ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 40, 2022-05-15 10:00

יוליה מלינובסקי: תת קרקעי?

מאיר שמרה: תת קרקעי, כן.

מאיר שמרה: התחנה מוכנה למעשה, כרגע יש הרצות של המערכות לקראת הפעלה לקראת סוף השנה, אז נוכל לראות גם את זה.

תמי בולר: אני יכולה לתת גם איזה שהוא רקע לכל העבודה שלנו של נת"ע שהתחילה, בעצם התכנון הסטטוטורי התחיל בינואר 2019 אחרי שנעשתה בדיקת ישימות על ידי צוות בינלאומי וצוות מקומי ששולב יחד.

תמי בולר: אנחנו עשינו את בדיקת הישימות הזאת משנת 2016 עד 2018 בהתאם להחלטת הממשלה שהנחתה את נת"ע לקדם שלושה קווי מטרו.

תמי בולר: הצוותים שלנו התחילו לעבוד, כאמור, בינואר 2019, יש לנו ארבע תכניות סטטוטוריות, M1 דרום ו-M1 צפון, כל אחד מנוהל על ידי, יש צוות ניהול ושני צוותי תכנון, זה קו מאוד מאוד ארוך של 85 קילומטרים.

תמי בולר: בקו M2 כמובן יש לנו גם צוות שהוא כולל גם צוות מנהור בין לאומי, אדריכל ראשי, מתכנן פיזי, מתכנני נוף, יועצי בטיחות, יועצי נגישות, קונסטרוקטורים, כל מגוון הדיסציפלינות שעוסקות בפיתוח עירוני והנדסי בפרויקט גדול כל כך.

תמי בולר: שלב התהליך הסטטוטורי שב- M2 עוד לא הסתיים, אנחנו כמובן עשינו תיאומים מול כל הרשויות המקומיות, תל אביב, פתח תקווה, גבעתיים, רמת גן, בני ברק, אנחנו ישבנו שעות ארוכות עם מהנדסי ערים, עם ראשי ערים, עם כל אגפי ההנדסה של הרשויות, ניסינו להתאים כמה שיותר את השיקולים ההנדסיים שלנו לבין הרצונות של העירייה.

תמי בולר: ישבנו כמובן עם כל גופי התשתית, חברת חשמל, מקורות, גופים ירוקים, כל מה שאתם מכירים, תש"ן, קצ"א, כל הגופים שמשפיעים, עשינו איתם תיאומים מלאים.

תמי בולר: התכנית הופקדה, הדיון להפקדה במאי 2020, אחר כך היא הוגשה להתנגדויות הציבור, הוגשו הרבה התנגדויות והם נשמעו על ידי הוות"ל במסגרת משהו כמו 20 דיונים.

תמי בולר: היו 20 דיונים מאוד מאוד ארוכים והמתנגדים באו, התושבים, כל מי שהיה לו משהו להגיד הגיע לדיונים ואנחנו ממתינים להחלטת החוקרת בעניין לגבי M2.

תמי בולר: אנחנו תיכף מתקרבים.

תמי בולר: זה רחוב הלוחמים.

תמי בולר: אתם תראו מצד ימין עוד מעט את מסוף וולפסון, מסוף של משרד התחבורה, נתיבי איילון עכשיו עובדים על המסוף הזה בכוונה לחשמל, שכל האוטובוסים יהיו מחושמלים.

תמי בולר: מצד שמאל אתם תראו את בית החולים.

תמי בולר: התחנה בוולפסון יושבת על נתיבי איילון מתחת לרמפה שיוצאת מנתיבי איילון.

תמי בולר: עשינו תיאומים כמובן גם עם כל חברות התשתית של משרד התחבורה.

תמי בולר: הכוונה שלנו בכל התחנות היא שיהיו כמה שיותר כניסות, שתהיה נגישות כמה שיותר גדולה למשתמשים ולנוסעים, אז יש לנו כניסה מהרחבה של הכניסה של בית החולים, יהיה מעבר תת קרקעי לממשק עם רכבת ישראל.

תמי בולר: זה גם היה אחד השיקולים, שיהיו ממשקים בין כל אמצעי התחבורה.

תמי בולר: אז יש לנו ממשק ישיר עם תחנת הרכבת הכבדה של רכבת ישראל.

תמי בולר: יהיה לנו גשר עילי להולכי רגל מעל נתיבי איילון כדי שכל התושבים שגרים ממערב לנתיבי איילון, כל האזור של יפו, צפון בת ים, יוכלו לחצות דרך גשר עילי.

תמי בולר: אתם רואים כאן מצד שמאל את בית החולים.

תמי בולר: כאן ברחבה, ליד קניון וולפסון, תהיה כניסה מרחוב הלוחמים, מהמסוף.

תמי בולר: התחנה עצמה יושבת מתחת לרמפה של נתיבי איילון, אתם רואים אותה כאן.

תמי בולר: זה הממשק עם רכבת ישראל במעבר תחתי לרכבת ישראל, דרומה יותר מנתיבי איילון יש מעבר עילי להולכי רגל.

תמי בולר: התחנה בדיוק כאן, ממש במקום שהמכוניות עוצרות ברמזור זאת התחנה הראשונה של חולון.

תמי בולר: כאן בצומת הזה זו נקודת הממשק בין חולון, יפו, תל אביב ובת ים.

תמי בולר: כך שיש כאן שירות לשלוש רשויות מקומיות, תל אביב, חולון ובת ים.

תמי בולר: יהיה גשר, כאמור, מעל נתיבי איילון, גשר להולכי רגל כדי שהם יוכלו לחצות בצורה בטוחה ויעילה כל התושבים שגרים באזור המערבי של נתיבי איילון.

תמי בולר: אתם רואים כאן את תחנת הרכבת, אז יהיה מעבר של נוסעים מתחנת הרכבת לתחנת המטרו.

תמי בולר: כאן, אתם רואים את הצמחייה כאן, את כל הכיכר הזאת אנחנו קצת נגזול מהשטח של בית החולים, מהחניות, כדי שתהיה כאן רחבה גדולה ויפה, נגישות להולכי רגל בפיתוח עירוני.

תמי בולר: בקו הכחול שלנו אנחנו מפקיעים חלק מהחניות לטובת התחנה, חלק לא גדול.

תמי בולר: אנחנו עשינו תיאומים עם בית החולים, אבל הכוונה היא - - -

קריאה: איך אתם מוודאים שכלי רכב יגיעו ואנשים ישתמשו ב - - -

תמי בולר: אנחנו ניקח קצת מהחניות, בית החולים מבין את הסיטואציה וזה לטובתם, זה מאוד מאוד ישדרג את בית החולים.

אודי עציון: כמה זה קצת חניות?

תמי בולר: משהו כמו 20, באמת לא הרבה.

תמי בולר: אנחנו עכשיו ממשיכים לאורך רחוב היינריך היינה, לתחנה השנייה שמצטלבת עם רחוב נס לגויים, תחנה עם ארבע כניסות.

תמי בולר: זה כל הפיתוח שסיפרתי לכם שנתיבי איילון ביצעו בשנים האחרונות, רואים שהכול כאן חדש, יש פה שביל אופניים, פיתוח של צמחייה, נתיב של תחבורה ציבורית, יש פה עבודה מאוד יפה.

תמי בולר: זאת התחנה השנייה שלנו, תחנת נס לגויים.

תמי בולר: יש כאן כניסה מכל קרן רחוב בעצם, התחנה יושבת ממש כאן מתחת לצומת, יהיו פה עבודות כמובן, אנחנו נצטרך לפתוח את הצומת, לבנות את התחנה ומכל פינה תהיה כאן כניסה.

תמי בולר: כל האזור מתפתח, אתם רואים כאן בתים קטנים, נמוכים, יש פה הרבה תכניות, גם של יזמים פרטיים וגם של רמ"י לפיתוח של אלפי יחידות דיור חדשות.

תמי בולר: יש פה פרויקטים של רמ"י שמקודמים על ידי העירייה.

תמי בולר: זאת הייתה התחנה השנייה שלנו, אנחנו ממשיכים צפונה.

תמי בולר: כל האזור הזה ישודרג, כל הבניינים האלה שאתם רואים, שהם קצת מתפוררים, יעברו שינוי.

תמי בולר: העירייה פה עובדת חזק עם הרבה פרויקטים לפיתוח.

תמי בולר: אתם רואים כאן את מכללת תל אביב-יפו.

תמי בולר: יש כאן נגישות.

תמי בולר: שוב, אחד העקרונות היה לתת נגישות, גם לבתי חולים, גם למוסדות אקדמיים, אז יש פה גם את מכללת תל אביב-יפו שמקבלת שירות.

תמי בולר: אצטדיון בלומפילד, אתם רואים אותו כאן מצד שמאל של האוטובוס.

תמי בולר: אנחנו כבר מתקרבים לתחנה השלישית שלנו.

תמי בולר: הייתה כאן שאלה לגבי הפחתת העומס.

תמי בולר: המטרו לא יפתור את כל הבעיות, כמובן עדיין יהיו אנשים שיסעו ברכב הפרטי ועדיין יהיו אנשים שייסעו ברק"לים, באוטובוסים, המטרה היא לתת אופציות נוספות כדי שכמה שיותר אנשים יעזבו את הרכב, אבל עדיין יהיו אנשים שזה לא מתאים להם בדיוק המסלול וזה לא מגיע - - -

דוד יהלומי: יש פה נתון של רמת התפוסה, לפי התחנות.

דוד יהלומי: השאלה היא עד כמה זה מפחית.

דוד יהלומי: ברור שזה ייתן, גם אם זה 10%, יש לכם את הנתון הזה.

תמי בולר: אצלי כרגע אין את הנתון הזה, אבל יש לנו מחלקת מודלים בנת"ע שעובדת כל הזמן על תחזיות ואני אוכל להשלים את הנתון.

דוד יהלומי: אני חושב שזה חשוב.

תמי בולר: כן, המטרה שלנו היא שהפיצול של הנסיעות יהיה כמה שיותר גבוה, אנחנו היום נמצאים ברמת פיצול מאוד נמוכה, זאת אומרת משהו כמו 10% נוסעים היום בתחבורה ציבורית והמטרה שלנו היא להגיע לרמת ה-OECD שזה משהו שיותר מתקרב ל-40%-30%.

תמי בולר: זאת אומרת גם במדינות מרושתות לגמרי עם עשרה קווי מטרו ורק"לים ואוטובוסים פחות מ-50% נוסעים בתחבורה ציבורית.

תמי בולר: אנחנו כן מאמינים שזה יעשה שינוי.

תמי בולר: אין לי כרגע את הנתון עצמו, אבל אנחנו עושים את הבדיקות האלה כל הזמן, בודקים את עצמנו.

תמי בולר: זה הפתרון, קווי המטרו שנוסעים מהר, עם הפרדה מלאה.

תמי בולר: רק"ל הוא גם טוב, זה סוג אחר של שירות, אבל המטרו הוא פשוט נוסע בלי הפרעה במסלול נפרד, במנהרות תת קרקעיות, יכול לאכלס כמות אנשים, 1,200 נוסעים בקרון.

תמי בולר: אנחנו מדברים על כמות מאוד מאוד גדולה של נוסעים שישתמשו בתחבורה.

תמי בולר: אנחנו נמצאים בתחנה השלישית שלנו, זה רחוב שלבים.

תמי בולר: גם פה יש כניסה מכל קרן רחוב.

תמי בולר: אתם רואים כאן עבודות של נתיבי איילון, יש פה מבנים שנהרסו ונהרסים כבר על ידי נתיבי איילון כדי להרחיב פה.

תמי בולר: אתם רואים שהדרך פה היא מאוד מאוד צרה, עושים פה עבודות להרחבה.

