ועדת ביטחון הפנים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 91, 2022-05-16 10:10

מירב בן ארי: בוקר טוב לכולם, אנחנו פותחים את הדיון של הוועדה לביטחון פנים.

מירב בן ארי: היום 16.5.22, ט"ו באייר תשפ"ב.

מירב בן ארי: הנושא הוא הצעה לדיון מהיר בנושא התנהלות חקירת רצח משפחת כדורי, של חברי הכנסת אוריאל בוסו, אורי מקלב ואיתמר בן גביר.

מירב בן ארי: איתמר בן גביר אמר לי אתמול שהוא מתנצל שהוא לא יכול להיות בדיון, אבל אני בטוחה שאתם תייצגו אותו נאמנה.

מירב בן ארי: אני אגיד כמה דברים.

מירב בן ארי: גם אני מניחה שהנציג של המשטרה יתייחס בגלל שכתב האישום עוד בעיצומו לגבי אותו מחבל, אבל אני אגיד כמה דברים על האירוע הזה של בני הזוג כדורי ז"ל, תמר ויהודה כדורי, אירוע שהיה ביום חמישי ב-10 בינואר 2019, בני זוג מבוגרים, האב בן 71, האישה בת 68 נרצחו בדקירות סכין בתוך הבית שלהם בשכונה בארמון הנציב.

מירב בן ארי: לפני כחודש, אולי קצת פחות, הצליחו לפענח את הרצח ולהגיע לאותו מחבל פלסטיני תושב חברון שהוא הואשם ברצח, בניסיונות רצח.

מירב בן ארי: זה לא הרצח היחיד, גם של אותו עובד זר ממולדובה.

מירב בן ארי: צריך לזכור שאותו מחבל היה בכלא הישראלי כאסיר ביטחוני בשל הפעילות שלו בדאעש.

מירב בן ארי: הוא היה בידיים של שירות הביטחון ולמרות זאת הוא שוחרר ובעצם לא חדל מהפעילות הפלילית הלאומנית שלו, ובאמת החליט לרצוח יהודים כמו שהוא אמר, בשבילי ובשביל אלוהים.

מירב בן ארי: איזה אלוהים זה?

מירב בן ארי: כנראה זה לא האלוהים שלנו.

מירב בן ארי: הסיבה להגשת הדיון המהיר כפי שראינו כולנו גם בתקשורת, היא באמת לגבי התנהלות החקירה אל מול ילדי משפחת כדורי.

מירב בן ארי: אני גם צפיתי בכתבות, גם קראתי.

מירב בן ארי: אני חושבת בכל מה שקשור להתנהלות מול המשפחה נעשה להם עוול גדול, מהמעצר שלהם עד באמת הימים שהם ישבו באותן חקירות.

מירב בן ארי: הם גם נעצרו לשווא כחשודים וגם הרוצח עצמו שוחרר מהמעצר שלו כמו שאמרתי, אחרי שלוש שנים.

מירב בן ארי: הבנתי שהייתה התנצלות בפני משפחת הזוג כדורי, אבל היה נראה חשוב בדיון הזה, חבר הכנסת אורי מקלב, גם ייאמר לזכותו, פנה אליי לדעתי עוד בחול המועד ואמרתי לו שיגיש דיון מהיר ושאנחנו נכנס אותו ברגע שקיבלנו את ההודעה.

אורי מקלב: את אמרת שתכנסי את הוועדה אפילו בלי דיון.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: אני חושבת שההתנהלות המשטרה כאן הייתה התנהלות לא טובה בלשון המעטה.

מירב בן ארי: אני חושבת שמגיע צדק למשפחת כדורי על ההתנהלות מולם, ואני חושבת שבעיקר מה שחשוב זה ללמוד ולהסיק מסקנות, בטח של כל מה שקשור במעצר של בני משפחה, שהוא הרבה יותר חמור כי זה הילדים והם גם נפגעים.

מירב בן ארי: הם גם אבלים על הירצחם של ההורים שלהם וגם עוד נעצרים על רצח שהם לא ביצעו, שזה מבחינתי אירוע כל כך דרמטי, שטוב שהגיע לדיון בוועדה לביטחון הפנים של הכנסת.

מירב בן ארי: אני רק אגיד ואני מניחה שתתייחסו לזה גם, גם המעצר של ניתאי כדורי לעיניי הילדים בגן הילדים, גם אשתו של ניתאי שלא אפשרו לה להאכיל את התינוק שהיה בן כמה חודשים.

קריאה: היא נמצאת פה.

מירב בן ארי: אנחנו נשמע אותך.

מירב בן ארי: ביקשתי גם מחברי הכנסת שיזמינו אתכם, אז טוב שהגעתם, ובאמת אותו החזקה 17 ימים בתוך מעצר בתנאים לא פשוטים.

מירב בן ארי: אני חושבת שטוב שיזמתם את הדיון, שיגיע לעין הציבורית גם מבחינת השקיפות וגם מבחינת המעמד, והכי חשוב בעיניי זה באמת למידת הלקח באירוע הזה שחלילה לא יחזור.

מירב בן ארי: נתחיל עם חברי הכנסת.

מירב בן ארי: אוריאל בוסו הוא הראשון ולאחר מכן חבר הכנסת אורי מקלב.

מירב בן ארי: בבקשה אדוני.

אוריאל בוסו: טוב, גבירתי היושבת-בראש וידידי, חבר הכנסת הרב אורי מקלב, אני מודה לך קודם כל על הדיון החשוב ועל הנשיאות שראו לנכון.

אוריאל בוסו: אני אפתח ואומר דווקא בסיום של הדברים שאמרת.

אוריאל בוסו: אנחנו לא נמצאים פה, ומטרת הדיון, גם המשפחה דיברו איתי ושאלו.

אוריאל בוסו: אנחנו לא נמצאים פה לעריפת ראשים.

אוריאל בוסו: המשפחה, יש לה התנהלות גם כן משפטית מול המשטרה ומול היחידה החוקרת ומול המדינה.

אוריאל בוסו: זה לא קשור לשום דבר.

אוריאל בוסו: מטרת הדיון שיזמנו, א', לבדוק את הכשלים, לבדוק מה התקלות שנעשו בדרך.

אוריאל בוסו: זה המטרה של הוועדה, זה המטרה של ועדות הכנסת, הגוף המבקר של המשרד לביטחון פנים, של המשטרה, של היחידות החוקרות, ואיך אנחנו מונעים את המקרה הבא ואת העוול שגם נעשה בדרך.

אוריאל בוסו: את העלית כאן, מלמעלה ממש סיכמת למעשה את הסיפור, אבל אין מישהו שלא גם כן הזיל דמעה כשראה את הריאיון שהיה עם ברכה בטלוויזיה, וראה בדיוק מה קרה.

אוריאל בוסו: מדובר פה בבני משפחה שאות קין של רוצחים היה מצחם למשל שלוש שנים, תיק פתוח של רצח נמצא מעל ראשם של שני בנים אברכים.

אוריאל בוסו: נמצאת גם כן הכלה.

אוריאל בוסו: הילדים, נכדים של בנים של רוצחים.

אוריאל בוסו: בהמשך ידברו גם כן על ההתנהלות כמו שאמרת, בזמן החקירה.

אוריאל בוסו: מדובר בחקירה רגישה ללא ספק.

אוריאל בוסו: נכון שהיו מקרים וטרגדיות וטראומות ממקרים אחרים שאחים בשביל ירושה, בשביל מקרים כאלה עשו.

אוריאל בוסו: אין ספק שתפקידה של המשטרה לעשות את הכול להגיע לחקר האמת.

אוריאל בוסו: היו מקרים מעולם, אנחנו לא אומרים.

אוריאל בוסו: ראיתי את הבנים האברכים, את האנשים שמדברים, ואתה רואה את סוג הרצח.

אוריאל בוסו: עשו פרסום על הזירה, וללא ספק כולם הבינו שמדובר בזירה אכזרית, ואתה מנסה לצייר את הפרופיל של הרוצח מול המקום, ואתה לא מדביק אבל אתה אומר בצד, אולי אני לא איש מקצוע, לא נמצא במקום הזה והם רואים מה שאנחנו לא רואים, ואז בדרך אתה שומע את ההתייחסות של היחידה החוקרת בשביל כנראה כאמצעי לחץ על הכלה, על הבנים, על התנאים ועל תקופת המעצר הארוכה, אבל יתרה מזאת, כנראה בזמן שמיקדו את הפוקוס לכיוון בני המשפחה, ישב אצלם הרוצח.

אוריאל בוסו: הדברים הפשוטים, שאלו השאלות שצריכים להישאל, הייתה זירה קשה.

אוריאל בוסו: התבררו אחר כך הפרטים.

אוריאל בוסו: מתברר שהרוצח היה וישן שם ונשאר.

אוריאל בוסו: אין ספק שהיה מלאDNA ומלא פרטים.

אוריאל בוסו: אנשים, לוקחים להם מהציפורניים DNA אחרי 20 שנה, מצמידים למשהו, והוא היה בזירה.

אוריאל בוסו: כמו שפורסם, שהנעליים שלו שהיו מגואלות בדם, היו בבית של אימא שלו בזמן שהוא היה במעצר מינהלי, שבמעצר מינהלי יש לך את הכלים עם אמצעי לחץ הכי טובים שאתה רוצה לעשות, והוא נשאר שם.

אוריאל בוסו: יום לפני כן הוא גם כן כמעט רצח את הנערה בצלאל.

אוריאל בוסו: לאחר שהוא שוחרר אחרי שלוש שנים מעצר מינהלי, בסך הכול משהו כמו שבוע-שבועיים אחר כך הוא רצח את האזרח המולדובי.

אוריאל בוסו: להגיד אנחנו מתנצלים בפני המשפחה זה נחמד, אבל אנחנו חייבים לוודא שהמשטרה, גם השב"כ, גם ימ"ר ירושלים, היחידה החוקרת, המשרד לביטחון פנים, חוץ מהבדיקה שעושים למה כשלנו מול החקירה ובתנאי החקירה ובצורת החקירה מול המשפחה, איפה כשלנו בכך שהרוצח מתחת לידנו?

אוריאל בוסו: אנחנו שואלים את השאלות שאזרחי מדינת ישראל שואלים.

אוריאל בוסו: כולם רוצים, מעבר לאמון שנותנים במשטרה, ואני האחרון שלא ייתן אמון ולא אתן גיבוי.

אוריאל בוסו: גם אתמול באחד מערוצי התקשורת אני מגבה, ואתם יודעים שיושבת-ראש הוועדה היא הראשונה שמגבה ונשכבת על הגדר בשביל המשטרה, ועדיין את השאלות הקשות שמרחפות כאן מעל כל הסיפור הזה, הם חייבים להינתן.

אוריאל בוסו: אני אומר לכם, מספר דיונים שעשינו כאן בכנסת על מקרים כאלה, המשפטים שאנחנו כל פעם מקבלים מהמשטרה, "זה בחקירה", "זה בבדיקה", "זה בצו חסוי".

אוריאל בוסו: זה לא מספק אותנו.

אוריאל בוסו: אין בעיה אם תגידו, אנחנו רוצים, ניתן לכם את כל התשובות בדיון סגור, זה גם אופציה, אבל כל הזמן להשאיר אותנו בערפול, להגיד, "בבדיקה", "בחקירה", כי לפעמים תיקים נסגרים, הלוואי והיינו כך רגועים כשהתיק היה פתוח והרוצח היה בידיים של המשטרה והיינו רגועים, ואז אומרים "זה בבדיקה", "בחקירה".

אוריאל בוסו: זה שלוש שנים היה תחת צו איסור פרסום ובסוף זה חמק מתחת לידיים בזמן שבני המשפחה היו עדיין נאשמים כרוצחים.

אוריאל בוסו: אלו השאלות.

אוריאל בוסו: זה מטרת הדיון שנעשה כאן, לא מעבר לכך, ואני חושב שמגיע למשפחה, מעבר למילה התנצלות, הבנה אמיתית איך הגעתם למסקנה הזאת?

אוריאל בוסו: למה היחס היה בזמן החקירה בצורה כזאת ואיך אנחנו דואגים שמקרים כאלה לא יישנו, הן ביחס של המשטרה ויחידה החוקרת בתקופת החקירות, מעבר לכשלים שציינתי.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה רבה חבר הכנסת בוסו.

מירב בן ארי: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה אדוני.

אורי מקלב: תודה רבה גבירתי יושבת-הראש, חברי, חבר הכנסת אוריאל בוסו, משפחת כדורי, גברת ברכה כדורי שבאמת עשינו מאמצים כדי להביא אותה לפה.

אורי מקלב: היא לא רצתה להגיע לפה.

אורי מקלב: האמון שיש להם ובאיזה מקום הם עומדים בעקבות הרצח, והדיונים הציבוריים והפומביים בעניין.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד שאת מייד נענית.

אורי מקלב: הפרעתי לך בחג ואת מייד נענית לדיון הזה.

אורי מקלב: אנחנו אחרי זה גם עשינו את זה פורמלי כדיון מהיר.

אורי מקלב: מתוך כמה שאת מנסה כיושבת-ראש ועדת ביטחון הפנים, את מגבה ואת נותנת גב למשטרה, אבל יש מקרים שאנחנו עושים את זה בשביל המשטרה ובשביל להציף את הדברים.

