה אני אצביע בעד כדי שלא יהיה פתחון פה להפוך את זה לפוליטי.

מיכאל ביטון: זה לא פוליטי.

מיכאל ביטון: אלה רק אוכלוסיות מוחלשות.

מיכאל ביטון: אל תפגעו בחקלאים בגבול הצפון ואל תפגעו בעניים בתחבורה הציבורית ותקבלו אותי שותף.

מיכאל ביטון: לא משנה איך התנהגתם לוועדה, מחלנו על כבודנו, אבל תביאו תוצאה.

מיכאל ביטון: עד אז לא אצביע במליאה.

מיכאל ביטון: בשלב ראשון.

מיכאל ביטון: אולי יום אחד אני אצביע גם נגד חוקים מסוימים.

מיכאל ביטון: בשלב ראשון לא אצביע במליאה.

יעקב מרגי: זה לא אפקטיבי כי המשותפת תיתן להם גב.

מיכאל ביטון: כרגע בשלב הזה אני מגיע רק להצבעות אי אמון בממשלה.

מיכאל ביטון: אם יש מנהיגות בישראל, ראש ממשלה, ראש ממשלה חליפי וראשי קואליציה שידעו לפתור את זה תוך יום-יומיים ונתקן 80-70 אחוזים מהרפורמה – אפשר או לתקן אותה ולמנוע את הפגיעה בערך הצבור ועוד דברים.

מיכאל ביטון: 80-70 אחוזים, אני אקבל תיקונים או לדחות אותה לחוק ההסדרים ולבצע אותה כראוי איתנו בהסכמה.

מיכאל ביטון: זה לגבי התחבורה.

מיכאל ביטון: בחקלאות לעצור כל מהלך חד צדדי כולל התקנה בחינוך עד להסכמות עם החקלאים.

מיכאל ביטון: אלה שתי הדרישות שלי.

מיכאל ביטון: לצערי אני מקבל החלטה קשה כזאת וכל מה שכואב לי אלה הם העניים.

מיכאל ביטון: מחלנו על כבודנו, מחלנו על התנהלות, יגידו שזה פוליטי, יגידו רדיפה אישית, יקשקשו בזנב, בסוף הנסיעה באופקים, בבית שאן, בטבריה, במצפה רמון, בערד, בקריית שמונה, בשדרות עלתה 2.4 שקלים ועכשיו היא עולה 5.5 שקלים שהם מהווים התייקרות של 130 אחוזים בתחום של העניים.

מיכאל ביטון: לא הדיור התייקר כך, לא הדלק ולא כלום ואתם רוצים להסתיר את זה מעיני הציבור?

מיכאל ביטון: את גניבת הדעת הזאת?

מיכאל ביטון: את המחטף?

מיכאל ביטון: חשבתם שזה יעבור בשקט?

מיכאל ביטון: לא במשמרת שלנו.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: אני נועל את הדיון.