תמי בולר: עובדים ומרחיבים פה ויהיה פה גם, כמו שראינו באזור היותר דרומי – בדיוק כאן נמצאת התחנה השלישית שלנו, גם פה אתם רואים שהכול מחסנים, כל האזור הזה הולך לעבור מהפכה עם תכניות לפיתוח עירוני.

תמי בולר: מפה אנחנו ממשיכים לגן הכובשים.

תמי בולר: גן הכובשים, כאמור, זה אתר שילוח של TBM וגם יש שם תחנת כרמלית.

תמי בולר: מגן הכובשים אנחנו נחצה את שוק הכרמל ברגל.

תמי בולר: אנחנו נעבור מתחנת כרמלית לתחנת מגן דוד ברגל בתחנת כרמלית יש תחנה שהיא הכי קרובה לחוף הים מכל רשת המטרו, אנחנו במרחק של 200 מטרים מחוף הים.

תמי בולר: הוגשו שם הרבה התנגדויות על ידי התושבים על הנושא של אתר ההתארגנות ואתר השילוח.

קריאה: לא על התחנה.

תמי בולר: לא, התחנה כמובן מאוד רצויה, אבל לצורך התחנה ולצורך הביצוע של המטרו אנחנו צריכים גם אתרי התארגנות, לצערנו ולצער התושבים.

תמי בולר: יש שם פארק שהתושבים הגישו התנגדות על נושא התפיסה של השטח.

תמי בולר: כמובן שנת"ע מתחייבת להחזיר את השטח לקדמותו.

תמי בולר: יש לנו כבר ניסיון עם החזרת שטחים לקדמותם, עשינו גם את פארק המסילה ואנחנו נחזיר את השטח הזה, אם לא לקדמותו, אפילו יותר, נשדרג אותו.

יוליה מלינובסקי: לפי החוק או לקדמותו או יותר טוב.

תמי בולר: בדיוק, או לקדמותו או במצב אפילו יותר טוב, אבל זה נכון שיש כמה שנים שלא תהיה ברירה ואנחנו לא יכולים לבצע את המטרו בלי אתרי התארגנות.

תמי בולר: המתכננים שלנו מחכים לנו כבר באתר והוא ייתן הסבר על אתר השילוח.

תמי בולר: אז כאמור התחנה נותנת שירות לכל הבאים לאזור של החוף, של השוק, של נווה צדק, תחנה מאוד מאוד חשובה.

תמי בולר: לאחר מכן, כשנעבור ברגל דרך השוק, אנחנו נפגוש את תחנת כיכר מגן דוד, תחנה במרכז תל אביב עם ממשק עם הקו הסגול, תחנה מאוד מיוחדת, יש לנו שם כמה מבנים להריסה, לצערנו, אבל זה חלק מהפרויקט.

תמי בולר: הרחוב שם מאוד מאוד צר, אתם תראו את זה אחר כך שבקושי אפשר יהיה לעצור שם, יש שם נתיב לכל כיוון והגודל של התחנה שלנו לא מאפשר לבנות תחנה בלי שנצטרך להרוס כמה מבנים.

תמי בולר: כאן אתם רואים עבודות של הקו האדום, יש פה מסילות של הקו האדום.

תמי בולר: פה יוצא הפורטל.

מאיר שמרה: מה שעברנו פה זה למעשה פורטל אלימלך, מפה הקו האדום יוצא החוצה לשדרות ירושלים עד בת ים, זה הקו העילי, מפה יש לנו עשרה קילומטרים עם עשר תחנות שמגיעות מפה עד לפתח תקווה למעשה, מתחת לפני השטח.

מאיר שמרה: בדיוק איפה שראיתם בנקודת הפיצול.

תמי בולר: יש עוד שאלות?

תמי בולר: מישהו רוצה לשאול?

תמי בולר: הייתה כאן שאלה אם המטרו של M1 יכול לנסוע בפסי המטרו של M2, אז לא, הדבר לא אפשרי, בעצם לכל קו מטרו יש את המנהרות שלו.

תמי בולר: מה שכן יש זה תחנות ממשק, זאת אומרת בן אדם שמגיע, הוא יכול לעבור - - -

מאיר שמרה: אנחנו כרגע במחשבה אסטרטגית לייצר פה תכניות משלימות לחיבוריות בין קווים, מה שנקרא בשפה המקצועית אינטר אופרביליות.

מאיר שמרה: עדיין זה לא ייתן לנו חיבוריות ברמה המסחרית, לא יהיה קו מסחרי שנוסע מ-M2 ל-M1, אלא רק ממשק של נוסעים בתחנות מעבר, אבל כן ברמה התפעולית הרצון והשאיפה שלנו זה לייצר חיבור שקרונות יוכלו לנוע ברמה התפעולית, ברמה הביטחונית וכן הלאה.

מאיר שמרה: כרגע זה נעדר מהתכניות הקיימות כי המחשבה האסטרטגית בזמנו חשבה שכל קו בפני עצמו יעמוד בפני עצמו ואנחנו כן חושבים לייצר את החיבוריות הזאת.

מאיר שמרה: עוד לא עשינו אותה, אבל אנחנו נגיע לדיונים כאלה בוות"ל, בעזרת ה'.

תמי בולר: מה שכן אפשרי, כן יש מעבר של נוסעים.

תמי בולר: אם יש נוסע שעלה בהרצליה או בכפר סבא בצפון, הוא עלה על M1, הוא מגיע לתחנת השלום ויש שם ממשק עם M2 ואז הוא יכול לעבור ל-M2, זאת אומרת אין מעבר של מסילות, אבל כן יש תחנות ממשק כאמור בין M1 ל-M2 בתחנת השלום.

תמי בולר: יש לנו ממשק בין M2 ל-M3 באזור פתח תקווה בכפר גנים ויש גם ממשק בין M1 ל-M3.

תמי בולר: זאת אומרת שלושת קווי המטרו מתממשקים בתחנות מסוימות, אם זה בהרצליה, אם זה בחולון, אם זה בתל אביב ואם זה בפתח תקווה.

תמי בולר: יש ממשקים של נוסעים שעוברים מתחנה לתחנה, כמו שאמרתי, מ- M2 לקו האדום, מ- M2 לקו הירוק, לסגול ולקווי המטרו ולתחנות של רכבת ישראל.

תמי בולר: זה היה חלק מהמחשבה שלנו ומכל הבדיקה של הישימות, איפה נקודות הממשק, לאן הנוסעים מעוניינים להגיע.

תמי בולר: אנחנו עשינו שינויי תוואי כדי למצוא את הממשקים הנכונים ביותר.

תמי בולר: אחד מהם, שאנחנו לא נספיק לראות אותו היום, אם תרצו נעשה סיור נוסף, יש לנו בתחנת חשמונאים, שזו תחנה אחרי תחנת הבימה, יש לנו שם ממשק עם הקו האדום.

תמי בולר: כך ש-M2 מתממשק עם כל קווי הרק"ל, עם כל קווי המטרו ועם התחנות של רכבת ישראל גם באזור השלום וגם באזור וולפסון.

תמי בולר: אז אתם רואים כאן את חוף הים ועוד דקה אנחנו כבר פונים ימינה.

תמי בולר: כאמור, זאת התחנה הכי קרובה לחוף הים מכל רשת המטרו.

תמי בולר: M2 הוא קו מאוד מאוד מיוחד, הוא ממש מגיע למרכזי הערים, אם זה תל אביב, כמו שאתם תראו היום, יש לנו שתי תחנות מאוד מרכזיות בגבעתיים, על ציר כצנלסון, יש לנו תחנות ברמת גן, בשדרות ירושלים, כל האזור הזה עובר פיתוח של תמ"א 38, התחדשות עירונית, פינוי בינוי.

תמי בולר: יש לנו תחנות בבני ברק, באזורים מאוד מאוד צפופים וכמובן גם בגבעת שמואל, אוניברסיטת בר אילן.

תמי בולר: בפתח תקווה יש לנו שמונה תחנות של קו מטרו שנותן שירות מלא.

תמי בולר: אנחנו יורדים עכשיו, כאן זה כיכר תומר ואנחנו יורדים ונמשיך את ההסבר.

תמי בולר: (בהמשך המסלול – גן הכובשים, תחנת כרמלית)

מאיר שמרה: לא הצגתי את עצמי קודם, מאיר שמרה, מנהל המטרו בנת"ע.

מאיר שמרה: אני מעביר את זכות הדיבור לגל גרונר, מתכנן הקו של M2.

מאיר שמרה: אנחנו נעשה פה הסבר זריז וממצה ואחר כך כולנו ביחד בהליכה מהירה חוצים את שוק הכרמל ליעד הבא שלנו.

יוליה מלינובסקי: שלום לכולכם, תודה רבה שבאתם.

יוליה מלינובסקי: אנחנו עושים את הסיור הזה במסגרת הוועדה של הכנסת למיזמי תשתיות לאומיות.

יוליה מלינובסקי: אנחנו חוקקנו גם חוק בנושא המטרו שאני מקווה מאוד שבקרוב אנחנו נוכל להעביר אותו במליאה בשנייה ושלישית.

יוליה מלינובסקי: יצא לנו אחלה חוק שישרת את מדינת ישראל.

יוליה מלינובסקי: הסיור הזה היה מתוכנן לפני כמה חודשים, אבל בגלל הקורונה ומזג האוויר ונסיבות זה בוטל אז החלטנו עכשיו לעשות אותו מחדש.

יוליה מלינובסקי: אני מאוד מודה לחברי הכנסת שמצאו זמן והגיעו, כי בדרך כלל זה לא ברור מאליו, זה נושא שבקונצנזוס, בדרך כלל באים למשהו שאפשר לריב.

יוליה מלינובסקי: פה אנחנו לא נריב, אנחנו נעשה עבודה.

מוסי רז: אנחנו נריב, אל תדאגי.

יוליה מלינובסקי: בסדר.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נעשה עבודה משותפת, יש איתנו הרבה מאוד גורמי מקצוע פה, גם התאחדות הקבלנים, נתתי אפשרות לכולם להגיע, לא הגבלתי את הנוכחות של אף אחד, יש פה נציגים של נת"ע, משרד התחבורה, משרד האוצר, הכול מכול, זה הדיון של הכנסת לכל דבר ועניין, מצולם, מתועד ועם פרוטוקול.

יוליה מלינובסקי: זהו, עכשיו תסביר לנו מה אנחנו נראה ואיפה אנחנו נהיה.

מאיר שמרה: אוקיי.

מאיר שמרה: אז קודם כל, יוליה, המון תודה על הסיור הזה ובכלל על ההשקעה העצומה.

מאיר שמרה: חוק המטרו, אנחנו לא הגענו לפה רק בגלל חוק המטרו, אנחנו פה בגלל שחשוב לנו שתראו בעיניים את המורכבות של התהליכים האלה, של המערכות האלה.

מאיר שמרה: אנחנו עוברים במרחב האורבני, בלי חוק מטרו לעבוד עם 24 רשויות מקומיות ובכלל עם גופי רגולציה ללא שיש גוף מתכלל יהיה מאוד מאוד קשה עד כמעט בלתי אפשרי ולכן אנחנו פה שמחים שאתם איתנו.

מאיר שמרה: אני רוצה שגל בבקשה ילווה את הסיור מעתה ואילך, הכול ברמה המקצועית, שאלות אם יש אז תשאלו, לא להסס.

מאיר שמרה: כל מי ששואל רק שיציג את עצמו ואנחנו נזרום מפה והלאה.

גל גרונר: שלום לכולם, בוקר טוב.

גל גרונר: אני מצוות התכנון, ריכזתי את התכנון המוקדם הסטטוטורי, במסגרת של הסיור גם נמצא האדריכל הראשי של הפרויקט, אסף ארמון.