אורי מקלב: כפי שידוע, הרצח הזה של יהודה ותמר כדורי שקרה לפני למעלה משלוש שנים היה רצח אכזרי, היה רצח מהקשים שהיו בארץ, אבל יחד עם זאת היה כאן עוד משהו נלווה שזה עדיין לא נרגע עם מציאת הרוצח, זה הרס של משפחה, לדמם ולפגוע קשות במשפחה שקטה, שלווה, צנועה, ישרה, סולידית מאוד.

אורי מקלב: אני חושב שלצערנו הם גם לא הוספדו כראוי.

אורי מקלב: עברו ימי זיכרון.

אורי מקלב: ברקע של נפגעי טרור הם לא היום.

אורי מקלב: עדיין התיק לא סגור.

אורי מקלב: במשך שלוש שנים יש אנשים שחשודים, שזה בני המשפחה.

אורי מקלב: להבין רגע, לסגור את העיניים ולחשוב שיחד עם הרצח של ההורים כפי שאת אמרת, עם כל מה שיש לילדים, למשפחה החמה הזאת שכל מה שהיה להורים האלה זה רק את המשפחה הקטנה הזאת לגדל, לפרנס, לתחזק, הילדים הם החשודים שהם רצחו אותם, עם כל המעצרים הפומביים האלה, עם כל ההשפלות, ולעניין מוסדות החינוך, חברתית, סביבתית, משפחתית, אישית.

אורי מקלב: איזה פגיעה יותר יש להורים האלה?

אורי מקלב: הפגיעה הכי גדולה להורים הנרצחים האלה, שחשדו בילדיהם.

אורי מקלב: זה תוסס, הדבר הזה, שחשדו בילדים שלהם.

אורי מקלב: אני קודם כל צריך להגיד בשקיפות מלאה, אני הכרתי את המנוח, את יהודה במשך שנים לא מעטות, היכרות אישית.

אורי מקלב: אני הייתי חבר דירקטוריון בתאגיד המים הגיחון של ירושלים.

אורי מקלב: הייתי יושב-ראש ועדות מכרזים ויהודה, השם יקום דמו, היה מבקר הגיחון בתקופות האלה, ככה שהשתתפתי איתו בישיבות, ראיתי את האיש האצילי, שמעתי ממנו שכל מה שיש לו בחיים זה ילדיו.

אורי מקלב: מדובר ביהודה שבעמל ידיו, ומשפחה מכובדת מאוד, מבוני הארץ, שורשית מאוד בארץ.

אורי מקלב: יהודה כדורי, השם יקום דמו, שהקים משרד רואי חשבון, העסיק עובדים, ראה את סיפוקו בזה שהוא מעסיק, מפרנס נשים אברכיות, מפרנסות יחידות, סולידי.

אורי מקלב: לא היה לו אויב.

אורי מקלב: איש שלא רב עם מישהו, לא מסוגל לפגוע בזבוב.

אורי מקלב: מבחן הסבירות לאיזה סוג של בן אדם שהיו סיבות שמישהו לנקום בו, צריך להיות הכי הזוי, הכי רחוק שיכול להיות.

אורי מקלב: זכה וגידל שני ילדים, את ניתאי וברכה שהיא כאן נמצאת.

אורי מקלב: ניתאי שירת בצבא שירות מלא בחיל האוויר.

מירב בן ארי: הוא זה שהיה במעצר.

אורי מקלב: מוערך.

אורי מקלב: למה אני אומר את זה?

אורי מקלב: גם מי שלא רואה את החלק הזה שכל עולמו היום בתורה והיה בתורה.

אורי מקלב: גם מי שרואה את הדברים אחרת צריך לדעת שהוא לא איש עלום.

אורי מקלב: עם רקע שמכירים.

אורי מקלב: יהודה הוא אח שכול שאחיו נהרג.

אורי מקלב: זה ליווה אותו כל חייו.

אורי מקלב: שמעתי ממנו את זה.

אורי מקלב: תמר בת של ניצולי שואה, שחיה מאוד את השואה.

אורי מקלב: היא נפגעה בשלושה פיגועים שהיו.

אורי מקלב: היא עברה שלושה פיגועים, שזה מאוד ליווה אותם.

אורי מקלב: ביתה מבצרה, שם היא נרצחה בפיגוע.

אורי מקלב: תמר, ההורים שלה עלו אחרי שואה קשה מאוד.

אורי מקלב: אחיה היה סגן מפקד חיל הים.

אורי מקלב: אני לא רוצה להגיד שהמשטרה גם הכירה היטב את משפחת כדורי, אחד מבני המשפחה הקרובים.

אורי מקלב: הכירה היטב בלשון חיובית.

אורי מקלב: אני לא מכיר, לא דיברתי איתו.

אורי מקלב: הוא משרת במשטרה בתפקידים מאוד קרובים ליחידות אבל אני לא דיברתי, לא מכיר.

אורי מקלב: אני לא רוצה להיכנס לזה.

מירב בן ארי: אבל מההיכרות שלך עם המשפחה מדובר במשפחה ישראלית שורשית.

אורי מקלב: מדובר במשפחה ישראלית.

אורי מקלב: הממצאים בשטח סתרו כל חשד שמישהו מבני המשפחה.

אורי מקלב: גם לחשוד שמישהו מבני המשפחה מסיבות כלכליות כאלה ואחרות שכר מישהו?

אורי מקלב: הוא שכר מישהו מחברון עם נעל שהיא הייתה מיוצרת בחברון?

אורי מקלב: לחשוד שהוא לקח את הרוצח?

אורי מקלב: הרי התדרוכים היו שלקחו אולי רוצח מקצועי, שכרו.

אורי מקלב: זה היה החשד.

אורי מקלב: עכשיו הנושא הכלכלי שזה היה החשד המרכזי, גבירתי היושבת-ראש וחבריי, אז אני לא יודע איך התגלגל משמיים.

אורי מקלב: למשטרה הייתה הקלטה שהוקלטה ב-8.1.2019, יומיים לפני הרצח, שבה יהודה מדבר עם האחיינית שלו.

אורי מקלב: יש כאן תמליל.

אורי מקלב: יש לי כאן את ההקלטה עצמה, תמליל קצר.

אורי מקלב: אני חושב שיהודה ותמר לא הוספדו כהלכה.

אורי מקלב: אני מרחיב את זה לא רק בגלל הרקע.

אורי מקלב: אני לא מדבר על הפרופיל האישי, לראות את ברכה, לראות את בעלה, לראות את האישיות של האנשים האלה.

אורי מקלב: לחשוד עליהם על כיוון כזה?

אורי מקלב: אני שמעתי מיהודה כל מה שהוא עושה, רוצה שברכה.

אורי מקלב: הוא דרבן אותה ללמוד ראיית חשבון ותמך בה כדי שהיא תעבוד במקומו במשרד.

אורי מקלב: המשרד, הוא זה שנחקר.

אורי מקלב: הפכו את המשרד על כרעיו וקרעיו.

אורי מקלב: נחקרו עובדים, חשדות, אנשים שהעסיקו אותם.

אורי מקלב: לא משנה שהרסו אותם גם כלכלית.

אורי מקלב: מי רצה במשרד הצנוע הזה להמשיך עם חברה שהילדים לא יודעים מה העתיד שלה?

אורי מקלב: שהילדים שהם היורשים של המשרד, הם חשודים ברצח הוריהם?

אורי מקלב: הרסו כלכלית אנשים מכובדים שהתפרנסו בכבוד וכל מה שהם רצו, להקים משפחה כתשובה להיטלר יימח שמו שהרג את משפחת איתמר, ממול זה שהוא שיקם.

אורי מקלב: יש לו בית עם שלושה ילדים סך הכול שהוא רצה אותם לפרנס בכבוד, משפחה מכובדת, משפחה שהם חשודים, משפחה שהם הושמצו, הוכפשו ואות קין שמלווה אותם.

אורי מקלב: אני רק אצטט.

אורי מקלב: בהקלטה אומר יהודה יומיים לפני זה: "אני מחכה.

אורי מקלב: אני בגילי צריך לעבוד?

אורי מקלב: למה אני עובד?

אורי מקלב: משרד שלם, משרד גדול.

אורי מקלב: אני מחכה שברכה תעבור את הבחינות כדי שהיא תוכל להתחיל.

אורי מקלב: בשביל מה אני מחזיק את כל העסק הזה?

אורי מקלב: מה יש לי מזה?

אורי מקלב: אני עובד בשביל אחרים.

אורי מקלב: אני לא עובד בשביל עצמי.

אורי מקלב: אני אומר, זה מפעל חסד.

אורי מקלב: לא פשוט להחזיק 14–15 נשות אברכים.

אורי מקלב: בכלל לא פשוט, ושתי כלות שלי.

אורי מקלב: הן באות אליי, הן עובדות, הן כל כך מאושרות, כל כך טוב להן.

אורי מקלב: נחשוב שאנחנו עושים חסדים.

אורי מקלב: מפעל חסד גדול זה להחזיק נשות אברכים.

אורי מקלב: מה אני יכול לעשות?

אורי מקלב: הילדים שלי מתפרנסים מזה".

אורי מקלב: "כן, גם אשתו של נתן?

אורי מקלב: "כן", הוא אומר.

אורי מקלב: "אני דחפתי את ברכה שתלך ללמוד.

אורי מקלב: אני רוצה שתסיים.

אורי מקלב: אני רוצה שתמשיך לעבוד במשרד".

אורי מקלב: "את לא רוצה?", כך הוא אומר, "תמכרי את המשרד".

אורי מקלב: כך הוא אומר שאמר לברכה.

אורי מקלב: "המשרד שווה כסף.

אורי מקלב: זה לא כסף קטן.

אורי מקלב: משרד שבניתי אותו יותר מ-30 שנה לא שווה כסף?

אורי מקלב: שווה כסף.

אורי מקלב: לי אין כבר את הכוחות.

אורי מקלב: אני לא אותו דבר.

אורי מקלב: אני לא אותו בן אדם.

אורי מקלב: כמה אני יכול?

אורי מקלב: " לברכה יש חמישה ילדים.

אורי מקלב: הוא מסביר לה, "כבר למדת 7–8 שנים, תמשיכי".

אורי מקלב: היא נכשלה במבחן כשהיא הייתה לפני הלידה.

אורי מקלב: כל מה שהוא רצה, מתפלל שתעבור.

אורי מקלב: אחר כך שתחליט מה הדרך שלה.

אורי מקלב: לפחות שאני אדע שאת הכיוון שנתתי לה.

אורי מקלב: שהיא אחרי זה תעשה את מה שהיא רוצה.

אורי מקלב: אני אומר לה, פה יש לך משרד.

אורי מקלב: המשרד יהיה שלך.

אורי מקלב: על הקלטה כזאת שהייתה בידיים שלהם, שהייתה יומיים לפני.

אורי מקלב: על זה הופכים משרד?

אורי מקלב: זה הבסיס לכל החשדות עם איזה דברים קטנים שהיה.

אורי מקלב: עד איפה הלכנו?

אורי מקלב: אני לא רוצה להיכנס לכשל החקירה, זה דיברתם.

אורי מקלב: יש לנו הרבה שאלות על מה שקרה ועל כל ההתנהלות שהרוצח היה בידיים של המשטרה ושוחרר.

אורי מקלב: אמר את זה חברי.

אורי מקלב: יש לנו את ההקלטה.

אורי מקלב: מכל מבחן הסבירות, מבחן האנושיות והמחויבות שיש, שם אנחנו נמצאים.

אורי מקלב: אני שואל שאלה אחת.

אורי מקלב: גם אם היה בסיס, איפה ההתנצלות?

אורי מקלב: את ההתנצלות, בקשת הסליחה לא שמענו.

אורי מקלב: מוציאים הודעה לתקשורת ומודיעים על פענוח הרצח.

אורי מקלב: הדבר הראשון שהיה צריך לעשות, אנחנו מתנצלים בפני המשפחה.

אורי מקלב: זה מבחן האנושיות, זה מבחן הקיום שלכם.

אורי מקלב: זה מבחן הבסיס של מערכת שאתם שליחים שלנו.

אורי מקלב: אתם אנשי ציבור בזכות שאנחנו רוצים.

אורי מקלב: אנחנו מצפים את המינימום, את האנושיות הזאת.

אורי מקלב: אני מרגיש שאתם גם לא שם.

אורי מקלב: הייתה התנצלות בפני המשפחה?

אורי מקלב: איזה התנצלות בפני המשפחה?

אורי מקלב: התשובה הייתה, מה לעשות, הפכנו אבן על אבן.

אורי מקלב: קודם כל ההתנצלות לא צריכה להיות בצד המשפחה.

אורי מקלב: ההתנצלות צריכה להיות ציבורית.

אורי מקלב: אני אומר לך שאנחנו צריכים לבקש סליחה.

אורי מקלב: אנחנו מיליוני אנשים במדינה הזאת ומחוץ למדינה, האמנו שהילדים האלה הם הרוצחים של ההורים, דבר הכי שפל שאפשר לחשוב על אנשים, כשזה בדיוק הדבר ההפוך.

אורי מקלב: אנחנו חשדנו בהם.

אורי מקלב: איפה הפער הזה הגדול בין הממצא, ציבורית, ואני לא מדבר על שום דבר.

אורי מקלב: ההתנצלות, בקשת הסליחה מהמשפחה הזאת.

אורי מקלב: לא עשיתם את הראוי.

אורי מקלב: זה מה שצועק פה וזה לא נעשה.

מירב בן ארי: ברור לחלוטין.

מירב בן ארי: תודה רבה על הדברים הברורים.

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את משפחת כדורי, בבקשה.