גל גרונר: אני לא יודע לאיזה רמת פירוט צריך או אתם רוצים לצלול, אני אציג מה שאני חושב שהם הדברים המהותיים והחשובים לאורך התוואי וגם ביחס לקו M2 באופן ספציפי.

גל גרונר: בפועל יש פה תכנית כללית של קו M2 שמתחילה מאזור בית חולים וולפסון, מאזור חולון, ובהבדל מהותי משאר הקווים זה ציר רוחב שתופר את כל המטרופולין מול הקווים האחרים שהם פחות או יותר צפון דרום.

גל גרונר: רואים פה את התוואי שהוא לכל רוחב המטרופולין, תל אביב, רמת גן, גבעתיים, בני ברק, גבעת שמואל, פתח תקווה, רואים את התוואי על המפה, רואים את המיקום ואת הפיזור של התחנות.

גל גרונר: כל קילומטר יש תחנת מטרו, בוצעה פה עבודה רחבה כדי לאתר את המקומות הנכונים לתחנה מבחינת העוגנים החשובים, מבחינת הממשקים, גם עם קווי הרק"ל, גם עם תחנות הרכבת, צריך לזכור את הסוגיה בעיקר של הממשקים עם תחנות הרכבת כי זו סוגיה מרכזית לכל החיבורים והממשקים האלה בתוך הבית של משרד התחבורה, אבל חייבים לשים על זה זום.

אופיר אקוניס: זה מקביל לקו האדום, נכון?

אופיר אקוניס: כמעט מקביל לקו האדום?

תמי בולר: הקו האדום יותר צפונה.

אופיר אקוניס: נכון, הוא צפונית יותר, אבל הוא ברובו דומה לו.

הוא אמור להתחבר לקווים הנוספים.

קריאה: יש השקה מסוימת.

גל גרונר: עוד פעם, אנחנו לא מדברים כמובן על אותה תדירות, לא מדברים על אותה קיבולת של נסיעות וכדומה.

גל גרונר: כל הקו הזה כמובן נחפר ב-TBM שמתחיל מאזור וולפסון, מתחת לפני הקרקע, שתי חפירות נפרדות בשני תאים נפרדים.

גל גרונר: באזור התחנות, בגלל הבינוי הצפוף שאנחנו עוברים פה, אז חלק מהתחנות זה cut and cover, כמו התחנה הזאת שבה חופרים את הקופסה שהיא בסדרי גודל של 30-27 מטר, אורך של כ-140-130 מטר.

איפה המיקום של הקופסה?

גל גרונר: אני תיכף אפתח תצ"א ספציפי על המקום הזה, כל מקום הוא כמובן בהתאמה למקום, כולל הכניסות וכמות הכניסות והחשיבות של הממשקים בהתאם לאורבניקה הקיימת במרחב.

גם הקופסה היא ב-cut and cover?

גל גרונר: כל הקופסה היא ב-cut and cover.

יש מקום פנוי, אתה יכול לעשות - - -

גל גרונר: עוד שני משפטים, כי כיוון שהפרויקט הזה של ה-M2 הוא ספציפי לשטח אורבני מאוד צפוף עם רחובות צרים חלק מהתחנות, גם בהיבט הסטטוטורי שמחייב את כולנו, הן בתחנות כרייה, ונראה לכם דוגמה והסבר מה זה תחנת כרייה.

גל גרונר: חלק מהתחנות הן גם גמישות סטטוטורית שנצטרך במסגרת התכנון המפורט להחליט מה עדיף למדינה לעשות, האם זה תחנת cut and cover או כרייה, יש את הגמישות להוראות התכנית, אבל יש גם את המורכבות.

מאיר שמרה: גל, תסביר בכמה מילים מה ההבדל בין שתי הטכנולוגיות.

גל גרונר: ב- cut and coverאני לוקח קופסה מהאמצע וחופר קופסה לכל מתחם התחנה.

גל גרונר: בתחנת כרייה אני לוקח מגרש צדי, שם במקרים רבים הורס בניין אחד-שניים, ממנו מייצר את הפיר כדי לבנות את התחנה בגדול בתת הקרקע.

גל גרונר: ההפרעה לתנועה היא פחות גדולה, ההפרעה לתשתיות היא פחות גדולה, אבל מהצד השני יש מורכבות אחרת מבחינת המורכבות של הביצוע של התחנה וכדומה.

גל גרונר: אז קו M2, יש לו ממשק חשוב עם הרכבת בתחנת וולפסון, ממשק חשוב עם תחנת השלום, כל המרחב הזה של השלום, וקרבה מסוימת לתחנת סגולה ואזור פתח תקווה.

גל גרונר: רואים גם את הקצה של הקו עם המורכבות שלו באזור הדפו.

גל גרונר: רק בקטע הזה המטרו מתוכנן במפלס הקרקע.

גל גרונר: אנחנו נמצאים פה באחד האתרים שנקראים אתרי שילוח של אותה TBM.

גל גרונר: אתם רואים שאנחנו עוברים לכל אורך התוואי באזור בנוי, צפוף, יש מעט מאוד אתרים שניתן לבצע את השילוח של המטרו, בעצם את השליחה של ה-TBM, החפירה, שטחי האחסון לטובת הציוד, כל שלביות הביצוע מתוך השילוח.

גל גרונר: האתר הזה הוא אחד האתרים מתוך שלושה האתרים ששריינו מבחינה סטטוטורית לשילוח של ה-TBM.

אופיר אקוניס: מה גורלו של הגן ההיסטורי?

גל גרונר: בטווח הקצר או הארוך?

אופיר אקוניס: עד 2050.

אופיר אקוניס: באמת אני שואל, לא בציניות.

אופיר אקוניס: אתה היית ציני.

גל גרונר: אני עונה באמת מה שאני יודע.

מאיר שמרה: לא, השאלה במקום והתשובה תהיה.

גל גרונר: קודם כל שנבין, ואני אומר את זה בכותרות.

גל גרונר: אחת, אין הרבה חלופות לשטח כזה מסיבי גדול שנוכל לבצע מגה פרויקט כמו שאנחנו רוצים לבצע ולכל דבר יש תשלום.

גל גרונר: העדפנו פגיעה בשצ"פים ולא בבינוי קיים והריסה של מבנים.

גל גרונר: ברור לנו שאנחנו נכנסים לשטח רגיש, סביבתי.

גל גרונר: עשינו פה סקר עצים, בדקנו על מה אנחנו עולים, קיימנו לא דיון אחד ולא שניים מול עיריית תל אביב כדי לתאם את גבולות הגזרה איפה אנחנו רוצים ויכולים לפגוע.

גל גרונר: אין ספק שתהיה פגיעה בשצ"פ, נקודה, כשהמטרה שלנו זה לשקם ולהחזיר את המצב לקדמותו פלוס.

כמה הגודל המינימלי שאתם צריכים?

אופיר אקוניס: בדיוק, מה גודלה של הפגיעה?

גל גרונר: יש תכנית מוגדרת.

מאיר שמרה: אתם רואים את זה גם פה בחוברת, יש פה בדיוק את ההסכם עם עיריית תל אביב.

לא, אני שואל מה הגודל - - -

מאיר שמרה: 10.6 דונם, אם אני זוכר נכון.

אופיר אקוניס: שאלה ליושבת ראש הוועדה, זה בחקיקה?

אופיר אקוניס: איך זה עובד הדבר הזה?

יוליה מלינובסקי: אני אסביר.

יוליה מלינובסקי: מגה פרויקט כזה אי אפשר לעשות עם החקיקה הקיימת כי זה משהו מיוחד שלא הכרנו בסדר גודל כזה.

יוליה מלינובסקי: ברור שעם הגן הזה, בדיוק עכשיו דיברנו באוטובוס, הגן הזה הולך להיפגע, אבל לפי הצעת החוק שהעברנו בראשונה והעברנו בוועדה לשנייה ושלישית ואנחנו מחכים עכשיו למליאה לשנייה שלישית כדי שהחוק הזה ייכנס לתוקף נת"ע, או כל חברה מבצעת, כרגע זה נת"ע, הם חייבים להחזיר את הגן הזה למצב שהוא היה או אפילו לשיפור.

יוליה מלינובסקי: אתה זוכר, יעקב?

יוליה מלינובסקי: על זה היו לנו הרבה ויכוחים בוועדה ובסוף אנחנו היינו די ברורים בנושא הזה.

יוליה מלינובסקי: כן תהיה פגיעה בטווח הקצר או הבינוני עד שיהיו העבודות, אבל אחר כך כמובן שיצטרכו להחזיר את הדברים האלה, לטפל בהם ועוד יותר לשפר אותם.

יוליה מלינובסקי: יתרה מזאת, אל תשכחו שלכל הקו הזה שאנחנו רואים פה עכשיו יש השפעה אדירה על אזור ענק של הרבה מאוד תושבים, גם בנושא נדל"ני, תחבורתי, תעסוקתי, כי ברור לכולם שכל מה שיש סביב המטרו, גם מבחינת התחדשות עירונית, גם מבחינת הריסה ובנייה, גם שיפור תשתיות, המטרו זה קטר, זה קטר שאיתו ביחד יבואו הרבה מאוד דברים אחרים.

יוליה מלינובסקי: כן תהיה פגיעה, בטווח הקצר יהיה מאוד מאוד לא נוח לגור בתוואי הזה, אבל ב - - -

אודי עציון: כמה זמן?

אופיר אקוניס: זו בדיוק השאלה.

אופיר אקוניס: אני אחדד את השאלה מ'ידיעות אחרונות'.

יוליה מלינובסקי: יש שלבים, קודם כל יש שלבים לכל דבר.

יוליה מלינובסקי: כל עוד אנחנו מתעכבים וכל עוד העבודות לא מתבצעות בקצב שאנחנו היינו רוצים שזה יקרה, ואחת הסיבות, וזה גם כן עיכוב בחקיקה, אבל אני מאמינה שעל זה אנחנו נתגבר, זה סוג העבודות שלא היו וחבל שלא היו 70 שנה והלוואי שיהיו כמה שיותר מהר עכשיו.

יוליה מלינובסקי: אני לא אכנס לשאלות מקצועיות, כי אני לא מהנדסת, אני יו"ר הוועדה, לשאלות מקצועיות יש לנו פה גורמי מקצוע, אבל לכולנו יש אינטרס מאוד ברור, זה לא להתעכב, כי על כל דבר יש פיצויים ויש שלבים ויש זה.

יוליה מלינובסקי: התחלנו, אבל עוד לא שם, אז לשאלה כמה אנחנו נתעכב התשובה - - -

אופיר אקוניס: לא, אני אחדד את השאלה של אודי.

גל גרונר: מדובר פה בסופו של יום באתר שילוח ובניית תחנה.

אופיר אקוניס: הישיבה הזאת היא ישיבת כנסת וזה פרוטוקול, אני מחדד את השאלה.

אופיר אקוניס: האם החקיקה תגביל את נת"ע, למשל האם החקיקה שלנו תגביל אותם או תיתן להם יד חופשית?

אופיר אקוניס: ירצו 12 דונם, 14 דונם.

תמי בולר: לא, לא מדובר על זה.

אופיר אקוניס: זה מה שאני שואל.

אופיר אקוניס: והאם היא משרטטת זמנים, כלומר עד 2038, פחות או יותר, הגן הזה יהיה תחת שיפוץ.

תמי בולר: לא.

אופיר אקוניס: לכן אני שואל, אלה השאלות שהחקיקה צריכה לתת להן תשובה.

אופיר אקוניס: אגב, כולל הפקעת רכוש פרטי, לא רק גנים ציבוריים.