מירב בן ארי: אני רוצה שתרגישי בנוח כי אני יודעת שאמנם זה מעמד מסוים, אבל אתם האירוע ואם את לא תהיי כאן, אז לא נדע.

אורי מקלב: היא באה לפה רק בגלל שאמרתי לה שזה כבוד המשפחה.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לכבד את המשפחה.

אורי מקלב: אני יודע שהיא חוששת.

אורי מקלב: אני מחזק אותה בדברים.

מירב בן ארי: חבר הכנסת מקלב, הכול בסדר.

מירב בן ארי: הסברת את זה מצוין ולכן חיזקתי אותה לפני שהיא התחילה.

מירב בן ארי: שמעתי אותך.

מירב בן ארי: בבקשה גבירתי.

ברכה כדורי: אני מודה לך על החיזוק.

ברכה כדורי: באמת קשה לי לדבר.

מירב בן ארי: את יכולה להגיד את השם שלך?

ברכה כדורי: אני אשתו של ניתאי כדורי.

מירב בן ארי: את הכלה שלהם.

ברכה כדורי: כן.

ברכה כדורי: התחתנו לפני 12 שנה ומבחינתי הם ההורים שלי.

ברכה כדורי: מאז הרגע הראשון שנכנסתי אליהם הביתה, החלום של יהודה כדורי וגם של חמותי, שאני אלמד ראיית חשבון.

ברכה כדורי: באתי מכיוון אחר לגמרי.

ברכה כדורי: הוא פשוט שכנע אותי, שכנע את אבא שלי, שבסוף נעניתי להפצרותיו ועשיתי את זה.

ברכה כדורי: לבוא אחרי הרבה שנים שבעצם עשיתי את הרצון שלו, כי הוא תמך בנו והוא היה כאבא בשבילנו וכאימא, שזה קשר שאי אפשר לתאר.

ברכה כדורי: אני יודעת מה זה קשר של הורים של ילדים, אבל פה זה היה משהו מיוחד שאין דברים כאלה.

ברכה כדורי: ההורים האלה, החלום שלהם זה הילדים.

ברכה כדורי: זה היה עולמם של שניהם, והפגיעה הגדולה שאנחנו הם אלה, כואב לי עליהם.

ברכה כדורי: תמיד ניתאי היה אומר, איפה אבא שלי?

ברכה כדורי: שיציל אותי מתוך זה, שיצעק את הצעקה שזה לא אנושי, שזה לא יכול להיות.

ברכה כדורי: אני רוצה לדבר קצת על הפחד האיום שהיינו בו, פחד שעד עכשיו הוא בעצמות שלי, שמי יודע עוד מה יעשו לנו.

ברכה כדורי: ממש להיות במקומות שפלים.

ברכה כדורי: אני רוצה להגיד שאנחנו באים גם מציבור, שאני חייבת להגיד שאפילו סרטים כאלה לא ראינו.

ברכה כדורי: הייתי בפחד נוראי, בכפור אימים, שביקשתי, תביאו לי מעיל, בתחנונים, בלעמוד בקור, והסתכלנו עליי מגבוה ואמרו לי, זה בסדר.

ברכה כדורי: באותו יום, באותו רגע שגם אפילו לא היה ידיעה, שעוד לא ידענו מה קורה בזירה, הם לא מרגישים טוב?

ברכה כדורי: הם נפטרו?

ברכה כדורי: הגעתי ישר עם חברה שלקחה אותי כדי לתמוך בבעלי.

ברכה כדורי: ידעתי שזה העולם.

ברכה כדורי: הוא ילד רגיש, הוא ילד עדין.

ברכה כדורי: זה העולם של ההורים, האחים שלו.

ברכה כדורי: הגענו עם שוקולד ומיץ ופשוט זרקו אותי משם ואמרו לי, הוא יסתדר, אל תדאגי לו.

ברכה כדורי: אמרתי להם, הוא עדין, הוא יקיא, עכשיו הודיעו לו את זה.

ברכה כדורי: פשוט העיפו אותנו, הכניסו אותו למכונית עם הסורגים וככה הלכתי.

ברכה כדורי: עד 03:00 בלילה.

ברכה כדורי: זה תחושות שעד היום אנחנו מלווים, נמצאים בפחד, בחוסר אמון משווע, בבקשה שיסגרו את התיק.

ברכה כדורי: איך אנחנו יכולים לעמוד ולדעת שיש עננה של תיק שפתוח?

ברכה כדורי: והתשובה היא לא.

ברכה כדורי: נשארתי יום שלם בלי אוכל.

ברכה כדורי: השופט אומר, תביאו לה אוכל.

ברכה כדורי: אני חוזרת לשם ואני מקבלת השפלות וביזיונות שאי אפשר לעמוד בהן.

ברכה כדורי: צחקו עליי על זה שאני אוכלת כשר.

ברכה כדורי: שאלו אותי, מה את רוצה?

ברכה כדורי: חיכיתי, חיכיתי.

ברכה כדורי: מה ביקשתי?

ברכה כדורי: הרגשתי מתחננת, רק תביאו לי פיסת לחם, אני לא מצליחה להחזיק את עצמי.

ברכה כדורי: שלחו אותי לכלא בלי כלום אחרי ביזיונות והשפלות.

ברכה כדורי: רק עצם הבקשה של לבקש פיסת לחם זה ביזיון שאין לתאר.

ברכה כדורי: הגעתי לשם.

ברכה כדורי: כמובן ששום סממן של יהדות לא הצליחו.

ברכה כדורי: הורידו לי את הכיסוי, הורידו לי את החצאית.

ברכה כדורי: אחרי זה זרקו לי כזאת שקית עם לחם יבש, שזה מה שיכולתי לאכול.

ברכה כדורי: אחרי זה כשעורך הדין הגיע לבקר, אמרתי להם, אני לא יכולה לצאת ככה.

ברכה כדורי: אני לא יוצאת עם מכנסיים ובלי כיסוי.

ברכה כדורי: אמרו לי, את לא רוצה?

ברכה כדורי: תישארי בחדר שלך.

ברכה כדורי: אי אפשר לתאר את הפחדים, את ההרגשה הנוראית, על מה אני פה בעצם?

ברכה כדורי: אנחנו לא עשינו כלום.

ברכה כדורי: את הצעקה האילמת הזאת שאתה צועק ובעצם אין לי.

ברכה כדורי: אף אחד לא מאמין.

ברכה כדורי: התחושה של חוסר האמון.

ברכה כדורי: כל התחושות האלה מלוות אותנו עד היום.

ברכה כדורי: זה ילדים שלקחו להם הורים.

ברכה כדורי: זה חמישה ילדים שעד היום הם זוכרים.

ברכה כדורי: איפה הלכתם?

ברכה כדורי: לאן נגיד?

ברכה כדורי: זה ילדים שחוזרים מבית ספר ושומעים שבועות.

ברכה כדורי: אין לכפר על כזה דבר.

ברכה כדורי: זה טיפולים נפשיים לילדים.

ברכה כדורי: על מה?

ברכה כדורי: הם זוכרים את הסבא והסבתא.

ברכה כדורי: הכאב הגדול.

ברכה כדורי: לא היה לנו יכולת להתאבל.

ברכה כדורי: היינו שוהים פשוט בפחד נוראי.

מירב בן ארי: אני מודה לך על זה שבאמת.

מירב בן ארי: זה פשוט מזעזע.

ברכה כדורי: אני רוצה להוסיף גם שאפילו בתור אישה דתייה, החוק הזה שאישה צריכה ללוות אותי לא היה.

ברכה כדורי: הייתי צריכה להוריד עקרונות, לעמוד במקומות שעד עכשיו אנחנו לא יכולים להכיל את זה.

ברכה כדורי: אני יכולה לצעוק, אני יכולה ללכת לפסיכולוגים.

ברכה כדורי: אני יכולה לצעוק את הצעקה שלי ואין מרגוע.

ברכה כדורי: אין מרגוע של הכאב, של הפחד, של חוסר האמון, של חוסר היכולת להאמין במערכות, שגדלנו על זה.

ברכה כדורי: גם אם אני באה מהציבור החרדי, שגדלנו על זה שזה כוח, שגדלנו על זה שאין לזלזל, שגדלנו על האמון במערכות האלה, של אבא שלי, של אחים שלי ששירתו את הצבא.

ברכה כדורי: גם אם אנחנו מהציבור הזה, של כן של יום העצמאות גם אם אתם לא לוקחים את הפן הזה, אבל את כל הצד השני, כן, אנחנו היינו נמצאים שם, וקיבלנו סתירה עצומה שבאמת אין לי מילים כמה אנחנו עוברים, כמה קשה לנו להכיל את זה ממש עד עצם היום הזה, וכמה קשה לי היה גם להגיע.

מירב בן ארי: אני מודה לך.

מירב בן ארי: עורך הדין של משפחת כדורי.

שי לוי: נמצא איתי כאן עוד עו"ד, שלומי לוי.

שי לוי: אנחנו היינו הצוות יחד עם עו"ד שליווה את כל החקירה הזו מבחינת החשודים.

שי לוי: אני מצטרף כמובן לכל הדברים שנאמרו על ידי חברי הכנסת וגם על ידי ברכה.

שי לוי: אני מוכרח לומר שלאחר שנים רבות כסניגור בתיקי פשע חמור, אני לא ראיתי חקירה שלאורך ציר זמן ארוך, שעוצרים אנשים, שסד הראיות ההתחלתי כלומר החשד הסביר הוא לא כזה שצריך להצדיק מעצר.

שי לוי: כולם פה צריכים לדאוג.

שי לוי: האנשים האלה נורמטיביים, רבותיי.

שי לוי: הם לא אנשים שאמורים להיות חשודים בפלילים.

שי לוי: אם היחידה החוקרת סברה שהם חשודים בפלילים, ואני מניח שהיה להם סיבה לחשוב שהם חשודים בפלילים, השאלה הנשאלת האם הפרקליטות כגורם מרסן שמלווה את החקירה נתן גיבוי לדבר הזה, למעצר ולהארכות מעצר פעם אחר פעם?

שי לוי: אני אוסיף עוד דבר אחד שאולי באמת צריכה להיות השאלה כדי שהדברים האלה ימנעו, שלא יהיו עוד אזרחים שיחוו חוויות כאלה קשות.

שי לוי: החקירה כולה, הייתה לה מטרה אחת, לחלץ הודעה מאנשים חלשים.

שי לוי: אנחנו מכירים היום מקרה במדינת ישראל שיש משפט חוזר והכול בגלל אמירה, והדעות חלוקות האם עשה או לא עשה, ואני מדבר כמובן על רומן זדורוב.

שי לוי: בקלות היה אפשר לקחת את האנשים האלה, לדרוך עליהם עוד קצת ועוד קצת, ואני לא הייתי מתפלא אם גם היו מודים בדבר שלא עשו.

שי לוי: יחד עם זאת, אנחנו גם חייבים להגיד מילה טובה לאחר שלוש שנים, שבסופו של דבר כן נמצא הרוצח האיום.

שי לוי: אני מבקש להצטרף לחבר הכנסת שאמר מקודם, אולי הדבר הראשון שהיה צריך זה משטרה חזקה, שגם לאחר החקירה הזו הטעות האיומה שנעשתה, תבקש סליחה, ואם לא עשו את זה עד עכשיו, שיעשו את זה עכשיו.

שי לוי: מגיע למשפחה הזו סליחה מהמערכת של המשטרה.

שי לוי: כוח ללא רסן זה פשוט כוח משחית.

שי לוי: אלו הם הדברים שלנו כצוות ההגנה ואני מקווה שמקרה כזה לא יישנה.

מירב בן ארי: איפה זה עומד כיום?

מירב בן ארי: אתם מנהלים הליך נגד המשטרה?

שי לוי: אנחנו כרגע לא מנהלים הליך מול המשטרה.

מירב בן ארי: כי התיק עוד לא נסגר מול אותו רוצח.

שי לוי: התיק עוד לא נסגר.

שי לוי: אני רוצה לציין, חברת הכנסת מירב, בתוך כל השלוש שנים האלה אנחנו פנינו לסגור את התיק וקיבלנו תשובה שלילית.

אוריאל בוסו: אבל אנחנו לא מדברים אחרי שלוש שנים.

אוריאל בוסו: אחרי שתפסו רוצח.

אוריאל בוסו: הוגש כתב אישום.

אוריאל בוסו: למה צריך לקחת זמן?

אוריאל בוסו: אתה גם אומר שעד עכשיו לא התנצלו.

אוריאל בוסו: זה מזעזע לא פחות.

מירב בן ארי: הרוצח נתפס.

שי לוי: מטעמים משפטיים אנחנו לא מקבלים חומרים.

אוריאל בוסו: הוגש גם כתב אישום, לא רק נתפס.

מירב בן ארי: אני שואלת למה לא נסגר התיק אצלם?

אורי מקלב: למה את שואלת אותם?

מירב בן ארי: כי איתם יהיה לי בעיה.

מירב בן ארי: תאמינו לי, אם יש משהו שאני יודעת זה לנהל דיון.

מירב בן ארי: מה אומרים לך, למה התיק לא נסגר אם נמצא הרוצח?

מירב בן ארי: למה התיק נגד משפחת כדורי לא נסגר?

שי לוי: לא נתנו לנו תשובה למה הוא לא נסגר, כי לא ביקשנו או פנינו באיזשהו הליך רשמי לסגירת התיק.

מירב בן ארי: אז למה אתם לא פונים לסגירת התיק?

שי לוי: ציפינו כמו כולכם אני חושב, שברגע שיש את הרוצח אז סוגרים את התיק הזה.

מירב בן ארי: הם יסגרו את התיק.

שי לוי: בוודאי.

שי לוי: זה עבודה של הצד השני.

שי לוי: אין לנו שום רצון או יכולת לפתוח תיק וגם לא לסגור אותו.

שי לוי: זה פריבילגיה של הצד השני ואני חושב שזה היה צריך לבוא מהם יחד עם התנצלות כמובן.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

מירב בן ארי: עו"ד שלמה לוי, אתה רוצה להוסיף משהו שלא שמענו?

מירב בן ארי: בבקשה, אדוני.

שלמה לוי: הדירה שבה בוצע הרצח הייתה מוחזקת בידי המשטרה למעלה מחצי שנה.

שלמה לוי: חקרו, בדקו את כל הממצאים הפורנזיים האפשריים, כל חקירה וסימן אפשרי כדי שיעזור לגילוי האמת המזוויעה שבאמת קרה בתוך הדירה.

שלמה לוי: חצי שנה אחרי מחזירים דירה לבני משפחה, שחשודים, לא חשודים, לא רלוונטי.

שלמה לוי: החזירו זירת רצח.

שלמה לוי: ילדים להורים, כן עשו, לא עשו, חשדות, לא חשדות.

שלמה לוי: לא כל מי שנמצא שם אמור לראות סיטואציה כזאת.

שלמה לוי: עד היום הם מדברים איתי, האחים, שהסיטואציה הזאת לקבל פתאום את הדירה של ההורים כזירת רצח שנשארה כמו שהיא חצי שנה, זאת תמונה שלא יוצאת להם מהראש.

שלמה לוי: ככה צריך לחזור מוצר שהמשטרה לקחה?

מירב בן ארי: הבנתי, אוקיי.

מירב בן ארי: חבר הכנסת שיקלי, אתה רוצה להתייחס?

עמיחי שיקלי: מעדיף בסוף.

מירב בן ארי: אוקיי.

מירב בן ארי: בן צור?

מירב בן ארי: בבקשה.

יואב בן צור: תיראו, המקרה שהיה והחקירה שהייתה של משפחת כדורי, אני לא יודע אם מישהו היה מסוגל באמת לעמוד בתעצומות נפש.

יואב בן צור: מצד אחד ההורים מוטלים לפניהם, ומצד שני כרעם ביום בהיר אנשים נורמטיביים לחלוטין, עדינים, יראי שמיים, פתאום מפילים עליהם דבר כזה.

יואב בן צור: כמו חבריי, לא שמעתי את כולם, אבל אני מבין שנעשה פה שימוש בשיטות לא שיטות.

יואב בן צור: לא היה שום סיבה מקדימה כזאת או אחרת לכך שהם יהיו חשודים ברמה הזאת, וגם אם הם חשודים ונחקרו, מכל אחד גובים עדות, מקרובי משפחה, אני מכיר את זה, אבל עדיין זה לא יכול להגיע למציאות כזאת.

יואב בן צור: אנשים שנמצאים פעם ראשונה בחייהם בחקירה, באמת קל לבלבל אותם תוך כדי שיש להם את הצער האמיתי על רציחתם של הוריהם.

יואב בן צור: אני מקווה שהמשטרה תעשה בדק בית מאוד רציני, ואני לא מזלזל בכלל ביכולותיה של המשטרה ובחשיבותה.

יואב בן צור: אין ספק שהמשטרה בדרך כלל עושה עבודה טובה, אבל כאן היה שם איזה טעות ומישהו צריך לשלם על הטעות הזאת, כי לפגוע בנפשם של בני המשפחה זה דבר שאי אפשר למחוק אותו.

יואב בן צור: הם כל חייבים יסתובבו עם הטראומה הזאת.

יואב בן צור: היא לא תעזוב אותם ולכן מישהו פה צריך לתת את הדעת ואת הדין על הדברים הללו.

יואב בן צור: תודה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

בני פרץ: גבירתי, אני תושב השכונה שמכיר את הכול.

מירב בן ארי: אמנם אתה יושב באזור של חברי הכנסת אבל אתה לא חבר כנסת.

בני פרץ: אני פעיל בנושאים האלה.

מירב בן ארי: אני כל דיון נותנת לך לדבר, אז תירגע ותדבר בסוף.

מירב בן ארי: זה כרגע לא רלוונטי.

מירב בן ארי: נציגי המשטרה, בבקשה רק תגיד לנו שם ותפקיד, מה אתה יכול להתייחס מתוך ההערות שנשמעו כאן.

דרור לובן: בוקר טוב, אני מחטיבת החקירות, מטה ארצי.

דרור לובן: תודה שהזמנתם אותנו לדיון.

דרור לובן: באופן כללי אנחנו לא מדברים על תיק שמתנהל, וזאת כולם יודעים.

דרור לובן: הוגש כתב אישום אמנם נגד מחבל ולא נגד המשפחה וטוב שכך.

עמיחי שיקלי: לא הבנתי, הם עוד חשודים?

דרור לובן: לא.

דרור לובן: אנחנו לא יכולים לפרט.

עמיחי שיקלי: אז זה מה זה התיק מתנהל?

דרור לובן: אתה מוכן לתת לי לדבר, אדוני?

מירב בן ארי: שנייה שיקלי, תן לו לדבר ואני אתן לכם לשאול מה שתירצו, אני מבטיחה לכם.

דרור לובן: אנחנו לא יכולים לפרט בנושא תיק החקירה, לרבות מה היה שיקול הדעת לעניין המעצר.

מירב בן ארי: דרור, קודם כל אני רוצה להגיד לך משהו.

מירב בן ארי: לפני בכלל ההתייחסות, אני חושבת שהיה מן הראוי קודם כל לפתוח בהתנצלות.

מירב בן ארי: אתם יודעים שאני פה, קוראים לי כבר דוברת המשטרה, אמר פה בוסו לדעתי, שאני עושה - - - , אבל באירוע כל כך קשה דבר ראשון לפתוח בהתנצלות.

מירב בן ארי: יושבת כאן הכלה שעברה ימים קשים.

מירב בן ארי: לפני הכול נראה לי שזה הגיוני, ואז להתחיל להגיד שאנחנו לא מתעסקים, וגם בזה אני אשאל.

אוריאל בוסו: אגב, וזה החוסן שלכם, זה העוצמה שלכם.

אוריאל בוסו: משטרה שיודעת להגיד כשטועים, טעינו, מתנצלים, זה נותן לכם אמון.

אוריאל בוסו: לא טומנים את הראש בחול, וזה לא ישנה את התביעות האזרחיות מולכם, כי בסוף הוגש כתב אישום נגד רוצח.

מירב בן ארי: זה היה צריך להיות פה בצורה חדה, ברורה.

מירב בן ארי: נגרם עוול למשפחה.

מירב בן ארי: תמשיך דרור, בבקשה.

מירב בן ארי: האם אתה יכול לענות על למה אתם לא סוגרים את התיק אחרי שמצאתם את הרוצח?

דרור לובן: התיק כרגע, הוגש בו כתב אישום.

מירב בן ארי: כן, נגד רוצח.

דרור לובן: הוא עדיין מתנהל.

אוריאל בוסו: שלא תגיד לנו שתסגרו אותו רק אחרי שייגמר ההליך והוא יורשע.

אורי מקלב: לא, אחרי שיגמור לרצות אולי.

מירב בן ארי: אני תיכף אתן לנציג הפרקליטות.

ארז פדן: גם הסמכות לסגירת התיק היא אצלנו.

מירב בן ארי: אוקיי, אז הנה מצוין שהתערבת.

מירב בן ארי: תגיד את השם והתפקיד.

ארז פדן: אני משנה לפרקליט מחוז ירושלים.

ארז פדן: אני התובע בתיק, בכתב האישום שהוגש, ואני הודעתי לבני המשפחה שהיו אצלי.

ארז פדן: הזמנתי אותם לפגישה בשבוע שעבר הם היו אצלי, ואמרתי להם שהתיק ייסגר.

ארז פדן: ההחלטה לסגור את התיק, חוסר אשמה.

מירב בן ארי: מתי?

ארז פדן: מהותית התיק סגור.

ארז פדן: אני הודעתי להם שהתיק נסגר.

ארז פדן: הודעתי להם את זה בצורה מפורשת וברורה.

מירב בן ארי: אוקיי, זה חשוב ההברה הזאת.

ארז פדן: המערכות הרישומיות, המחשוביות שבהם הדבר הזה מתועד, יפעלו גם הן את פעולתן, אבל מהותית התיק נגדם נסגר וזה נאמר.

ארז פדן: עו"ד שלומי היה יחד איתי בפגישה והוא גם שמע את הדברים.

אורי מקלב: באמת מגיעה להם מדליה על זה.

מירב בן ארי: סליחה שנייה, אבל אני שאלתי שאלה וקיבלתי תשובה.

מירב בן ארי: אני רוצה עכשיו להמשיך לראות איך אנחנו מסייעים למשפחת כדורי.

אורי מקלב: יצאה הודעה ממערך הדוברות שלכם שהתיק נסגר?

אורי מקלב: למה לא הוצאת הודעה, התיק נגד משפחת כדורי נסגר?

אורי מקלב: בקצה של הקצה של משהו שקצת במודעות שלנו, מה שנצרב בעיניי כל המדינה פה שהם הרוצחים.

מירב בן ארי: אני רוצה לברך את הסטודנטים לתואר שני בממשל ומהכללה האקדמית רופין שנמצאים כאן, בליווי השר לשעבר, חבר הכנסת מאיר שטרית, אז ברוכים הבאים.

מירב בן ארי: עכשיו נחזור אליך.

מירב בן ארי: תסביר לנו, התיק נסגר מהותית, אז מה נשאר עוד?

מירב בן ארי: נשאר איזה שפיל קצר?

ארז פדן: לא נשאר שם שפיל.

ארז פדן: המידע הזה מוזן לתוך המערכות, אבל התיק הזה סגור לכל דבר ועניין.

ארז פדן: אנחנו הודענו ומסרנו על כך לבני המשפחה בפגישה איתם לפני שבוע.

מירב בן ארי: למה זה לוקח כל כך הרבה זמן להוציא ממערכת של מחשב את השמות שלהם?

ארז פדן: אני לא יודע אם זה לוקח כל כך הרבה זמן, גבירתי.

ארז פדן: אני רק אמרתי - - -

מירב בן ארי: שהם עדיין במערכת.

אורי מקלב: זה לא אכפת לכם.

אורי מקלב: אתם לא סובלים.

מירב בן ארי: תקשיבו, לצעוק, זה לא יביא אותי לכלום.

מירב בן ארי: הבעת את הטענות שלך יותר מעשר דקות.

מירב בן ארי: תן לנו לשמוע רגע.

מירב בן ארי: להוציא את המשפחה מתוך המערכת, למה זה כל כך מורכב?

ארז פדן: אני לא אמרתי שזה מורכב.

מירב בן ארי: אז למה זה לא קורה?

ארז פדן: אני גם לא יודע אם זה לא קרה.

מירב בן ארי: אתה יכול לבדוק את זה?

ארז פדן: אני אבדוק.

מירב בן ארי: אז תבדוק את זה.

מירב בן ארי: הם לא צריכים בכלל להיות בתוך המערכת.

מירב בן ארי: מה זה הדבר הזה?

ארז פדן: מה זה בתוך המערכת?

ארז פדן: ההחלטה המהותית התקבלה.

ארז פדן: היא הודעה להם.

ארז פדן: השאלה אם זה מוזן או לא מוזן בתוך המערכת הממוחשבת, נבדוק אותה.

מירב בן ארי: אתה היית צריך לבוא לדיון כזה ולהגיד לי, הסרנו את השמות של משפחת כדורי מכל המערכות.

מירב בן ארי: התיק מולם נסגר.

מירב בן ארי: משטרת ישראל חייבת להם התנצלות ברורה.

מירב בן ארי: ככה לבוא, בצורה כזאת.

מירב בן ארי: אתה מגיע לוועדת כנסת.

מירב בן ארי: זה לא קרקס.

מירב בן ארי: בגלל זה כל הזמן שחברי הכנסת קצת מתלהמים אני עוצרת אותם.

מירב בן ארי: מגיע תשובות אמיתיות, רציניות.

מירב בן ארי: למה משפחה שעברה כזאת השפלה לא נמצאת עכשיו בשיא החשיבות של המערכת?

מירב בן ארי: אם אני אתן היום לשוטר רגיל להיכנס לתוך המערכת, הוא ימצא את השמות שלהם בפנים?

דרור לובן: שוטר רגיל, אין לו גישה למערכות כאלה שבהן רואים מה שאנשי חקירות יכולים לראות.

מירב בן ארי: אתה היית רואה את זה, דרור?

דרור לובן: אנחנו יכולים לראות בחקירות.

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין את זה.

מירב בן ארי: זה כולה מערכות.

מירב בן ארי: הייתי אצלכם בביקור.

מירב בן ארי: אתם עושים עבודה טובה.

מירב בן ארי: אני יודעת עם מה אתם מתמודדים.

מירב בן ארי: אתם צריכים לסגור כל דבר שמשפחת כדורי נמצאת במערכות שלכם.

שי לוי: לא רק המערכות, גם בדוברות, גם בתקשורת.

שי לוי: כולם צריכים לדעת.

שי לוי: התקשורת צריכה לדעת.

שי לוי: התיק נסגר מחוסר אשמה, פותח את הפריים.