יש שני תהליכים, יש תהליך תכנוני שהוא בוועדות התכנון, ויש את החלקים שהם יותר החקיקתיים שהם יותר הסרת חסמים כאלה ואחרים, אבל ההחלטות הספציפיות הן בתכניות מפורטות.

יוליה מלינובסקי: יעקב אמר את זה מדויק.

מאיר שמרה: ברמה המקצועית, אופיר, התשובה היא שיש חקיקה של התת"לים במסגרת החוק, הם מקבלים את הגושפנקה, נקבעים ברמה הסטטוטורית המגבלות של מה מותר לנו ומה אסור לנו פה בשטח התארגנות, מה שנקרא הפקעה זמנית.

מאיר שמרה: קציבת הזמן היא עד סיום עבודות הבנייה.

מאיר שמרה: אם אתה רוצה לדעת מה היה בקו האדום, היו שטחי התארגנות בתחנות עצמן, ברגע שהתחנות הסתיימו אין שום סיבה, יש גם לחץ של הרשויות המקומיות, ובצדק, לפנות את האתר כמה שיותר מהר ונת"ע תעשה את מה שהיא יכולה כדי לפנות את זה יותר מהר.

מאיר שמרה: ברמת הגרוסו מודו אם רוצים להרים תהליך כזה, ככל שאנחנו נקדים את לוחות הזמנים, וגם אמרה יוליה, החוק יעזור לנו לקדם את הפרויקט הזה בלוח זמנים הרבה יותר מהיר מאשר בלי החוק, ואז היכולת שלנו לפנות את השטח היא הרבה יותר מהירה.

אולי תסביר באיזה נקודות החוק קשור לזה כדי שנדע מה בסמכות שלנו ומה לא בסמכות שלנו, כי אחרת אנחנו אוהבים לתכנן את הכול.

אופיר אקוניס: לא הבנתי, לגבי החוק, עד השנייה והשלישית אין סמכות חוקית?

מאיר שמרה: לא, התשובה היא לא.

מוסי רז: יש את החוקים הישנים.

אופיר אקוניס: עזוב את החוקים הישנים, אני מדבר על חוק המטרו.

לכן תסביר מה החוק ומה התהליכים האחרים.

מאיר שמרה: אני אומר שגם, בהכללה, גם בלי חוק המטרו אין בלם חקיקתי.

מאיר שמרה: ברגע שהתת"לים עוברים לאישור הממשלה הם למעשה מעשה חקיקה עם כל המערכת הסביבתית שתומכת בהם, הם מאפשרים לנו להתחיל לבצע במסגרת המגבלות של הסטטוטוריקה.

מאיר שמרה: המגבלות של הסטטוטוריקה מטפלות במה מותר לנו ומה אסור במסגרת הקווים הכחולים, להפקיע הפקעה זמנית, הפקעה פרמננטית וכו'.

מאיר שמרה: מה מותר ואסור נקבע שם.

מאיר שמרה: חוק המטרו, שהוא נדבך נוסף, אופיר, הוא נותן לנו את האפשרות לפעול מול רשויות מקומיות, מול גופי תשתית, בצורה מוסדרת ובצורה שהיא ברמת הסבירות מאפשרת לנו להגיע ללו"ז שהוא סביר, באיכות ובתקציב נורמלי.

מאיר שמרה: זה לא אומר שבלי החוק אי אפשר לבצע.

כרגע זה במסלול הרגיל החוק נותן כוח למדינה מול הרשויות.

אופיר אקוניס: אז אפשר לעשות את זה גם בלי?

קריאה: אבל זה ייקח הרבה יותר זמן ואנחנו תופסים את זה הרבה יותר זמן.

החוק נותן יותר כוח למדינה מול הרשויות, זה הכול.

יוליה מלינובסקי: זה לא רק מול רשויות, הוא מסדיר גם - - -

לא רק רשויות מקומיות, מול הרשויות בכלל, כולל הרשויות המקומיות.

גל גרונר: כמה משפטים, שאלו פה לגבי העומק של התוואי.

גל גרונר: העומק של התוואי, המטרה של נת"ע זה לעשות אותו כמה שיותר גבוה בגלל כמובן נגישות להולכי הרגל, ממשק יותר קרוב למערכת האורבנית הציבורית, אבל מה שקובע בפועל את העומק זה נושאים כמו חציה של קווי רק"ל תת קרקעיים, קווי מטרו, אלמנטים קונסטרוקטיביים כמו החציה של אזור וולפסון, החציה של השלום, בעיות קונסטרוקטיביות שחייבו אותנו לרדת לעומק.

גל גרונר: ספציפית פה אנחנו בעומק של כ-35 מטר מהקרקע, זה בערך, בגס, העומק.

גל גרונר: מה שרציתי עוד לחדד זה הנושא הזה של שטח ההתארגנות.

גל גרונר: אנחנו בהתחלה חשבנו שצריכים שטחים כמה שיותר גדולים כיוון שבאמת לכל האורך של כל התוואי הזה לקחנו רק שלושה שטחי שילוח ולקחנו קו כחול שהגדיר תיחום רחב יותר.

גל גרונר: כדי לאפשר את הגמישות הביצועית והתכנונית, צריכים לדעת, כמה שהשטח גדול יותר גם את הגמישות לביצוע מבחינת לוחות זמנים ולזרז תהליכי ביצוע.

גל גרונר: כמה שאני מקטין אותם, יש לזה השפעות על לוחות הזמנים של הפרויקט.

מאיר שמרה: בביקור בגרנד פריז אקספרס השבוע רואים שטח התארגנות של 25 דונם.

למה לביקורים האלה אתם לא קוראים לנו?

מאיר שמרה: אנחנו נעשה את זה.

מאיר שמרה: רואים שטח התארגנות, ובשיחות שאתה מדבר עם הגוף המבצע הם אומרים שמכיוון שהם רוצים להקדים לוחות זמנים, לעבוד עם כמה קבלנים במקביל, אין לו שטח לתת להם וזה גם יכול לעכב את הביצוע.

מאיר שמרה: בסוף גם פה הייתה פשרה, רצינו יותר קיבלנו פחות, מה לעשות?

מאיר שמרה: אנחנו נצטרך לחיות עם זה, יהיו לזה השלכות.

יוליה מלינובסקי: ברור שאם היה קורה לפני 70 שנה היה אפשר לבנות הרבה יותר מהר, אנחנו עכשיו בנסיבות אחרות, זה מאוכלס, ברור שתהיה פגיעה, אבל זה האיזון בין הדברים.

משה טור פז: התושבים פה ישאלו מה קורה עם שוק הכרמל בצד אחד ועם נגיד מלון הקרוב פה, דיוויד אינטרקונטיננטל, אז תן לנו להמחשה, אנשים ישאלו, אפשר יהיה לעבוד פה?

משה טור פז: אפשר להמשיך ללון פה?

גל גרונר: המטרה של כולנו לייצר מפגע הכי קטן שאפשר במסגרת שלבי הביצוע ולשמור על סדרי החיים הקיימים היום.

גל גרונר: כמובן שאי אפשר ליצור מגה פרויקט כזה בלי הפרעה מסוימת, אבל מדובר פה על סך הכול שטח שאנחנו מגדרים.

גל גרונר: הכביש הזה, התנועה הסדירה פה תישמר בשלבי ביצוע בהסדרי תנועה, גם הרצף של הולכי הרגל.

גל גרונר: אם אתם רואים פה, הקו הכחול שקבע את ההגדרה של שלביות הביצוע של תפיסת השטח לטובת הביצוע היה גדול יותר, כל השטח שמסומן בתכנית המוקטנת בצהוב, ויתרנו עליו כדי להשאיר עוד פינה ירוקה פעילה עם גן משחקים וכדומה, מגודר, בטוח, לילדים במרחב.

גל גרונר: שמרנו, מה שמסומן פה בירוק, על אופציה מול עיריית תל אביב, זה המקטע היותר צפוני כדי שנראה תוך כדי ביצוע, שתהיה לנו את הגמישות כן לקחת אותו והצטמצמנו לשטח יחסית מצומצם, כולל החניה שנמצאת מדרום לנו על מנת לפגוע בשטחי חניה ופחות בשצ"פ.

גל גרונר: כמובן שיש פה גם את המבנה, האנדרטה שלא נפגעת ושומרים עליה.

גל גרונר: כל האלמנטים הללו נלקחו מבחינתנו בחשבון.

משה טור פז: כניסות A ו-B פה, תצביע עליהן בשטח.

גל גרונר: אני מראה את זה פה עכשיו, אנחנו נמצאים באזור הזה, בגן.

גל גרונר: אנחנו נמצאים פה בחזית של הרחוב, אתם רואים את החנויות במתחם הזה מולנו, כל מה שצבוע בקוטור האדום זה ה-cut and cover שאנחנו מבצעים אותו, שחלקו ברצועת הדרך, חלקו ברצועת האגן.

גל גרונר: זה שני ה-TBM שרצים לכל אורך התוואי.

גל גרונר: מבחינה סטטוטורית שמרנו שלוש יציאות, אחת לכיוון המלון לכיוון דרום, אחת לכיוון חוף הים, אתם רואים את יציאה B, יציאה A לכיוון שוק הכרמל.

גל גרונר: כל היציאות האלה מחוברות לתחנה במעברים תת קרקעיים.

גל גרונר: אין מחויבות סטטוטורית לבצע אותן, אבל זו הגמישות התכנונית שחשבנו פעם אחת לפזר - - -

אופיר אקוניס: מה זה השטח הזה?

גל גרונר: זה בבנייה.

יוליה מלינובסקי: לא הכול מטרו.

יוליה מלינובסקי: אופיר, ברשותך, חבל, אנחנו היינו גם ביום עיון בנת"ע.

יוליה מלינובסקי: כל שאלה אפשרית, אבל אני רוצה שאנחנו נבין, לפרויקט המטרו יש חשיבות עליונה להתפתחות של מדינת ישראל, גם התפתחות כלכלית, כי המטרו זה קטר כלכלי למדינת ישראל לשנים קדימה, כי ברור לכם וברור לכולנו שזה גם – הנה, לא סתם התאחדות בוני הארץ בנוכחות מאוד מכובדת פה, וגם חברות וגם הנהלה.

יוליה מלינובסקי: זה גם טכנולוגיות חדשות, זה גם כוח אדם, זה כסף ממשלתי ושל עיריות שנכנסות לתחום הזה.

יוליה מלינובסקי: כן יש פגיעה מסוימת, אבל זה נטו פרויקט שמדינת ישראל עוד לא ידעה.

יוליה מלינובסקי: אם אני לא טועה, לכל הפרויקט הזה, אם אנחנו מסתכלים 30 שנה קדימה, זה 160 מיליארד שקל, ככה, בקטנה.

יוליה מלינובסקי: אז ברור שהכסף שמשקיעים לתשתיות זה גם חוזר אחר כך.

יוליה מלינובסקי: מאוד חשוב היה לנו, במסגרת החוק שאנחנו עבדנו עליו ביחד, זה גם לשמור על האינטרס של התעשייה הישראלית, של כוח האדם הישראלי, יש כבר אוניברסיטאות שפותחות פקולטות להנדסה כי אנחנו נצטרך הרבה מאוד מהנדסים לטובת הפרויקט הזה.

יוליה מלינובסקי: אז ברור שזה קטר כלכלי של מדינת ישראל להרבה שנים קדימה.

יוליה מלינובסקי: אז שאלות ספציפיות, טכניות, כי אני מבינה את האינטרסים, אתה יודע, אם זה היה קורה בחולון גם אני הייתי ככה מסתכלת, אבל אנשי המקצוע לרשותכם לכל שאלה.

גל גרונר: אנחנו נמצאים פה בגן הכובשים.

גל גרונר: אני רוצה לראות לכם את המסלול שקבענו לכל אורך התוואי כדי שנראה את ההמשך.

גל גרונר: אנחנו עוברים מתחת לשוק, בתוך ה-TBM, מדברים על התחנה הבאה בכיכר דוד עם ממשק עם הקו הסגול המתוכנן.

גל גרונר: יש מרחק אפס בין שתי התחנות.

גל גרונר: בהמשך התוואי שנבקר בו, זה אזור הבימה, ברחבה.

גל גרונר: (בהמשך המסלול – כיכר מגן דוד)

גל גרונר: אנחנו נמצאים במקום הזה כאשר לאורך הרחוב מבוצע הקו הסגול כאשר התחנה שלו מתוכננת מצפון לצומת באזור שאתם רואים את שני הרציפים הירוקים, מצפון לצומת לכיוון צפון כאשר המטרו נמצא לאורך כל הקטע שהלכנו מתחת לשוק והתחנה שלו נמצאת מולנו, זה המיקום של התחנה.

גל גרונר: בצמידות ובממשק ישיר עם הקו הסגול מתוכננות כרגע מבחינה סטטוטורית שלוש יציאות, אחת, שתיים ושלוש, השלישית, יציאה A, פחות או יותר איפה שאנחנו עומדים עכשיו, זו היציאה השלישית כולל מעבר תת קרקעי מתחת לקו הסגול.

גל גרונר: המבנים באזור הזה אלה מבנים שסומנו להריסה כבר בתכנית מוקדמת יותר.

גל גרונר: מה שיהיה קודם, אנחנו נממש אותה כדי להרחיב את רצועת הדרך ולאפשר את הביצוע של התחנה.

גל גרונר: התחנה פה מתוכננת גם כתחנת cut and cover, אותו חפיר שאנחנו מבצעים עם שלביות ביצוע של חצי בוקס, חצי בוקס, כדי לאפשר את הגמישות הביצועית, לאפשר רצף של תנועה גם להולכי רגל, גם לרכב.

גל גרונר: כמובן שיהיו הפרעות למערכת, אבל נשתדל שזה יהיה במינימום האפשרי.

גל גרונר: העומק של התוואי פה הוא סדר גודל של 35-32 מטר, זה העומק מתחת לפני הקרקע.

גל גרונר: בגלל הגודל של תחנות המטרו העומק המינימלי, אם לא היו תשתיות, לא הייתה אף בעיה, הוא עומק גם הוא בכל מקרה של 30 מטר.

גל גרונר: בגלל המערכות שצריכות להיכנס לתחנה, בגלל כמות הנוסעים של התחנות, אז בכל מקרה הגודל או העומק של התחנה הוא 30 מטר.

גל גרונר: אנחנו פה פחות או יותר כבר בגובה המינימלי שאנחנו יכולים או צריכים להיות.

אופיר אקוניס: מה עומד להריסה?

גל גרונר: כל הרצף של המבנים פה, שרואים אותם מכיוון המבנים של - - -

רון כץ: אבל זה כבר היה מסומן להריסה, כבר בתכנית אחרת זה היה.

מוסי רז: זה הצד המערבי של הרחוב?

גל גרונר: הצד המערבי, כן.

אופיר אקוניס: של המלך ג'ורג'?

גל גרונר: כן.

גל גרונר: המבנים האלה, אמרתי, היו מסומנים להריסה בתכנית מאושרת של עיריית תל אביב כדי להרחיב את הדרך ואנחנו התלבשנו על זה.

גל גרונר: בגלל זה לא הלכנו לתחנה בצד הזה כדי לא להרוס מבנים נוספים מעבר למבנים שהיו מסומנים כבר להריסה בתכנית אחרת.

אופיר אקוניס: אין שם שום בניין לשימור?

גל גרונר: יש מבנים לשימור.

גל גרונר: כשעשינו סקר של תיק תיעוד למבנים פה בפינה, אלה המבנים הפינתיים האלה.

גל גרונר: ההמלצה של התכנית להרוס מבנה אחד שהיה מיועד לשימוש, עשינו עליו תיק תיעוד, זה נמצא כחלק מההתנגדויות בוועדה, אבל כל התהליך הסטטוטורי דן בנושא הזה, הסברנו גם חלופות למה לא הייתה לנו ברירה, למה העדפנו את הדופן הזאת, למה החשיבות של היציאה הזאת.

אופיר אקוניס: למה שלא תזיזו אותו כמו בשרונה?

גל גרונר: עוד הפעם, השאלה אם יש לזה ערך או אין לזה ערך.

גל גרונר: כמובן שזה יושלם בתיק תיעוד המשלים שעושים בדרך כלל בהליך המפורט שעושים בדרך כלל בתהליך סטטוטורי לשלב הבא.

גל גרונר: כרגע זה תיק תיעוד מקדים מה שנקרא על ידי יועצי שימור.

אופיר אקוניס: אני מחדד.

אופיר אקוניס: קודם דיברנו על שטח ציבורי ירוק, ההפקעות של רכוש פרטי, אני מניח שהרכוש הזה הוא משנות ה-40, פחות או יותר, בין 20 ל-40, מרכז בעלי מלאכה בהתפשטות של תל אביב מנחלת בנימין צפונה, זה דבר שכבר קיים בחוקים אחרים וחוק המטרו לא נוגע בזה.

אופיר אקוניס: אין שום סעיף בזה.

רון כץ: לא.

יוליה מלינובסקי: כל תהליכי התכנון מתבצעים לפי החקיקה הקיימת, אנחנו בוועדה לא הייתה לנו לא סמכות וגם לא רצון להיכנס לזה, וגם לא יכולנו.

יוליה מלינובסקי: אנחנו בחוק המטרו התעסקנו יותר ברגולציה של גופים ממשלתיים או עיריות או כל מיני גופים אחרים.

יוליה מלינובסקי: הליך ההפקעות, התנגדויות, פיצויים, זה בחקיקה הקיימת וזה יילך לפי הספר וזה ההליך הקיים.

יוליה מלינובסקי: גם עכשיו יש חוקרת ששם מגישים התנגדויות והם דנים על זה לפי הספר.

יוליה מלינובסקי: אנחנו בכוונה תחילה לא רצינו להיכנס לזה כי גם אין לנו סמכות.

יוליה מלינובסקי: זה גם בניגוד לחוק, כי יש חקיקה אחרת וגופים אחרים שהם בסמכות לטפל בכל הנושאים האלה, שזה מאוד חשוב אגב, כי חייבים לתת פה מענה לצרכים של הציבור, לרכוש פרטי, אבל בסוף נגיע לאיזון.

יוליה מלינובסקי: מה שכן חשוב לי לציין, וגם לזה נתנו יד בדיוני הוועדה, זה התחנות.

יוליה מלינובסקי: אני לא יודעת אם התחנה הזאת ספציפית תהיה רלוונטית, אבל זה חשוב שאנחנו כולנו נבין את זה, תחנת מטרו זה לא רק תחנה שאנשים באים, נוסעים ועוזבים, זה גם סוג של מרכז מסחרי קטן, או גדול, לפי הגודל, גם יש היבטים נוספים, זה יכול להיות מקלט.

יוליה מלינובסקי: אין מה לעשות, אנחנו לא שווייץ וזה חשוב מאוד, בכל העולם תחנות המטרו משמשות גם כמקלטים לציבור הרחב ולהרבה מאוד אנשים, וגם לזה אנחנו התייחסנו, ובהמשך, חברי הכנסת, אנחנו נדבר על זה, לא פה כרגע.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת זה הנושא של ריבוי שימושים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו גם התייחסנו בתוואי המטרו לנושא הנדל"ני לציבור, יש שם סעיף מאוד חשוב שייתן מענה כי הציבור בסוף פה משלם מחיר והציבור חייב לקבל תמורה.

יוליה מלינובסקי: התמורה תהיה בנדל"ן, יהיו בניינים מעל תחנות המטרו, במיוחד בתל אביב.

רון כץ: זו התחנה, גם בתחנה הזאת.

רון כץ: לא בכל התחנות.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת זה יכול לתת מענה, לא בכל התחנות, אבל זה ייתן מענה גם לזוגות צעירים, כי אלה יהיו דירות בסגנון מסוים, גם למשרדים.

יוליה מלינובסקי: יכול להיות מצב שיהיה תחנת מטרו, מרכז מסחרי ודיור, ריבוי שימושים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו גם עשינו משהו, בגלל שהציבור משלם אנחנו נתנו גם חלק מהקרקעות, גם של המדינה וגם הקרקעות הפרטיות, יילכו אחר כך בהפקעות לדיור.

יוליה מלינובסקי: אני לא זוכרת מספר, לדעתי 30% יילך לדיור.

יוליה מלינובסקי: המדינה בסופו של דבר שמה יד לכיס, במקום לקחת הכול לצרכים שלה ולעשות מה שבא להם אנחנו מתחייבים ש-30% יילך לציבור, לדיור בר השגה, למעונות סטודנטים, לשכירות לטווח ארוך.

לדיור רגיל המדינה תעשה - - -

יוליה מלינובסקי: לא, דיור במובן של דיור בר השגה, בדיוק כמו שחבר הכנסת אשר אמר.

יוליה מלינובסקי: זה בחוק, אנחנו הכנסנו וזה חידוש מאוד רציני.

יוליה מלינובסקי: צריך להבין, זה ישנה במשך השנים את הרגלי הצריכה, הרגלי התעסוקה.

יוליה מלינובסקי: למשל אם זה בניין שהוא גם מסחר, גם משרדים ואחר כך מגורים זה ישנה את ההרגלים של הציבור הישראלי.

זה עירוב שימושים.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת אשר הוא חבר מאוד פעיל בוועדה, הוא היה ראש עיר, הוא מבין את העניין.

יוליה מלינובסקי: אני התייעצתי איתו המון, יש נושאים בכנסת שלא הכול פוליטיקה, מצוין.

יוליה מלינובסקי: אז צריך להבין את חשיבות העניין לטווח הארוך, בגלל זה אנחנו משקיעים בפרויקט הזה.

יוליה מלינובסקי: (בהמשך הסיור – נסיעה באוטובוס ותחנת הבימה)

מאיר שמרה: אנחנו נגיע לתחנת הבימה, שכמו שהסברנו קודם, מתודולוגיית הביצוע היא שונה מ-cut and cover, cut and cover זה כשאתה פותח את הכביש ולמעשה מבצע חפירה עם קירות שמדפנים ואז עושים קרקעית ו- stratum ומבצעים את התחנה.

מאיר שמרה: התחנה שבהבימה, מכל מיני סיבות שירחיבו בהמשך, מתבצעת בשיטה אחרת.

מאיר שמרה: אנחנו לא נרד מהאוטובוס, תצטרכו לראות מפה מכיוון שאנחנו במגבלת זמן וגל יסביר לכם את זה מפה.

גל גרונר: אתם רואים כמה הרחוב הוא צר, כמה אין לנו רוחב לתחנה, עם כל המורכבות, ופה אנחנו צריכים לייצר את ה- cut and coverלתחנה.

גל גרונר: אנחנו ממשיכים פחות או יותר עם התוואי של המטרו לכיוון הבימה.

גל גרונר: מה שחשוב להבין זה כמות התשתיות העירוניות שנידרש לטפל כשעושים חפירה ב-cut and cover, ממערכות מים, ביוב, חשמל, תקשורת, כדי שתבינו את המורכבות של ביצוע כזה עם חשיבות גם לנסות להקדים את ההעתקה או הפינוי של התשתיות כדי שכשהקבלנים יגיעו הם לא יתעסקו או יתעסקו עם מינימום של העתקת תשתיות.

אופיר אקוניס: אז כל זה מתחת זה מטרו?