מירב בן ארי: אגב, אחת הסיבות לדיון הזה מעבר באמת לבקשה של הח"כים, באמת שגם תקשורתית.

מירב בן ארי: הדיון הזה מצולם, הוא שקוף.

מירב בן ארי: אני מניחה שגם יהיה לו פולו-אפ, שגם אתם תדברו.

מירב בן ארי: זה חלק מהמטרה והסיבה שהיה כל כך חשוב שתגיעי לכאן, היא כדי לעשות אתכם גם את הצדק הציבורי שגם הכנסת צריכה.

מירב בן ארי: אל תתבלבל, זה אחת הסיבות.

אורי מקלב: אני אגיד לך את האמת למה ברכה פה?

אורי מקלב: אולי זה ימנע מאחרים.

מירב בן ארי: אמרנו את זה.

אורי מקלב: לא, זאת החלטה שלה.

מירב בן ארי: אתם צריכים ואנחנו נפנה כוועדה גם לפרקליט מחוז ירושלים וגם לראש אח"מ על מנת לסגור את כל מה שמשפחת כדורי נמצאת בתוך המערכת של המשטרה או של הפרקליטות.

מירב בן ארי: אני גם מודה לך שהזמנת את המשפחה אליך והסברת להם, כי מגיע להם שיתייחסו אליהם, ואני לא אומרת את זה בציניות, אני אומרת את זה מאוד ברצינות.

מירב בן ארי: אני חושבת שזה חשוב שהזמנת.

מירב בן ארי: מעבר לעניין שהחקירה נגד אותו מחבל מתנהלת, טרם הוגש כתב אישום?

ארז פדן: הוגש כתב אישום.

מירב בן ארי: בוא תעדכן אותנו.

ארז פדן: ב-18.4 הוגש כתב אישום כנגד וסים א-סעיד, שמייחס לו למעשה שלושה פיגועים.

מירב בן ארי: שלושה מקרי רצח.

ארז פדן: שלושה פיגועים, אני אפרט.

ארז פדן: ניסיון רצח של נערה, קטינה.

מירב בן ארי: היא הצליחה להימלט ממנו.

ארז פדן: ניסיון רצח.

ארז פדן: הפיגוע השני זה רצח בני הזוג יהודה ותמר כדורי ז"ל.

ארז פדן: למעשה הפיגוע השלישי שבעקבותיו הוא גם נעצר - - -

מירב בן ארי: אותו עובד זר.

ארז פדן: נכון, שקוראים לו איוון טרנובסקי, וניסיון רצח של שותף שלו.

אורי מקלב: בעקבות כך הוא נעצר, בעקבות הרצח?

מירב בן ארי: כן, ככה הם הגיעו אליו.

אורי מקלב: מקרה שחייל שעבר וראה אותו.

אורי מקלב: בוא נגיד, זה לא בגלל זה הוא נעצר.

מירב בן ארי: הראו את זה גם, שבעקבות הרצח הצליחו לחבר לזירת הרצח של משפחת כדורי, זאת אומרת שמה-18.4 יש כתב אישום.

ארז פדן: יש הליך משפטי מתנהל, גבירתי, עקב פשעים חמורים, בבית המשפט המחוזי.

מירב בן ארי: כן, שהצלחתם להוכיח שהוא הרוצח.

ארז פדן: עוד לא הצלחנו להוכיח.

ארז פדן: התיק נמצא בשלבים מאוד ראשונים של כתב אישום.

מירב בן ארי: אבל הוא החשוד.

ארז פדן: הוא הנאשם.

מירב בן ארי: כבר חודש, אז למה חודש אתם לא מוחקים את המשפחה מהמערכת.

אוריאל בוסו: למי הסמכות להתנצל בפני הזוג?

מירב בן ארי: רגע, לפני ההתנצלות.

מירב בן ארי: ההתנצלות, בכל מקרה אנחנו עוד נדבר עליה, אבל אם כבר חודש, מה-18.4 יש את כתב האישום נגד המחבל הזה, למה חודש שלם דרור עוד יכול להיכנס ולראות את משפחת כדורי בתוך המערכת?

ארז פדן: אני לא יודע, גבירתי.

ארז פדן: אני באמת אומר לך, אני לא יודע.

ארז פדן: א', אני לא יודע אם זה נכון, ו-ב', אני אומר שוב - - -

מירב בן ארי: הוא אמר בכנות שכן.

ארז פדן: גבירתי, בד בבד עם הגשת כתב האישום - - -

אוריאל בוסו: אגב, שוטר תנועה פשוט שפותח את התיק, מקיש תעודת זהות - - -

מירב בן ארי: לא, הוא אמר את זה, דרור.

דרור לובן: אני עובד במטה הארצי ולכן אני יכול לראות את זה.

דרור לובן: אני פתוח לתיקים.

דרור לובן: שוטר רגיל לא יכול לראות את זה.

מירב בן ארי: נכון, והוא אמר בצורה מאוד מדויקת, כי הוא יודע שהוא נמצא בתוך ועדה בכנסת, ואמר, אני יכול לראות, השוטר הפשוט לא יכול.

מירב בן ארי: זה מה שאמרת כאן.

דרור לובן: אני אומר, שוטרים לא יכולים לראות.

דרור לובן: אין להם גישה בכלל למערכות האלה.

מירב בן ארי: אוקיי.

אוריאל בוסו: אני אומר לך שכן.

אורי מקלב: תגיד לי, זה אכפת לך שהתיק לא נסגר?

אורי מקלב: אני רוצה לדעת מי החברים שלי, מי השליחים שלי.

מירב בן ארי: הם יתנצלו ותהיה כאן התנצלות רצינית ומקצועית, אבל מה זה הוא לא מרגיש?

מירב בן ארי: אנחנו לא מתעסקים עכשיו ברגשות, לא של נציג הפרקליטות ולא של נציגי המשטרה.

מירב בן ארי: נציגי המשטרה, אני חוזרת אליכם כי השארתי את ההתנצלות פתוחה.

מירב בן ארי: האם הייתה התנצלות בפני משפחת כדורי?

מירב בן ארי: זה דבר שאתה יכול להתייחס.

מירב בן ארי: מה היה?

מירב בן ארי: הזמנתם אותם למפקד המרחב?

ערן אסרף: אני נציג היחידה החוקרת, סגן ראש מפלג התשאול.

מירב בן ארי: בבקשה, ערן.

ערן אסרף: קודם כל אני אגיד, בגלל באמת שההליך מתנהל ויש פה כתב אישום ובני המשפחה הם גם עדי תביעה, אז לא ניתן באמת לפתוח פה מה היו החשדות ועקב מה הוקם החשד הסביר.

מירב בן ארי: לא שאלנו גם.

ערן אסרף: בסדר.

ערן אסרף: מה שאני יכול לומר זה דבר כזה, שמה-13.1 למעשה, מהרגע שהתגלו הגופות של יהודה ותמר כדורי, נפתחה חקירה מסועפת.

מירב בן ארי: 13 בינואר 2019.

ערן אסרף: נכון.

ערן אסרף: חקירה מסועפת, מורכבת מאוד, אחד מהתיקים באמת הכי גדולים שאני פגשתי, וטיפלתי בלא מעט תיקים מורכבים.

ערן אסרף: בחודש הראשון לחקירה הוקם חשד סביר נגד בני המשפחה, צריך לומר את זה.

ערן אסרף: איך הוקם החשד הסביר?

ערן אסרף: מה היה החשד הסביר?

מירב בן ארי: אני לא אשאל אותך.

ערן אסרף: יפה.

ערן אסרף: אני גם לא מתכוון לענות על זה.

מירב בן ארי: אני יודעת.

מירב בן ארי: אני גם לא אשאל אותך.

מירב בן ארי: אני לא אשאל אותך כי אני לא נכנסת לזה וגם לא חברי הכנסת.

מירב בן ארי: זה הפרדת רשויות.

אורי מקלב: אבל במבחן התוצאה נכשלתם.

אורי מקלב: לא היה חשד סביר.

אורי מקלב: נכשלתם.

אורי מקלב: צריך להגיד את זה.

ערן אסרף: אנחנו ריכזנו את החשד הסביר.

מירב בן ארי: שלום, השר לשעבר מאיר שטרית.

מירב בן ארי: גם אמרתי את שמך ובירכתי את הקבוצה.

מירב בן ארי: אתה גם מוזמן להצטרף אלינו לשולחן.

ערן אסרף: אני חוזר, ברשותכם.

ערן אסרף: ברגע שהוקם החשד הסביר - - -

מירב בן ארי: אני לא נכנסת ללמה חשדתם במשפחת כדורי, אין לי שום יומרה לזה.

ערן אסרף: אנחנו הבאנו את הדברים בפני בית המשפט על מנת להוציא צווים, צווי מעצר, צווי חיפוש כדי לקדם את החקירה, ואני אומר את זה פה ואני אומר את זה לשולחן.

ערן אסרף: בסוף מדובר בתיק רצח, וכשמדובר בתיק רצח משטרת ישראל חייבת לחקור.

ערן אסרף: זה מוטל על הכתפיים של משטרת ישראל, גם אם מי שנוגעים בו זה לא כזה נעים, וזה קורה.

שי לוי: הפרקליטות ליוותה את החקירה הזו?

ערן אסרף: לא הפרעתי, רק רגע.

ערן אסרף: תן לי להמשיך בדברים בבקשה.

ערן אסרף: כל פעולה שעשינו הייתה תחת העיניים הפקוחות של בית המשפט, כלומר בית המשפט, ברגע שאנחנו - - -

אורי מקלב: בית המשפט נכשל.

מירב בן ארי: אבל ערן, לבוא ולמנוע תנאים בסיסיים מעצור זה באחריות שלכם, זה לא באחריות בית המשפט.

מירב בן ארי: אם היא לא מקבלת אוכל.

מירב בן ארי: היא אישה דתייה.

מירב בן ארי: לתת לה את התנאים שלה, להניק את הילד.

מירב בן ארי: מה זה?

מירב בן ארי: מה זה קשור לבית המשפט?

מירב בן ארי: זה אחריות של המשטרה ובית המעצר.

ערן אסרף: אני באופן אישי לא מכיר את האירועים האלה ואני אשאל את זה פה, אני אשים את זה בסימן שאלה.

ערן אסרף: יש מקומות שבהם ניתן להגיש תלונה, כמו תלונות הציבור, ואם זה עבירה פלילית, מח"ש.

אוריאל בוסו: אני לא מצפה ממך להגיד את המילים האלה.

אוריאל בוסו: אני מצפה שאתה תגיד, אני אבדוק אצלי ואנחנו נעשה בדק בית ונחנך את אלה שהתנהגו כך.

ערן אסרף: אני בסופו של דבר שם את זה פה בסימן שאלה, האם הוגשה תלונה כזאת?

שי לוי: לא הבנתי.

שי לוי: אתה טוען שהם משקרים?

שי לוי: אתה טוען שברכה שיקרה פה?

מירב בן ארי: סליחה, זה לא עימות ביניכם.

מירב בן ארי: אנחנו לא בבית משפט.

מירב בן ארי: אני רוצה לרדת לחקר האמת.

מירב בן ארי: אני מניחה שיהיה לך עוד דרך ארוכה איתם ולא נראה לי שאתה הולך להיפרד מהם בתקופה הקרובה, אז תן לי שנייה רגע.

מירב בן ארי: אני מבינה שהרצון להגיע לחקר האמת הוא זה שמניע.

מירב בן ארי: אני גם לא נכנסת להחלטה לעצור את משפחת כדורי כי זה הליך של המשטרה.

מירב בן ארי: מפריע לנו ככנסת וכנבחרי ציבור, אחד, כשאתם מתנהלים מול בני משפחה, צריך גם - - - .

מירב בן ארי: אני יודעת, תאמינו לי, אני עוסקת בכל מה שקשור לאלימות בתוך המשפחה.

מירב בן ארי: אני עוסקת ברצח נשים.

מירב בן ארי: בדרך כלל זה מתוך המשפחה, אבל במקרה הזה של בני זוג שנרצחים, שהילדים, חרב עליהם עולמם, אין שום התייחסות של להבין שבסוף גם מדובר על ילדים?

מירב בן ארי: שיכול להיות שהם גם לא רצחו את ההורים שלהם?

מירב בן ארי: שבמקרה הזה גם התגלה כנכון.

מירב בן ארי: מגיע להם היחס המשפיל הזה?

ערן אסרף: אז אני אומר, אני את האירועים הספציפיים באמת לא מכיר.

ערן אסרף: לא מכיר את התלונות האלה.

ערן אסרף: שמעתי אותם, זה עלה בתקשורת.

מירב בן ארי: כל המדינה ראתה את זה באולפן - - -

ערן אסרף: שמעתי בתקשורת.

ערן אסרף: אני באופן אישי לא מכיר את זה.

מירב בן ארי: אתה צריך לבדוק את זה.

ערן אסרף: בסופו של דבר בהליך המשפטי הוארך המעצר מעת לעת כי אף אחד שיושב פה באולם לא יודע בדיוק מה היה בחדרי החקירות ואיזה הסברים ניתנו, וזה גם לא המועד לדעתי כשההליך המשפטי מתנהל, לשים את פה על השולחן.

עמיחי שיקלי: איזה מתנהל?

עמיחי שיקלי: על מה אתה מדבר, סליחה?

עמיחי שיקלי: אתה מציג את זה כאילו יש סימן שאלה מרחף באוויר.

ערן אסרף: הליך משפטי מתנהל.

ערן אסרף: שני בני המשפחה הם עדי תביעה בתיק.