אופיר אקוניס: ואז פונה ימינה בבן ציון?

גל גרונר: כן.

גל גרונר: על מנת להימנע מהריסה של מבנים יש לתחנה מספר יציאות כאשר יש יציאה גם באזור הזה של המסעדה שאנחנו נמצאים לידה, גם יציאה לכיוון הרחבה של הבימה וגם חיבור כמובן עם הקו הירוק, שזה החיבור אחד החשובים בממשקים בין המטרו לרק"ל.

גל גרונר: התחנה הזאת מבוצעת בכרייה, במפרדה שקיימת יהיה פיר שממנו יבנו את המבנה של התחנה.

גל גרונר: מבחינה סטטוטורית יש גמישות, אנחנו ביקשנו שמבנה התחנה יהיה במרחב של רחבת הבימה, זו גמישות סטטוטורית שביקשנו מהוות"ל במסגרת התכניות הסטטוטוריות.

תמי בולר: אנחנו נמצאים כאן בתחנת הבימה, אתם רואים כאן את כיכר הבימה.

תמי בולר: זו התחנה שגל הסביר שאנחנו נעשה אותה בכרייה, אנחנו לוקחים את השטח של שדרות רוטשילד פה בפינה, זה יהיה פיר השילוח שלנו ואנחנו נבנה את התחנה הזאת מתת הקרקע, מכיוון שיש פה רבה מבנים לשימור, זה כל האזור של העיר הלבנה של תל אביב שהיא מוגנת על ידי אונסק"ו.

תמי בולר: יש פה גם עצים, הפיקוסים הם גם עצים לשימור, אבל יש גם מבנים לשימור, לכן התחנה הזאת תיעשה בשיטת כרייה מתת הקרקע.

תמי בולר: פיר הכניסה משדרות רוטשילד יהיה בסופו של דבר הכניסה הראשית לתחנה.

תמי בולר: תהיה כאן כניסה משדרות בן ציון.

תמי בולר: יש לנו אפשרות שגם תהיה כניסה מהאזור של רחבת הבימה, להשתמש כבר בכל החניות התת קרקעיות, יש לנו אפשרות כזאת בתכנית ואנחנו נבחן את זה בשלב התכנון המפורט יחד עם עיריית תל אביב, שהציעו לנו בעצם את הרעיון הזה, להשתמש כבר בחניות שקיימות בכל תת הקרקע.

תמי בולר: וכמו שאמרתי באוטובוס בהתחלה בבוקר, יהיה לנו כאן ממשק עם תחנת קפלן של הקו הירוק, יהיה כאן ממשק תת קרקעי, הנוסעים לא יצטרכו לעלות למעלה למדרכה וללכת ברגל, אלא כמו שאנחנו מכירים מחוץ לארץ, המעברים פה הם תת קרקעיים.

תמי בולר: זו תחנה מאוד מאוד חשובה.

תמי בולר: תחנת קפלן היא גם תת קרקעית, שתי התחנות הן תת קרקעיות.

תמי בולר: הקו הירוק הוא כולו על קרקעי למעט ארבעה וחצי קילומטרים בתל אביב, שהתחנה הזאת כלולה.

תמי בולר: אז בעצם יש כאן מעבר של שתי תחנות תת קרקעיות.

תמי בולר: אנחנו מדברים על הבימה, אזור תרבות ארצי, אז מאוד היה לנו חשוב שתהיה לנו כאן תחנה, שאנשים יגיעו למטרו ליהנות מתרבות במטרופולין.

תמי בולר: אנחנו נכנסים לשדרות רוטשילד ואנחנו הולכים לראות תחנה של הקו האדום.

תמי בולר: אני גם רוצה להזכיר עוד משהו, ב-23 ביוני יש לנו כנס של המטרו, כל חברי הוועדה מוזמנים כמובן.

תמי בולר: חברי הכנסת מוזמנים וכל הוועדה, אני אוודא שכולכם תקבלו הזמנה, אתם מוזמנים ליהנות מהרצאות, הכנס יהיה במעמד נשיא המדינה, שר האוצר ושרת התחבורה.

שאלה.

הסברת כאן למה בהבימה הולכים לא ב- cut and coverאלא בחפירה מהצד, כדי לא לפגוע בשימור וכו'.

האם השיקול הזה נעשה גם במקומות שזה לא לשימור, אבל פחות בעיה של תנועה.

למשל בשוק הכרמל, מקום, או דברים כאלה, או שבגלל העלויות התקציביות אתם משתמשים בזה רק כשאין ברירה?

תמי בולר: יש לנו בקו M2 תשע תחנות שהן בשיטת כרייה.

תמי בולר: השיקול היה אורבני והנדסי גם.

תמי בולר: יש לנו אזורים שראינו שיש כל כך הרבה מבנים להריסה שזה מאוד מאוד קשה.

תמי בולר: יש לנו שתי תחנות בגבעתיים ששתיהן עם גמישות תכנונית, זאת אומרת אנחנו תכננו אותן בשיטת כרייה, יש לנו קו כחול רחב, במידה שתהיה אפשרות, יש לנו כמובן גם בגבעתיים, ושתי התחנות בבני ברק הן גם בשיטת כרייה כי כמות ההריסות שם, לפי מה שבדקנו, זה פשוט לא היה קורה.

קריאה: כמו שאתה יודע, הם בונים שם הרבה.

כמות הנפשות על כל בניין זה הרבה פיצויים.

תמי בולר: בדיוק, כל בניין של חמש קומות.

תמי בולר: בקיצור, יש לנו גם בבני ברק וגם בגבעתיים וגם בפתח תקווה תחנות בשיטת כרייה.

כלומר בתל אביב המקום היחיד זה כאן?

תמי בולר: בתל אביב רק התחנה הזאת, יש פה מבנים לשימור ועצים.

מאיר שמרה: אגב, בקינג ג'ורג' עיריית תל אביב לא רצתה שאנחנו נשאיר את זה, הם רוצים להפוך את זה למדרחוב עירוני, זו הייתה תכנית קודמת.

תמי בולר: השיקול היה גם לרוחב הרחוב.

תמי בולר: כמו שראיתם, למשל בקינג ג'ורג' יש בקושי מסלול נסיעה לכל כיוון ולכן שם לא הייתה לנו אפשרות, ובתיאום עם עיריית תל אביב אנחנו הצענו באיזה שהוא שלב לעשות שם תחנה בכרייה בקינג ג'ורג'.

תמי בולר: בסופו של דבר העירייה העדיפה ללכת על התכנית שאמרנו, כבר התכנית משנות ה-60 סימנה את המבנים האלה להריסה כדי להרחיב את הרחוב.

תמי בולר: אנחנו בתיאום איתם.

הם סימנו כבר להפקעות?

תמי בולר: הם סומנו כבר בתכנית מאושרת, אנחנו בסופו של דבר נעשה את ההפקעה כי זה לא קרה, אבל המחשבה של העירייה הייתה לעשות שם איזה שהיא פיאצה עירונית, מקום התרחשות, לאו דווקא בנייה מסיבית, אלא כן שטח ציבורי.

תמי בולר: אנחנו עכשיו הגענו לתחנה של הקו האדום ואנחנו יורדים כדי לראות תחנה של הקו האדום שכבר מוכנה כמעט לגמרי.

תמי בולר: (בהמשך הסיור – תחנת אלנבי)

שמעון פודו: צהריים טובים לכולם.

שמעון פודו: אני שמעון פודו מחברת נת"ע, מנהל אגף בחברה, אני אחראי בין היתר על תחנת אלנבי שאתם נמצאים פה היום.

שמעון פודו: קודם כל ברוך הבא לתחנה.

שמעון פודו: אני אתן לכם קצת רקע קצר על הקו לפני שנצלול למה קורה בתחנה עצמה.

שמעון פודו: מדובר על קו של 24 קילומטר, 12 קילומטר מתוך הקו הם בתת הקרקע במנהרה שאנחנו נראה למטה.

שמעון פודו: בקו הזה יש 34 תחנות, מתוכן עשר תחנות הן תת קרקעיות.

שמעון פודו: אלנבי זו התחנה התת קרקעית המערבית.

שמעון פודו: בקו מתוכננות לפעול 90 קרונות, שזה 45 רכבות.

שמעון פודו: הקו מתחיל בדפו בפתח תקווה, קרית אריה, עובר דרך תחנת אם המושבות, יורד לתת הקרקע, נכנס לבני ברק, רמת גן, תל אביב, בת ים.

שמעון פודו: יוצאים מתחת לקרקע בתחנת אליפלט ועולים מעל הקרקע ולהמשך תל אביב לכיוון בת ים.

שמעון פודו: תחנת אלנבי, אתם ירדתם מכניסה מספר 1, הכניסה הצפונית של התחנה, בתחנה הזו יש שלוש כניסות, 1, 2, 3.

שמעון פודו: כניסה 2 היא כניסה נגישה, ממקווה ישראל.

נגישה זה אומר מעלית?

שמעון פודו: מעלית.

בשתיים האחרות רק דרגנועים?

שמעון פודו: בשתיים האחרות זה רק דרגנועים, כן.

שמעון פודו: בתוך התחנה יש ארבע מעליות בוקס שמובילות ממפלס הכרטוס אל מפלס הרציף ועוד מעלית אחת בכניסה 2, סך הכול חמש מעליות.

שמעון פודו: זה משתנה בין תחנה לתחנה.

שמעון פודו: אז נכנסנו לתחנה דרך כניסה מספר 1, הגענו למפלס הכרטוס של התחנה.

שמעון פודו: מפלס הכרטוס מחולק באזור ציבורי, שהוא אזור ללא תשלום, זאת אומרת מישהו שמגיע מרחוב הרכבת, בצלאל יפה, יורד גשם או חם לו או לא יודע מה, הוא יכול לרדת ולחצות דרך התחנה לרחוב אלנבי שנמצא מערבית אלינו.

שמעון פודו: מי שיקנה כרטיס ורוצה לנסוע בקו השל הרכבת יכול לקנות כרטיס באמצעות כל אחד מהאמצעים הדיגיטליים שיש היום, הוא יכול לרכוש בעמדות הכרטוס כאן כרטיסים, תהיה פה עמדת מודיעין והכוונה, ולהיכנס דרך הוולידטורים לאזור בתשלום.

מה עם נושא שמירה ואבטחה?

ברק"ל, לא במטרו.

שמעון פודו: יש חטיבה שלמה שמתעסקת בנושא הביטחון והאבטחה.

מתי התחנה הזאת הולכת להיות פעילה?

שמעון פודו: זה אוטוטו, בנובמבר ייפתח.

יהיו מאבטחים?

יוליה מלינובסקי: כן.

יוליה מלינובסקי: יש תחנות פתוחות ויש תחנות עם אבטחה.

שמעון פודו: קודם כל חשוב שתבינו ותכירו, בתחנה הזו יש אמצעים מאוד מאוד משוכללים, היא מרושתת מצלמות.

שמעון פודו: כל דלת שפותחים, מנהל התחנה שיושב בחדר הזה יודע על כל דלת שהיא נפתחת.

שמעון פודו: או אם יש מנורה שרופה.

שמעון פודו: זאת אומרת האמצעים הטכנולוגיים שהושקעו בפרויקט הזה הם באמת משוכללים מאוד.

שמעון פודו: הגענו לאזור הכרטוס.

שמעון פודו: באזור הכרטוס יש שלושה דרגנועים שמובילים מקומת הכרטוס לקומת הרציף למטה, בעצם מדלגים על הקומה הטכנית שהיא הריאות של התחנה, כל החדרים הטכניים, חדרי תקשורת, חדרי חשמל, אמצעי המיזוג שאתם תראו תיכף בסיור, נמצאים בקומה הטכנית, ומגיעים לקומת הרציף לעלות על הרכבת.