ערן אסרף: אני חושב שבמועד אחר יכול להיות שזה המקום יהיה לבוא ולשים את החשד ולשים את כל מה שעלה ומה שהתגבש, ואז לבחון את הדברים.

מירב בן ארי: לגבי ההתנהלות של אותם שוטרים בחדר החקירות, האם הגשתם תלונה למח"ש?

שי לוי: פנינו בכתב לא למח"ש.

שי לוי: אם אני לא טועה, למפקד המחוז או למי שאחראי על החקירה הזו.

שי לוי: אני יכול להגיד שמנעו מפגשים עם עורכי דין.

מירב בן ארי: לדעתי גם מפקד המחוז זה לא המפקד מחוז שהיום.

שי לוי: אז היה ימ"ר מיעוטים מי שניהל את החקירה באותו זמן.

אוריאל בוסו: וקיבלתם תשובות?

שי לוי: לא קיבלנו שום תשובות.

מירב בן ארי: למה לא פניתם למח"ש על ההתנהלות של השוטרים בהליך החקירה?

שי לוי: צריך להבין, אנחנו מדברים על אנשים עצורים בזמן מעצר, שמבקשים לראות את הלקוחות שלנו, והם מעבירים אותם ממקום למקום ומקשים עלינו, ואני מדבר על חורף 2019 שעו"ד עומד בשער של המשטרה שעות תחת גשם כדי שיוציאו לו לראות את הלקוח.

שי לוי: צריך להבין, כשאומר פה נציג המשטרה שיש לנו חשד סביר ופנינו וקיבלנו צווים ויש פה חקירה סמויה, השאלה מספר אחת פה, האם הפרקליטות נתנה גיבוי ליחידה החוקרת לבקש מעצרים בתיק הזה, עם רגישות או שהם עשו את זה לבד על דעת עצמם?

שי לוי: צו מעצר מקבלים בקלות.

דרור לובן: גבירתי, נאמר פה וגם בציבור שהחשוד היה 17 יום במעצר.

דרור לובן: היו הארכות מעצר.

דרור לובן: החשוד היה מיוצג, אנחנו יודעים.

דרור לובן: מי האריך את המעצר?

שי לוי: תחסוך ממני את הביקורת על בית המשפט שגם כן יש.

דרור לובן: מי שהאריך את המעצר זה שופט בית משפט.

אורי מקלב: אתם לא רוצים לסגור את התיק מכיוון שאז הם יקבלו את החומר.

דרור לובן: הוא ראה שיש ראיות וחשדות ולכן הוא האריך את המעצר.

אורי מקלב: עו"ד לוי, כשהתיק ייסגר אתם תדרשו את חומר החקירה, מדוע האריכו לכם את המעצר.

אורי מקלב: מזה אתם רוצים לברוח.

אורי מקלב: אתם רוצים להרחיק יותר זמן מהגילוי, ככה אולי יהיה שקט יותר.

אורי מקלב: גבירתי, הם עדי התביעה, לכן לא מגיע להם הזכויות שלהם?

אורי מקלב: גם עכשיו עוד לרמוס?

מירב בן ארי: הפרקליטות שמלווה את המשטרה, המשטרה החליטה לעצור את המשפחה של בני הזוג שנרצחו.

מירב בן ארי: אתם ליוויתם את התיק של המשטרה ומול בית המשפט בכל ההליך הזה?

מירב בן ארי: אתם יודעים מי החוקרים שהיו שם?

מירב בן ארי: לא היו שאלות שהגיעו מתוך הפרקליטות על המעצר?

ארז פדן: אם יורשה לי, גבירתי, כמה משפטים.

מירב בן ארי: כן.

ארז פדן: כמו שאמרתי, מייד לאחר הגשת כתב האישום שכרגע בהליך תלוי ועומד בבית המשפט המחוזי, אני הזמנתי את משפחת כדורי ואת עורכי דינם בשביל לעשות מספר דברים, אחד, זה להשתתף בצערם ולהכיר אותם, כי יש לנו מסע משותף ארוך כנראה בתוך ההליך הזה שהוא צפוי להיות גם הליך מורכב.

ארז פדן: להסביר להם מה יש בכתב האישום, להסביר להם מה בסיס הראיות ולהסביר להם איך הולך להיראות ההליך המשפטי מורט העצבים שכנראה הולך להתנהל פה.

ארז פדן: בנוסף אמרתי להם שברור לי וידוע לי שיש להם טענות קשות כנגד המדינה באשר לדברים שפגעו בהם בצורה קשה.

ארז פדן: אמרתי להם, זה כרגע לא הזמן.

ארז פדן: מדוע זה לא הזמן?

ארז פדן: כי אנחנו כרגע בעיצומו של הליך משפטי שיש לו תכלית מבחינתנו להוכיח מעבר לספק סביר את אשמתו של הנאשם.

ארז פדן: תגיע העת שבה יהיה מקום להפנות אוזן קשבת אמיתית וגם בירור ממשי של הטענות האלה, אבל שוב, זה לא יכול להתבצע כרגע, כי כרגע יש הליך משפטי מתנהל ששאלת התנהלות החקירה, שאלת הצווים, שאלת החשדות שעלו, שאלת החשודים וכיווני חקירה נוספים.

ארז פדן: הוזכרו פה בני משפחת כדורי.

ארז פדן: להזכיר, החשוד הראשון בתיק היה אדם בשם עלי עלאסה שהיה עצור כחודש ימים, והוא היה החשוד הראשון בפרשה הזאת.

ארז פדן: כל התנהלות החקירה, ניתן לשער וניתן לתאר שתעמוד לבחינה גם של בית המשפט, ותגיע העת שבה נצטרך להידרש גם לשאלות שגבירתי מעלה וחברי הכנסת הנכבדים מעלים כאן.

ארז פדן: ברור לשאלת כבוד חבר הכנסת מקלב, שזה אכפת לנו וזה חשוב לנו.

ארז פדן: זכויות של חשודים ובכלל שמירה על כבוד האדם היא לנגד עינינו כל הזמן.

ארז פדן: הדברים האלה הובהרו והוסברו.

ארז פדן: אני חושב שצריך להבין שאנחנו בתוך איזושהי מסגרת שמתנהלת לפי סדרים מסוימים, לפי דין.

ארז פדן: יש הליך שבאמצעותו, ואני הפניתי את משפחת כדורי ואת עורכי הדין שלהם להליך לבקשת חומרי החקירה לפי הנחיה 14/08 להנחיות פרקליט המדינה, ויש דרך איך מקבלים את חומרי החקירה, איך הם יכלו לבחון אותם, איך הם יכלו להציג ולפרוס את כל הטענות שיש להם, ואנחנו נשמע אותם ברוב קשב, אבל לדבר הזה יש דרך.

ארז פדן: אני רוצה להגיד עוד דבר.

ארז פדן: בסופו של דבר, וזה בהמשך לדברים של רפ"ק אסרף.

ארז פדן: בסופו של דבר, וזה נאמר פה על ידי כל חברי הכנסת, חקירת המשטרה היא מוסד מאוד חשוב.

ארז פדן: התכלית של חקירת משטרה איננה להוכיח את החשדות כנגד חשוד מסוים.

ארז פדן: התכלית היא לברר אותם.

ארז פדן: חקירה שמצליחה בבירור הזה להזים חשדות, היא חקירה שאפשר לסמן עליה הצלחה כמו חקירה שמבססת חשדות, לכן אני חושב שנקודת - - - שבחוכמה בדיעבד נגרמה פה פגיעה קשה, אני חושב שהיא עשויה להיות לקויה בהטעיה של חוכמה בדיעבד.

אוריאל בוסו: תשימו לב איך אתם בסמנטיקה מנסים עדיין לצבוע את זה בצבעים אחרים.

מירב בן ארי: לא להפריע.

ארז פדן: אפשר עוד שני משפטים?

מירב בן ארי: כן, שני משפטים ואחרי זה חבר הכנסת שיקלי.

ארז פדן: אני יכול להגיד שלשמחתי הרבה במדינת ישראל, ואני מדבר כאן בצורה הרבה יותר רוחבית, מעצר לצרכי חקירה מבוצע באמצעות צווים שיפוטיים.

ארז פדן: בית משפט הוא זה שהוציא ומוציא את צו המעצר.

ארז פדן: בית המשפט עושה ביקורת שיפוטית הדוקה על בית משפט שלום.

עמיחי שיקלי: בוא, יש פה פדיחה לא נורמלית.

עמיחי שיקלי: תחסוך מאיתנו את כל המלמלת הזאת.

מירב בן ארי: שיקלי - - -

עמיחי שיקלי: לא, זה מעצבן.

עמיחי שיקלי: זה פשוט מרתיח.

עמיחי שיקלי: בא עם מלמלת משפטית סבוכה.

מירב בן ארי: שיקלי, אתה מדבר אחריו, אז תתאפק קצת.

עמיחי שיקלי: רמסתם משפחה שכולה.

עמיחי שיקלי: בושה.

שי לוי: שאלה אחת ברשות כבוד היושב-ראש.

שי לוי: האם ליוויתם כפרקליטות את החקירה הסמויה הזו?

שי לוי: האם נתתם גב לשוטרים לצאת למעצר?

שי לוי: האם עמדתם מאחורי בקשת המעצר בבית המשפט כפרקליטות?

מירב בן ארי: תודה.

ארז פדן: גבירתי, אני רק אבקש להשלים את המשפט.

ארז פדן: כל הליכי המעצר והארכות המעצר בוצעו תחת פיקוח שיפוטי לא של ערכאה אחת, אלא על כל החלטות המעצר פה היו גם עררים בבית משפט מחוזי.

ארז פדן: גם שופט נוסף בחן והייתה פה ביקורת צמודה, לכן אני אומר, המערכות האלה קיימות, המערכות האלה עובדות והדבר הזה לא - - - בכהוא זה את הצורך כמו שאמרתי, בעת הנכונה, גם לברר ולבדוק את - - -

שי לוי: האם אתם פיקחתם על החקירה, לא בית המשפט?

שי לוי: השאלה היא פשוטה, האם הפרקליטות פיקחה?

מירב בן ארי: הסברתי לך, אתה לא בעימות איתו כאן.

מירב בן ארי: תעשו את זה במקומות אחרים, לא כאן.

מירב בן ארי: סיימת, אדוני?

ארז פדן: תודה.

מירב בן ארי: אוקיי.

מירב בן ארי: חבר הכנסת שיקלי, בבקשה.

עמיחי שיקלי: אני חושב, בכנות, זה אחד המקרים הכי מזעזעים והכי חמורים שאני פגשתי, והיינו פה בעשרות ועדות.

עמיחי שיקלי: פשוט מקרה מטורף בחומרתו שאתם מתייחסים אליו לצערי, אני אומר לאנשי אגף החקירות והפרקליטות, במין שפה קרה, מנוכרת, משפטית, בכל מיני מלמלת, בלי שום נכונות אמיתית להכות על חטא על מה שקרה כאן.

עמיחי שיקלי: קודם כל היה כאן פיגוע רצחני, והאנשים שנרצחו בפיגוע, יהודה ותמר, זוג מבוגרים שנשחטו בביתם, הציבור הישראלי בכלל לא ידע שהיה פיגוע.

עמיחי שיקלי: בחלוף שלוש שנים, אז נעצר בן אדם ובינתיים אנשי המשפחה שנחשדים ומושמים במעצר אנשי המשפחה השכולה, עוד מתנהלת נגדם חקירה אחרי שמתברר הדבר הזה.

עמיחי שיקלי: יכולות להיות טעויות.

עמיחי שיקלי: דברים חמורים יכולים לקרות, אבל היה מצופה מכם לבוא ולומר, חטאנו, עווינו, פשענו, וזה לא קורה, וזה לא פעם ראשונה שזה לא קורה.

עמיחי שיקלי: היינו פה עם חיים מזרחי שנעצר במעצר שווא וגם אז אין יכולת לבוא לומר, טעינו.

אוריאל בוסו: הוא אמר עכשיו נקודה, שאולי יכול להיות שהאופי החרדי של המשפחה גרם להם להתנהג ככה איתם.

אוריאל בוסו: יכול להיות?

אוריאל בוסו: אולי היד הייתה קלה על ההדק בגלל האופי של המשפחה?

מירב בן ארי: קודם כל לא נעים לי להגיד לך, אבל אני פה דיי הרבה זמן.

מירב בן ארי: זה בכלל לא משנה מה אופי האדם או מאיזה מוצא הוא.

מירב בן ארי: לצערי מכל מקום יש תלונות.

מירב בן ארי: לא חסר.

מירב בן ארי: שיקלי, תמשיך.

עמיחי שיקלי: אז אני אומר, יש פה כמה דברים.

עמיחי שיקלי: א', אני חושב שיהודה ותמר, השם יקום דמם, העוול הגדול כלפיהם הראשון זה שבכלל האירוע לא סווג כפיגוע, וככה הם נשכחו מלב, וזה עוול איום ונורא שאתם אחראים לו בדיעבד.

עמיחי שיקלי: הדבר השני זה מעצר שווא של חפים מפשע בלי ראיות מספקות, וזה ממשיך לזה שעד היום כשיש לכם כבר דגימותDNA ושיש לכם כבר כפי הנראה ראיות מאוד רציניות.

עמיחי שיקלי: הבן אדם גם הודה ברצח ועדיין אתם לא סוגרים להם את התיק, אתם לא אומרים טעינו, אתם לא אומרים סליחה, לא מיישרים מבט.