שמעון פודו: אם אין שאלות נתחיל בסיור.

הכרטוס, אנחנו באנו משם, בתחנה הנגישה, עוד לא פגשנו את הדברים הללו.

מה המסלול משם?

זה יותר ארוך מכאן?

שמעון פודו: המסלול משם, אתה בעצם מגיע לכאן וכאן אתה נכנס לאזור בתשלום.

ואז אני חוזר חזרה כדי לרדת ב - - -

אופיר אקוניס: אתה הולך לרציף.

שמעון פודו: ואז אתה הולך לרציף, או באמצעות המעליות, או באמצעות הדרגנועים.

פה יש קצת סיבוב מיותר.

אופיר אקוניס: למה באמת זה ככה?

כנראה שאין ברירה.

שאלה.

נושאים מסחריים יהיו פה?

מאיר שמרה: כרגע לא מתוכננים.

זו גם סוגיה שהייתה על השולחן.

שמעון פודו: שאלו פה על זמני נסיעה.

שמעון פודו: זמני נסיעה של רכבת בשעות השיא, כל שלוש וחצי דקות תהיה רכבת.

דובר: כמה זמן היא עושה את המסלול?

שמעון פודו: זה אני לא יודע להגיד.

שמעון פודו: עכשיו אנחנו נרד לקומה הטכנית.

מאיר שמרה: יוליה, אנחנו נעשה סיור לראות את המערכות, כי כל התשתיות של מטרו זה לא רק רציף, אלא זה מערכות תומכות שהן טכנולוגיה.

מאיר שמרה: כדאי לראות את המורכבות, זה אלפי מערכות שמדברות אחת עם השנייה.

יוליה מלינובסקי: מי חברת הביצוע של הדבר הזה פה?

מאיר שמרה: עשרות חברות, זה חלק מהבעיה, אבל זה מה שהיה פה ברמה האסטרטגית.

מאיר שמרה: יש קבלני ביצוע, יש קבלני מערכות.

מאיר שמרה: קבלני מערכות יש תתי קבלנים.

שמעון פודו: השלד בכלל בפרויקט חולק בין שתי חברות שזה דניה סיבוס עם שותפה סינית וסולל בונה עם שותפה סינית.

שמעון פודו: בתחנה הזו הספציפית בנתה את השלד חברת סולל בונה ואלקטרה דנקו, גם באמצעות קבלנים ממונים.

אופיר אקוניס: כמה אנשים נכנסים במתחם הקרקעי פה?

שמעון פודו: כל תחנה כזו תת קרקעית מוגדרת תחנה אב"חית, בשעת צורך בחירום יכולים להיכנס לתחנה הזאת כ-3,000 אנשים.

יוליה מלינובסקי: שאלה קודמת, איפה משרד האוצר?

יוליה מלינובסקי: הפקת לקחים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו שמענו עכשיו שאת התחנה הזאת ספציפית בנו אין ספור קבלנים.

יחד שבטי ישראל.

יוליה מלינובסקי: בדיוק, אפילו יותר מדי.

יוליה מלינובסקי: אנחנו חושבים, דיברנו על זה, לשנות שיטה, שזה יהיה הרבה יותר מסודר, אז שאלנו האם יש הפקת לקחים, שמענו שכן, אני רוצה לשמוע את זה מכם.

מאיר שמרה: כן, יש הפקת לקחים.

מאיר שמרה: היה תהליך מוסדר בחברת נת"ע שהוביל אותו המנכ"ל, שבו אספנו את כל הלקחים, זה תהליך שהתבצע כבר לפני שנה, עם מסמך.

מאיר שמרה: יוליה, אם תרצי לראות אותו, בשמחה.

מאיר שמרה: המסמך אוסף את כל הלקחים לא רק במובן של ריבוי קבלנים, אלא דברים אחרים שנעשו פה שמהם אפשר היה להפיק לקחים.

מאיר שמרה: כבר עכשיו אנחנו בתהליך של בחירת מתכננים, חברות ניהול וכו'.

מאיר שמרה: כחלק מהפקת הלקחים שינינו את אסטרטגיית המכרוז שם, שינינו את השיטה.

מאיר שמרה: לצורך העניין אנחנו רואים את החשיבות של התפעול מהיום הראשון ולא באמצע הפרויקט נזכרים בו.

יוליה מלינובסקי: אנחנו צריכים שלכל דבר יהיה אבא ואמא מהתחלה עד הסוף.

מאיר שמרה: כן, זה בדיוק מה שנעשה פה.

מאיר שמרה: אני חושב שהיתרון היחסי של נת"ע זה לראות בהסתכלות לאחור מה היה נכון, מה לא נכון, ללמוד מהטעויות, וחלק ממה שאנחנו עושים זה גם ללמוד מטעויות של אחרים.

מאיר שמרה: כשאנחנו נוסעים, אפרופו, לראות במקומות אחרים, ולא שעשינו את זה הרבה, לצערי, בגלל הקורונה, אז זה לראות בעיניים ולשמוע גופים שיש להם ניסיון מצטבר של שנים עם טעויות שהם עשו רק לאחרונה.

מאיר שמרה: אנחנו נעשה את הטעויות שלנו, זה בסדר, אבל לפחות לא נחזור על טעויות של אחרים.

בסוף אתה יודע שמי שקובע בעניין הזה בסוף זה אמנם משרד האוצר, אבל זה יותר החשכ"ל.

מאיר שמרה: החשכ"ל, אגב, הוא חלק מהמערכת שלנו, אנחנו לא גוף זר.

אליה כץ: אנחנו בחוק המטרו קבענו מנגנון אחר שהוא מעבר, שזה למעשה ועדת המטרו, רשות המטרו שאושרה בחוק, שהיא תקום בקרוב והיא תהיה אחראית על אישור כל ההתקשרויות של המדינה מול החברה המבצעת, מול נת"ע, והיא גם תקבע מה תהיה אסטרטגיית הרכש של הפרויקט הזה כשלנגד עיני הוועדה, לנגד עיני הרשות, יהיה גם הפרויקט האדום, מה הלקחים שלו, אבל גם יהיה הקו הירוק והסגול, כשהקו הסגול זה קו שנחתם ההסכם עם זכיינית רק בשבוע האחרון והקו הירוק ייחתם השבוע.

אליה כץ: כבר הצטברו לקחים גם מהירוק מהסגול, כמובן יש את הלקחים של ירושלים והעולם.

אליה כץ: כבר נצברת תשתית ידע יפה במדינה סביב הדבר הזה.

באדום לבד יש לך כמה שנים של יתרונות מהוויכוחים האלה.

אופיר אקוניס: ברור, חד וחלק.

זה הלקח שיש משם.

יוליה מלינובסקי: המסר שלנו, גם להעביר לרשות המטרו, שאנחנו מאוד רוצים שכמה יותר זכיינים יהיו חברות ישראליות, זה גם ייתן לנו אפשרות לצבור טכנולוגיות, שאנחנו נדע בעצמנו לבצע דברים.

יוליה מלינובסקי: כמובן ברור לנו שיהיו דברים שאי אפשר להביא את זה מחו"ל, אבל כמובן תעשייה ישראלית, אם אפשר לייצר את זה בארץ, איזה שהוא בורג, שיהיה בורג במפעל בשדרות.

אופיר אקוניס: כל הטכנולוגיות את יכולה בבעלות ישראלית, אני לא מדבר על החפירה עצמה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו דיברנו על זה בדיונים, מטרו זה לא רק הדברים הבומבסטיים, זה גם הרבה דברים מסביב.

יוליה מלינובסקי: אז אם אפשר להביא את הבורג הזה מסין או שאפשר להביא אותו ממפעל בשדרות, אז עדיף לעשות את זה בשדרות.

אופיר אקוניס: נכון, חד וחלק.

יוליה מלינובסקי: זה גם כן מחזק את התעשייה הישראלית וגם ייתן לנו אפשרות ללמוד ולאמץ טכנולוגיות שאולי אין לנו או שלא השתמשנו בהן.

יוליה מלינובסקי: אנחנו דיברנו על זה רבות.

יוליה מלינובסקי: אני מבינה שיש לזה עלויות, אנחנו דיברנו על רכש גומלין מחו"ל בחוק המטרו, אבל שוב פעם אני פונה ומבקשת, ואני חושבת שזה יהיה על דעת כל חברי הכנסת, הפרויקט הזה יעלה למדינת ישראל ולאזרחיה המון כסף, הכסף הזה צריך להישאר ברובו פה ולמנף את התשואה פה, במשכורות, בתעשייה ודברים כאלה.

יוליה מלינובסקי: זה המסר שלנו.

יוליה מלינובסקי: ולגבי המסמך שאתה דיברת עליו, תעביר את זה לוועדה.

יוליה מלינובסקי: תודה.

שמעון פודו: שאלו על הצבע, למה הצבע של התחנה הוא כתום.

שמעון פודו: חשוב שתדעו, לא ציינתי את זה מקודם, לכל תחנה יש את הצבע שלה.

שמעון פודו: העיקרון המנחה, אם ילד או אמא שואלת את הילד שלה באיזה תחנה הוא נמצא, הוא יכול להגיד בתחנה הכתומה ואמא יכולה לדעת שהוא בתחנת אלנבי.

שמעון פודו: צבע טורקיז, היא תדע שהוא בתחנת קרליבך הצמודה.

שמעון פודו: שאלו על תחנה אב"חית.

שמעון פודו: זו מערכת תיבת נח שביצעה חברה בבעלות גרמנית.

שמעון פודו: יש שם חדר אוויר צח ולחדר הזה נכנס אוויר נקי.

שמעון פודו: בשעת מעשה, כאשר מפעילים את המסננים, האוויר עובר דרך המסננים, באמצעות המפוחים הוא מגיע ליחידות טיהור אוויר בהמשך ומפוזר לכל התחנה.

שמעון פודו: זה מה שקורה בתרחיש אב"חי.

שמעון פודו: זה מה שיש בחדרים האלה.

מוסי רז: מה עם קליטת סלולרית?

שמעון פודו: קליטה סלולרית - - -

מוסי רז: יש עכשיו?

שמעון פודו: עכשיו לא, עכשיו יש כאן כרגע wifi, אבל קליטה סלולרית באמצעות - - - חדר איתות, שזה הלב הפועם של כל תחנה.

שמעון פודו: בכל תחנה יש חדר איתות.

שמעון פודו: חדר איתות זה כמו מבנה שו"ב ברכבת ישראל, יושב בכל תחנה, זה החדר הכי רגיש בתחנה וזה חדר תקשורת, שליטה ובקרה על כל המחשבים.

יוליה מלינובסקי: הוא יהיה מאובטח בנפרד.

שמעון פודו: הוא מאובטח, הוא בנעילה מיוחדת שהיא אקסטרה לנעילה.

יוליה מלינובסקי: זו מערכת רצינית מאוד.

שמעון פודו: הגענו לקומת הרציף.

שמעון פודו: יש לנו פה דלתות מסך.

שמעון פודו: הרכבת עוצרת בדיוק רב של שני מילימטרים, אם היא לא שני מילימטרים הדלת לא תיפתח.

שמעון פודו: שני מילימטרים, דלת נפתחת ורק אז נוסע יכול להיכנס.

שמעון פודו: יש לזה המון יתרונות, חלקם בטיחותיים, חלקם על שמירה על האנרגיה של תחנה, שהאוויר לא זולג החוצה.

אופיר אקוניס: הדלתות הן דיגיטליות?

שמעון פודו: הדלתות נפתחות באופן אוטומטי, הכול באופן אוטומטי.

שמעון פודו: גם הרכבת נוסעת באופן אוטומטי, הנהג נמצא שם לבקרה בלבד.