עמיחי שיקלי: זה פשוט לא בסדר.

עמיחי שיקלי: גם העובדה שהיו כל מיני ראיות והיו כל מיני דברים והמשטרה לא באה ואמרה בזמן שיש פה בעיות ושיש פה חשדות.

עמיחי שיקלי: זה לקח המון זמן.

עמיחי שיקלי: ההתנהלות פה לאורך כל הציר היא התנהלות מאוד בעייתית ואני חושב שאם הייתם באים לכאן בגישה קצת פחות זחוחה ועם קצת יותר רגישות, אז היה אפשר גם אולי לקבל את ההתנהלות, אבל האופן שבו אתם ניגשים לדברים והיחס הקר והמנוכר כלפי המשפחה, זה דבר שהוא בעיניי פשוט מזעזע.

עמיחי שיקלי: אני באמת אומר לכם כאזרח, לא כחבר כנסת.

עמיחי שיקלי: אני מזועזע.

מירב בן ארי: תודה, שיקלי.

מירב בן ארי: אתם רוצים להעיר?

מירב בן ארי: כן, אדוני.

אורי מקלב: תודה רבה גבירתי היושב-ראש על הסבלנות שאת מגלה כאן, אבל בוודאי יש כאן חלק רגשי.

אורי מקלב: אני גם מרגיש כאן חלק רגשי.

אורי מקלב: אמרתי להם את הרקע.

אורי מקלב: דרך אגב, בבית משפט הדר בצלאל נערך חיפוש פוגעני, קשה, טראומטי למשפחה.

אורי מקלב: זה רק בדרך אגב שאנחנו רוצים לדעת רקע על מה מדובר פה בהתנהלות מול משפחת כדורי.

אורי מקלב: זה לא רק מול משפחת כדורי.

אורי מקלב: בנערה שניצלה בניסים, היום אנחנו גם יודעים באיזה ניסי ניסים.

אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד דבר אחד.

אורי מקלב: אתם לא אשמים, הכול התנהל בסדר.

אורי מקלב: סליחה אתם יכולים עכשיו לבקש?

מירב בן ארי: נגמר האירוע של הסליחות.

מירב בן ארי: זה היה צריך להיות בהתחלה.

מירב בן ארי: הוא לא קרה.

אורי מקלב: עכשיו התנצלות.

מירב בן ארי: מספיק כבר להיכנס לאירוע הזה.

מירב בן ארי: הייתי בצורה מאוד ברורה.

מירב בן ארי: זה לא היה מספיק נחוש.

מירב בן ארי: בסדר, אני אטפל בזה, אבל מספיק כבר להגיד להם, תבקש סליחה.

שי לוי: ברשותך כבוד היושב-ראש, רק ברכה רוצה להגיד עוד משפט.

מירב בן ארי: אתן לחברי הכנסת, אתן לך ואנחנו נסכם.

אורי מקלב: מילה אחת אני רק רוצה להגיד.

אורי מקלב: בסופו של דבר, הרי איך שלא יהיה, כל המערכת יוצאת לא טוב.

אורי מקלב: יש כאן כשל של השב"כ בהנחת עבודה שזה לא היה פיגוע.

אורי מקלב: יש כאן כשל של המשטרה או של הפרקליטות, קולוסאלי.

אורי מקלב: יש כאן כשל של בית המשפט שהוא היה צריך להיות הגורם המבקר, המפקח.

אורי מקלב: במבחן התוצאה היום, גבירתי היושבת-ראש, איך שלא נסתכל, אם היו ראיות חותכות וסבירות, אז סימן שהכשל הוא עוד יותר גדול.

אורי מקלב: היום במבחן התוצאה הוא אומר שלא היה סבירות, אז אתם מעמידים סבירות ודברים חזקים כשמתברר שהם לא נכונים, ואם לא היה סבירות אז אתם עשיתם צעדים כאלה מרחיקי לכת מול משפחה.

אורי מקלב: איך שאנחנו לא נוגעים בעניין הזה, זה חמור מאוד.

אורי מקלב: נעזוב אותם עכשיו.

אורי מקלב: אנחנו כאנשי הציבור ושמחויבים לאזרחים שלנו כיום ולעתיד לבדוק, אנחנו צריכים לבדוק את האירוע הזה, איך המערכות עובדות אצלנו שאנחנו יכולים להגיע בסופו של דבר למקרה כזה שילדים מואשמים ברצח הוריהם.

אורי מקלב: איפה נכשלנו?

אורי מקלב: או שנקבל החלטה שזה בסדר.

אורי מקלב: אני לא מדבר עכשיו, לא רגשית, לא על הניכור שיש פה, הפערים התרבותיים שאני מרגיש.

אורי מקלב: פערים תרבותיים, תסלחו לי.

אורי מקלב: מדינה אחת, אתם שליחים שלנו.

אורי מקלב: אני רוצה לחזק אתכם.

אורי מקלב: אני מאמין בכם אבל אני מרגיש פערים תרבותיים, התנהלותיים ורגשיים ואנושיים ביניכם לביננו, לכן אני חושב שאת צריכה לסכם את הדיון הזה, להקים את הדבר הזה, גם את הסליחה.

אורי מקלב: אנחנו חייבים ציבורית לנרצחים.

אורי מקלב: אנחנו צריכים לבקש סליחה שהאמנו.

אורי מקלב: אנחנו האזרחים האמנו שלוש שנים שיש כאן בני משפחה, שזה מיליוני איש.

אורי מקלב: זה דבר שלא ייצא מהם לדורי-דורות הדבר הזה.

אורי מקלב: אף אחד לא יכול לתקן את העוול שהיה להם.

אורי מקלב: אנחנו יכולים קצת לעשות, ועוד דיון ועוד דיון כדי באמת להוריד את מהם את העננה, את אות הקין הזאת, לחבק אותם, לחזק אותם.

אורי מקלב: אנחנו צריכים לחזק את המשפחה הזאת.

אורי מקלב: אנחנו צריכים להביא עגלה ערופה על מה שנעשה לכם.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: כן, בוסו.

אוריאל בוסו: מירב, אני מוכרח לומר לך שאני נכנסתי לדיון מודאג.

אוריאל בוסו: אני יוצא ממנו יותר מודאג.

אוריאל בוסו: יותר מודאג כי אני לא רואה בכלל מישהו שמבקש לעשות לעצמו בדק בית.

אוריאל בוסו: במדינה מתוקנת היחידה החוקרת כולל הפרקליט שליווה וכל היחידה שחקרה צריכה לעמוד להערה משמעתית מסיבה אחת, לאחר שהוא שוחרר הוא רצח עוד אזרח.

אוריאל בוסו: היה פה כשל מלמעלה עד למטה.

אוריאל בוסו: אנחנו יודעים שהיום יש גם אופציה לתקן כתבי אישום במהלך המשפט.

אוריאל בוסו: אנחנו לא נמצאים שם, אבל אנחנו שואלים את השאלות לא רק על משפחת כדורי אלא כשהרוצח היה בידיים שלכם הוא שוחרר וכל סימני השאלה שעולים, אנחנו לא רואים שמישהו פה מבקש לעשות בדק בית.

אוריאל בוסו: יכול להיות שאפילו אותם חוקרים התקדמו ונמצאים בדרגות אחרות.

אוריאל בוסו: אנחנו לא רואים גם כן מישהו שמרגיש איזו אשמה אמיתית ולהגיד, אנחנו מתנצלים בפה מלא.

אוריאל בוסו: אין לי שום ודאות שברגע זה עדיין לא קורים כאלה מקרים חמורים, וזה מה שרציתי להגיד.

אוריאל בוסו: אני נכנסתי לדיון הזה מודאג ויוצא ממנו אפילו יותר מודאג ממה שנכנסנו אליו.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אני רוצה שנייה לתת לברכה, בבקשה.

ברכה כדורי: אין לי הרבה מה להוסיף אחרי כל מה שנאמר פה, רק להוסיף באמת על הפן של הכאב.

ברכה כדורי: אם הרשו להגיד שזה לא נכון שרק אחרי חודש פנו אלינו, כי מה"שבעה" ומאותו רגע שחמי וחמותי נרצחו, אנחנו היינו בידיים שלהם.

ברכה כדורי: בהתחלה שיתפנו פעולה, עשינו כל מה שצריך, אבל בן רגע זה נהפך.

ברכה כדורי: לא עבר שבוע, שבועיים.

ברכה כדורי: נשארתי עם חמישה ילדים בשכונת הר נוף.

ברכה כדורי: לקחו לי את האוטו.

ברכה כדורי: אמרתי להם, איך אני חוזרת הביתה?

ברכה כדורי: תסתדרי.

ברכה כדורי: עם דפיקות בדלת איומות, של פחד.

ברכה כדורי: עד היום דופקים בדלת, אנחנו מפחדים, מה עוד יכול להיות?

ברכה כדורי: מה"שבעה" ובמשך כל השלוש שנים, הייתי חולת קורונה, זימנו אותנו לחקירות לפני שנה-שנה וחצי.

ברכה כדורי: זה לא נגמר באותו רגע ששחררו.

ברכה כדורי: אנחנו היינו מלווים בעננה כזאת.

ברכה כדורי: התקשר השוטר, אמר לי, את יכולה לבוא?

ברכה כדורי: אמרתי לו, כן, אבל אני עם קורונה.

ברכה כדורי: הוא אמר לי, תדעי לי שאם את משקרת, זה היה המשפט הראשון.

ברכה כדורי: למה שאני אשקר לך?

ברכה כדורי: למה מהמשפט הראשון ישר אתה חושב וחושד שאני משקרת?

ברכה כדורי: אני נורמלית לחלוטין.

ברכה כדורי: אין שום סיבה שאני אשקר לך.

ברכה כדורי: אמרתי לו, אני אשמח שתוציא אותי מהבידוד.

ברכה כדורי: תאשר לי את זה, אני מגיעה.

ברכה כדורי: הוא אמר לי, אני אבדוק ותדעי לך שאני אראה את זה כחומרה אם את תשקרי עליי.

ברכה כדורי: זה היה כל המהלך במשך כל השלוש שנים האלה.

ברכה כדורי: היינו תחתם והיינו מרגישים ממש מאוימים.

ברכה כדורי: אני לא חושבת שהסליחה, המחילה, מכבוד כולם, אני לא חושבת שהסליחה פה תעשה משהו.

ברכה כדורי: זה ממש לא נדרש ולא יועיל לנו.

מירב בן ארי: עורכי הדין, אתם רוצים להוסיף משהו?

שי לוי: אין לי מה להוסיף.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: בני, בבקשה, יש לך דקה.

בני פרץ: אני תושב השכונה.

בני פרץ: אני מכיר את אדון כדורי ז"ל, גם הפעילות שלנו בתוך השכונה.

בני פרץ: אני מכיר את משטרת מוריה.

אורי מקלב: איזה שכונה אתה?

בני פרץ: ארמון הנציב.

בני פרץ: אני מכיר את משטרת מוריה.

בני פרץ: אני מכיר את משטרת העוז שאני קורא לה עיזה.

בני פרץ: אני רוצה להגיד, גבירתי, כשהקימו את המשטרה וחילקו אותה לכל מיני שכונות, מה שנקרא מנהלות שם, רק שר אחד בכנסת הזאת, ז"ל, גדעון עזרא, שאני הייתי איתו.

בני פרץ: זה לא אסון ראשון, גבירתי.

בני פרץ: זאת תחנת משטרה, שם יושבים לא מקצועיים.

בני פרץ: אין להם מקצועות חוקרים עם, תסלחי לי שאני אומר, איי קיו ברמה של ציפור.

מירב בן ארי: אז זה לא מתאים - - -

בני פרץ: כל דבר שאני אומר לך, גבירתי, עכשיו.

בני פרץ: אני לא רוצה לערב את עצמי עד שאני לא אשב איתך בפגישה שתזעזע אותך.

בני פרץ: אני ידענו כולם שזה על - - - .

בני פרץ: נרצח ילד, אותו דבר.

בני פרץ: השוטר החזיר - - - .

בני פרץ: נרצח אדם, האשימו מישהו אחר בזמנו בשכונה, ומסכן עד שנמצא הרוצח.

בני פרץ: אותו דבר משפחת כדורי.

מירב בן ארי: תודה.

בני פרץ: אני מכיר את התחנות האלה.

מירב בן ארי: הבנתי שאתה מכיר.

בני פרץ: ואני רוצה להגיע אליך למשרד.

בני פרץ: מה שיש לי יזעזע אותך, מה זאת התחנה הזאת, המשטרות האלה.

מירב בן ארי: סיימת לדבר.

בני פרץ: אני אומר אמת, יש לי עובדות.

בני פרץ: הם לא מקצועיים.

מירב בן ארי: אתה רוצה שאני אוציא אותך?

בני פרץ: הם לא מקצועיים, שתדעי לך.

בני פרץ: אם את רוצה לטפל בחוסר המקצועיות - - -

מירב בן ארי: אתה תדבר גם בכבוד לשוטרי משטרת ישראל.

בני פרץ: יש חוסר מקצועיות שם בתחנות האלה מהיום שהקימו אותם.

מירב בן ארי: אני כאן שומרת על הזכות של מי שצריך לדבר, אבל לא צריך להגזים.

מירב בן ארי: כל דיון אתה מגיע.

מירב בן ארי: כל דיון אני נותנת לך לדבר.

בני פרץ: סליחה, אני מוזמן כי אחת הפעילויות שלי, לחשוף דברים שאת לא יודעת ואף אחד לא יודע.

בני פרץ: זה אחת הפעילות שלי בכנסת, שעליה אני משלם בחירות שלי.

מירב בן ארי: טוב.

מירב בן ארי: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

מירב בן ארי: קודם כל אני רוצה להודות לחברי הכנסת היוזמים, גם אוריאל בוסו וגם חבר הכנסת אורי מקלב.

אורי מקלב: אנחנו גם מודים לך, גבירתי.

מירב בן ארי: תודה רבה באמת על היוזמה, על הדיון, להגיע לפה ובאמת לא להרפות מהנושא.

מירב בן ארי: תיראו, למשפחת כדורי כולה נגרם עוול שאין לתאר, אבל האסון הכי גדול זה שבעצם ההורים נרצחו בפיגוע, ולילדים, במקום שיהיה להם את הצדק של לשבת "שבעה", של להתאבל את החודש, את ה-11 חודש, את השנה, כל השנה הכול כך חשובה הזאת.

מירב בן ארי: אתה מאבד הורים, בסופו של דבר הם מצאו את זה בחדרי החקירות.

מירב בן ארי: אני כבר יודעת איך המשטרה מתנהלת ולכן לא נכנסתי למה עצרתם אותם.

מירב בן ארי: אני בטוחה שעורכי הדין שנראים נמרצים מאוד, בשעה הנכונה גם יבואו ויבדקו וגם יוכיחו ציבורית למה בני המשפחה נעצרו ומה עמד מאחורי ההחלטה לעצור אותם, אבל שוב, אני לא נכנסת לחומרי חקירה.

מירב בן ארי: אני יודעת מה זה הפרדת רשויות.

מירב בן ארי: עם כל זה, ההתנהלות של החוקרים, אני אישית חושבת, עורכי הדין, שאתם צריכים להגיש תלונה למח"ש, כי אותם חוקרים שיושבים שם, איזה תחנה זה, מוריה?

מירב בן ארי: מוריה, זו התחנה שנחקרתם?

מירב בן ארי: אני יודעת שיש להם עומס.

מירב בן ארי: אני הייתי בתחנות משטרה, ראיתי את תחנת המעצר, ראיתי את חדרי החקירות.

מירב בן ארי: אין שום סיבה להתנהל מול אזרחים שומרי חוק בצורה כזאת.

מירב בן ארי: שום סיבה להתייחס לאישה דתייה בצורה כזאת.

מירב בן ארי: למה יוצאים מנקודת הנחה, כשהמשפחה נורמטיבית ובני המשפחה הם שקרנים?

מירב בן ארי: איפה נשמע דבר כזה?

מירב בן ארי: מה זה, חוקרים עבריינים?

מירב בן ארי: איפה נשמע דבר כזה?

מירב בן ארי: זה לא ראוי, זה לא נכון.

מירב בן ארי: אני חושבת שבכלל אתם צריכים לעשות בדק בית מאוד רציני בלי שום קשר להתנהלות של עורכי הדין שצריכים להתלונן על אותם חוקרים שמתנהגים בצורה כזאת שרומסת את הזכויות, ודיברתם, נציג הפרקליטות שזכויות אדם, וכל הזמן אני מתעסקת רק בוועדה על כמה משחררים מהר וכמה לא חוקרים, ובסוף באנשים נורמטיביים, ראויים, חוקרים ושמים אותם במעצר 17 יום.

מירב בן ארי: יש לי כאן אנשים שתופסים אותם עם נשק בתוך הבית ושולחים אותם באותו יום למעצר בית, עוד בפזורה, כאילו מישהו בכלל יודע איפה הוא נמצא.

מירב בן ארי: כאן משפחה נורמטיבית, גם דיבר אורי מקלב על בני המשפחה.

אורי מקלב: מלח הארץ.

אורי מקלב: לא נורמטיבית, הרבה יותר מנורמטיבית.

מירב בן ארי: אז זה מה שאמרתי, שציינת את הדברים, כאחרוני העבריינים.

מירב בן ארי: מה זה?

ברכה כדורי: קראו לנו רוצחים מאותו רגע, סליחה שאני קוטעת אותך.

מירב בן ארי: זה בסדר גמור.

מירב בן ארי: מה קרה במשטרה ובפרקליטות ובבית המשפט שהביא למצב שמשפחת כדורי נחקרת כאחרונת העבריינים?

מירב בן ארי: אני רק מהתרשמות של שעה וחצי, אני לא מצליחה להבין אבל אני מניחה שעורכי הדין גם יביאו לחקר האמת כמו שאמר נציג הפרקליטות, לאחר שכמובן יסתיים.

מירב בן ארי: אני מבינה שכרגע ההליך על אותו מחבל, אני אפילו לא אומרת את השם שלו, מתנהל מולו ואתה צריך גם את הסיוע של המשפחה, הם עדי תביעה, אבל זה בכלל לא צריך למנוע מהתנצלות אמיתית ורצינית של המשטרה ושל הפרקליטות.

מירב בן ארי: זה לא קשור.

מירב בן ארי: אגב, אתה רוצה שהם יהיו איתנו באירוע הזה.

מירב בן ארי: מן הסתם היה צריך להזמין אותם, ממפקד התחנה עד למפקד המרחב, אני לא יודעת מי.

מירב בן ארי: אנחנו כמובן נפנה עוד היום למפקד המחוז, למען הסר ספק.

מירב בן ארי: לא נגמר כאן.

דרור לובן: גבירתי, אתם מדברים פה על תחנות.

דרור לובן: התיק בכלל לא נידון בשום תחנה ולא נחקר בשום תחנה.

דרור לובן: גם אדוני אמר.

מירב בן ארי: מי חקר?

דרור לובן: ימ"ר ירושלים.

מירב בן ארי: אין בעיה.

דרור לובן: אני רק מעמיד את הדברים על דיוקם.

דרור לובן: אין פה שום עניין להאשים תחנה, לא מוריה ולא תחנה אחרת.

מירב בן ארי: בסדר גמור, דרור.

מירב בן ארי: ההערה שלך נכונה והיא רלוונטית, מה שעוד יותר מחזק בי הצורך של אותו מפקד ימ"ר שיבוא ובאמת ינהל איזשהו הסבר למשפחה הזאת, כי הבנתי שארז כן הזמין אותם אליו.

ערן אסרף: גם אצלנו ביחידה הם הוזמנו.

ערן אסרף: מרגע התפתחות החקירה עוד לפני בכלל שפורסם בתקשורת שנעצר חשוד, זומנו בני המשפחה כולם.

ערן אסרף: הסברנו להם שיש התקדמות משמעותית.

מירב בן ארי: מי הזמין אותם, אגב?

ערן אסרף: מפקד הימ"ר.

ערן אסרף: מי שנכח שם זה גם צוות החקירה.

אורי מקלב: מה אמרתם להם?

מירב בן ארי: לא, לא, אתה לא שואל.

מירב בן ארי: אני בסיכום.

אורי מקלב: אבל הייתה מסיבת עיתונאים על החשיפה?

אורי מקלב: למה היא לא נפתחה בהתנצלות?

אורי מקלב: הזמנו אותם.

אורי מקלב: ציבורית, למה לא התנצלתם?

מירב בן ארי: חבר הכנסת מקלב, אתה לא מפריע לי.

מירב בן ארי: הסיבה היחידה שנאמרו כאן הערות, כי הן רלוונטיות לסיכום.

מירב בן ארי: הן לא רלוונטיות לחברי הכנסת, הן רלוונטיות לסיכום.

מירב בן ארי: הבנתי שמפקד הימ"ר הזמין אותם.

ערן אסרף: פעמיים.

ערן אסרף: פעם אחת במעמד התפתחות בחקירה, פעם שנייה במעמד הזה של יום הצהרת התובע.

ערן אסרף: זימנו את המשפחה.

ערן אסרף: רצינו לפרוס בפניהם את כל הפרטים.

ערן אסרף: שאלנו מי כן יכול לשמוע, מי לא יכול לשמוע.

ערן אסרף: בכל זאת זה דברים מאוד קשים.

ערן אסרף: בסופו של דבר נשארו מספר בני משפחה שקיבלו מאיתנו את כל פרטי האירוע.

מירב בן ארי: עזוב את ה"קיבלו מאיתנו".

מירב בן ארי: גם כל עם ישראל הבין שההורים שלהם נרצחו על ידי מחבל.

מירב בן ארי: האם הבעתם התנצלות בפני תהליך החקירה שעברו בני משפחת כדורי?

ערן אסרף: לא הובעה התנצלות בפני בני המשפחה, כי בסופו של דבר כשאתה בוחן את הדברים אחורה, כל מה שנעשה - - -

מירב בן ארי: אסרף, אתה לא מתנהל מול אישה שמדברת כאן, כאחרונת העבריינים.

מירב בן ארי: תאמין לי, אני כל היום מתעסקת בתיקים של המשטרה.

מירב בן ארי: כל היום אנחנו מתחננים שיעצרו כאן אנשים שאנחנו יודעים שהם עבריינים, שהם סוחרי אמל"ח.

מירב בן ארי: אני יודעת שאתם עוצרים אותם.

מירב בן ארי: אגב, אתה יודע, כשהגעתי ליחידה של אבי לוי, יחידת יואב, מה אמר לי החייל של היחידה?

מירב בן ארי: מירב, אנחנו עוצרים ובתי המשפט משחררים.

מירב בן ארי: זה מה שהוא אמר, חייל ביחידת יואב שנלחמת בהחזקה של נשק והברחות.

מירב בן ארי: פה החזיקו משפחה נורמטיבית במעצר.

מירב בן ארי: כשהזמנתם הייתם צריכים להתנצל.

מירב בן ארי: כן, סבבה שעדכנת אותה.

מירב בן ארי: לא, עדכנת את כל עם ישראל.

אוריאל בוסו: האם הוקם צוות מיוחד שיבדוק איך שוחרר הרוצח שרצח עוד פעם?

מירב בן ארי: אני כבר סיימתי את הדיון.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך משהו.

מירב בן ארי: לא התנהלתם בצורה טובה.

מירב בן ארי: לא התנהלתם בצורה מקצועית וגם היום לא נשמעה התנצלות ברורה כלפי מה שעברה משפחת כדורי.

מירב בן ארי: אנחנו נפנה גם לראש אח"מ.

מירב בן ארי: נוציא מכתב מהוועדה למפכ"ל המשטרה, כי איך שהתנהלו פה מול בני המשפחה, התנהלות חמורה מאוד וגם אפילו כאן לא שמענו התנצלות כלפי משפחת כדורי, וככה לא מתנהלים.

מירב בן ארי: אני גם רוצה לפרקליט מחוז ירושלים.

מירב בן ארי: מה ששמעתי פה זה בעיקר הבהרה שהתיק באמת, זה לא אתם, זה מחבל, אבל לא שמעתי התנצלות שבכלל העברתם את המשפחה הזאת, את מסע הייסורים שהיא עברה, וזה הנקודה שהייתה חסרה, וטוב שהגעת לפה, ברכה, וטוב שהוועדה הזאת שקופה וגלויה, כי לא עשיתם את העבודה שלכם כמו שצריך, אבל אני לא צריכה דיונים בוועדת בט"פ.

מירב בן ארי: יש עוד דרכים לפנות אל המשטרה.

עמיחי שיקלי: זה לא התנהלות לא תקינה.

עמיחי שיקלי: זה מחדל מטורף.

מירב בן ארי: לא עשו את מה שהיה צריך ולכן יש עוד דרך ואנחנו נפנה כבר היום גם לפרקליטות וגם לראש אח"מ בעניין, כי לא צריך להתנהל ככה.

מירב בן ארי: אני רוצה להתנצל בשמנו, בשם הכנסת, בשם מדינת ישראל על מה שעברתם.

מירב בן ארי: לא מגיע לכם.

מירב בן ארי: לא מגיע לכם את היחס הזה.

מירב בן ארי: תאמינו לי, אם לא הייתי כבר כל כך הרבה חודשים בוועדה הזאת רואה איך אנחנו ממהרים, מערכת המשפט, לשחרר עבריינים רצידיביסטים, אז בטח הייתי אומרת, טוב, בדרך כלל עוצרים, תום ההליכים.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: דווקא אתכם התנהלו בצורה מחפירה.

מירב בן ארי: אני לא אשפוט.

מירב בן ארי: אנחנו נמשיך הלאה אבל מגיעה לכם התנצלות מכל הלב ומכל חברי הכנסת.

מירב בן ארי: למרות הכול, אני יכולה להגיד לך שיש שוטרים ושוטרות מצוינים שעושים את העבודה שלהם ושומרים על הביטחון שלנו גם בזמן שאנחנו יושבים כאן, פועלים כדי למנוע אירועים כאלה וכדי לחקור בצורה ראויה וטובה נחקרים, אז מאוד חשוב לי לא לשפוך את התינוק עם המים וחלילה לא לפגוע במשטרת ישראל.

מירב בן ארי: יש לה פה הרבה כבוד בתוך הוועדה הזאת והם יודעים את זה, ולכן גם חשוב לי שתדעי שאנחנו יודעים מה שוטרי ושוטרות משטרת ישראל עושים למען הציבור הישראלי, וחשוב גם שזה יהיה כאן בוועדה, ועם כל זה, הייתה מגיעה לכם התנצלות ראויה יותר ומכובדת יותר אחרי כל מה שעברתם.

ברכה כדורי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אני מודה שהגעת לכאן.

מירב בן ארי: אני מודה לכולם, לחברי הכנסת, הישיבה נעולה.