שמעון פודו: מאחורי החיפויים האלה נמצא תא פיצוץ.

שמעון פודו: מה היתרון שלו?

שמעון פודו: אם יש חפץ חשוד באמצעות רובוט מכניסים לתא הפיצוץ, לא צריך לעצור את התנועה, סוגרים את הדלת, יש שם דלת פלדה מאוד גדולה.

שמעון פודו: אם עד שעות הערב אף אחד לא התקשר לבקש את התיק שלו בחזרה, ואז מוודאים ומחזירים לו.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת לא צריך להשבית את כל התחנה.

שמעון פודו: לא משביתים את התחנה, עושים את זה באופן מבוקר בשעות הלילה, בשעות הערב, מה שיוגדר, ומתקדמים.

אודי עצמון: את זה יש בכל התחנות התת קרקעיות?

שמעון פודו: זה יש בכל התחנות הקרקעיות.

דוד יהלומי: מה קורה עם קווי האוטובוס ביום שהפרויקט הזה יאושר?

דוד יהלומי: איזה התאמות יעשו?

שמעון פודו: זה משרד התחבורה.

יוליה מלינובסקי: זה לא הוא.

מאיר שמרה: האדריכל של M2 יסביר קצת על ההבדל ברמת הניהול של התחנות והגודל בין המטרו, שזה אצלנו ואצלו, לבין מה שאתם רואים פה.

אסף ארמון: התחנה שאנחנו רואים כאן היום זו תחנת רק"ל שהאורך שלה הוא 80 מטר.

אסף ארמון: 80 מטר מקצה לקצה, אנחנו מדברים על הרציפים בלבד.

אסף ארמון: תחנות המטרו הן תחנות באורך של 130 מטר, מה שיש לו שתי משמעויות, א', התחנות שלנו ארוכות יותר, הקופסה של תחנת מטרו היא קופסה באורך של 170 מטר ולא באורך של כ-130 מטר כמו בתחנות הרק"ל.

אסף ארמון: אבל זה רק ההבדל הראשון.

אסף ארמון: אנחנו מדברים פה על תכנון של כל 90 שניות רכבת.

אסף ארמון: המון המון אנשים ייצאו פה בבת אחת, אנחנו מדברים על כ-1,200 איש שיכולים לעלות על כל רכבת.

אסף ארמון: מדובר פה על, לפחות אופציונלית, כמות גדולה מאוד של אנשים שתצא מפה.

ברוחב אין הבדל?

אסף ארמון: יש הבדל, זה יוצר גם הבדלים ברוחב, זה יוצר גם הבדלים כמובן בכמות הדרגנועים והמעליות שיש אצלנו בתחנות.

אסף ארמון: אנחנו צריכים להוסיף הרבה יותר.

אסף ארמון: בקומת הכרטוס שהיינו אנחנו צריכים הרבה יותר קווי שערים, אנחנו צריכים דרכי מילוט הרבה יותר רחבות מהתחנה, לתשתיות עוד לא הגעתי.

אסף ארמון: מה שראיתם למעלה בקומה הטכנית, זה יפה, זה גדול, אצלנו זה יהיה גדול יותר אפילו.

אגב, שירותים יש בכל קומה פה?

רון כץ: יש בקומה למעלה.

ופה?

רון כץ: לא.

אסף ארמון: כמות האנשים והאורך של התחנה יוצר גם הבדל בגובה הקומות.

אסף ארמון: אנחנו מנסים לייצר פה איזה שהיא תחושה שהיא נעימה יותר.

אסף ארמון: צריך להבין שאם אנחנו מדברים על גובה תקרה כזה ב-130 מטר זה לא אותו דבר גובה תקרה כזה ב-80 מטר, לכן אנחנו מדברים על קומות גבוהות יותר.

אסף ארמון: המכשור, זה בקומה הטכנית שלנו, הוא גדול משמעותית ממה שיש פה.

אסף ארמון: אנחנו מדברים פה על 4,000 מטר פרוגרמטית של מערכות טכניות, אפילו יותר, פר תחנה.

כמה יש פה, שהוא ההבדל?

אסף ארמון: זה משמעותית פחות.

חצי?

אסף ארמון: חצי פלוס, אבל מה שאנחנו רואים פה זה משמעותית פחות.

אסף ארמון: העומק של התחנות שלנו, כתוצאה מזה וכתוצאה מכל מה שאמרתי, הוא הרבה הרבה יותר גדול מהנדרש.

אסף ארמון: מה שראינו במערכות האוורור, אנחנו מדברים פה על פירי אוורור הרבה יותר משמעותיים שיוצאים החוצה, אנחנו מדברים פה על כ-80 מטר של פירים ושל אוויר שאנחנו צריכים לפנות אותו ולהכניס מבפנים החוצה.

אסף ארמון: זאת אומרת מדובר פה באמת ברמת האוורור וברמת מיזוג האוויר על מגה פרויקט.

אסף ארמון: גם ברמת חדרי החשמל, אנחנו צריכים הכול גדול יותר.

אסף ארמון: לכל דבר אנחנו צריכים כמו פה, רק פי שניים, שלושה, לפעמים אפילו ארבעה.

המנהרות עצמן, יש הבדל בין מטרו לבין זה?

רון כץ: כרגע לפי התכנית אנחנו מדברים על אותו גודל, אותו קוטר של מנהרה, זה תלוי איזה רכבת אתה בוחר, יש יותר צר, יותר רחב.

רון כץ: כרגע מה שהגדרנו בסטטוטוריקה זה אותו גודל, אותו רוחב.

בעולם יש הבדל בין הפירים של הרק"ל לבין הפירים של המטרו עצמו.

מאיר שמרה: לא, אין רק"ל תת קרקעי.

יש.

רון כץ: יש, אבל אין הרבה פרויקטים, ואנחנו מדברים על מערכת - - -

סביר להניח שזה יספיק.

מאיר שמרה: יעקב, קודם כל זה לא יהיה יותר גדול מהרק"ל.

מאיר שמרה: יכול להיות שזה יהיה יותר קטן, רוב הסיכויים שלא, אבל זה לא יהיה יותר גדול מהרק"ל, לא צריך.

יוליה מלינובסקי: אבל השאלה המרכזית פה, מה זה יכולות?

יוליה מלינובסקי: זה הכול עלויות.

יוליה מלינובסקי: מה שאתה מתכנן עכשיו, יש לזה עלויות, אם אתה אחר כך תחליט לשנות - - -

אופיר אקוניס: לא, אין לשנות, זה נגמר.

למטרו הזה זה לנצח.

מאיר שמרה: ברמה של התכנון נלקח בחשבון שהגודל המקסימלי לא יכול להיות יותר גדול מזה.

מאיר שמרה: מה שמוטמע כרגע בקו הכחול.

מאיר שמרה: אנחנו אומרים שמה שנעשה בקו הכחול זה כמו ברק"ל, זה מספיק טוב עבורנו, לא צריך יותר גדול מזה.

נכון, חשבתם, בדקתם, החלטתם.

מאיר שמרה: בדקנו את זה, יכול להיות שאנחנו נקטין את זה וזה מותר לנו לעשות.

מאיר שמרה: רק להקטין, לא הגדול.

יוליה מלינובסקי: אבל עוד נקודה שלא נגענו בה ודיברנו על זה רבות בוועדה, שזה פרויקט תשתיות, מנהרה של מטרו זה לא רק מטרו, זה גם סיבים אופטיים, זה קווי תקשורת, זה המון דברים מסביב בתוך המנהרה ובגלל זה יש שיתוף פעולה בין כל משרדי הממשלה וגם חברות פרטיות וזה מאוד חשוב.

יוליה מלינובסקי: אני שוב פעם מציינת את זה, צריך לראות במטרו לא רק כלי תחבורה, שזה הכי מרכזי, אלא שילוב של הדברים.

יוליה מלינובסקי: אני יודעת שהייתה בעיה עם משרד התקשורת, אני מקווה שזה סודר, אבל צריך לראות את השימוש במנהרות, זה לא של נת"ע או של פלוני אלמוני, השימוש במנהרות גם לדברים חברתיים חשובים כמו תקשורת וכמו – אנחנו עוד לא יודעים מה יהיה לנו בעוד 20 שנה, אבל לקחת את זה בחשבון, להשאיר מקומות, כי סביר להניח שהטכנולוגיה עוד תתפתח ויהיו דברים חדשים.

יוליה מלינובסקי: תיקחו מראש אקסטרות.

שמעון פודו: זה נושא אגב שנלקח בחשבון גם בקו האדום, בצדדים יש מה שנקרא מולטי טבולה, יש צינורות שמיועדים לתוואי עתידי, עם מחשבה לעתיד.

מוסי רז: בדיוק, כמו בבית, גם אם אתה לא עושה מזגן, אתה עושה הכנה למזגן.

יוליה מלינובסקי: בדיוק, אתה עושה הכנה.

חן זנדר: היה אמור להיות פה מנכ"ל נת"ע חיים גליק, הוא לא הגיע.

חן זנדר: אז אנחנו רוצים להבין, האם התחנה הזו צפויה להיפתח כמו לפי התכנון בנובמבר 2022?

חן זנדר: ובמידה שלא, אז לדעת אם זה מתוכנן.

מאיר שמרה: היא תיפתח, כן.

חן זנדר: נמצאים פה מנציגים ממשרד התחבורה שמטילים בזה ספק.

חן זנדר: יש לא מעט אנשים שמטילים בזה ספק.

מאיר שמרה: אני אגיד ככה, המטרה של הסיור הזה, זה סיור על המטרו, לקו האדום יש את המקום ואת הכבוד שלו.

מאיר שמרה: חיים, לצערי, לא יכול היה להיות פה, אני בטוח שאם הוא היה פה הוא יכול היה לענות לך באריכות.

מאיר שמרה: תכנית העבודה של החברה היא לפתוח את הקו בזמן.

מאיר שמרה: להיכנס לפרטים כרגע איך זה קורה לא זה המקום, וגם שמעון לא מוסמך לדבר.

מאיר שמרה: יש תכנית עבודה, משרד התחבורה יודע, אני לא רוצה להיכנס לזה כרגע כי זו לא המטרה של הסיור הזה, אבל התחנה הזאת בוודאי תהיה זאת שתיפתח ביחד עם הקו.

מאיר שמרה: אין שום כוונה לפתוח תחנה אחרת ולא את התחנה הזאת.

מאיר שמרה: שמעון, נסתפק בזה, אנחנו לא יודעים להגיד יותר מזה.

חן זנדר: מה התכנית?

מאיר שמרה: תכנית העבודה היא לפתוח את זה בנובמבר השנה.

חן זנדר: זה חצי שנה מעכשיו.

מאיר שמרה: כן.

חן זנדר: רק אפשר לדעת מה קורה בחצי השנה הזה לפחות בתחנה הזו?

חן זנדר: מה מבצעים פה, מה עוד נשאר?

שמעון פודו: בתחנה הזו אנחנו בשלבים מאוד סופיים של הבדיקות בתחנה, אישורים מרשויות, מכיבוי אש, משטרה, אוספים מסמכים אחרונים ממש בשביל לקבל אישור אכלוס לתחנה.

חן זנדר: ומה החסמים שעומדים בפניכם?

שמעון פודו: כרגע פה אין לנו, התחנה הזאת מבחינתנו היא על המסלול הבטוח.

שמעון פודו: התחנה הזאת תהיה מוכנה במיליון אחוז ביעד שלה.

חן זנדר: חצי שנה מעכשיו אנחנו נוכל לעלות פה על הרכבת הקלה?

שמעון פודו: בעזרת ה', כן.

יוליה מלינובסקי: אנחנו חייבים לסיים, תודה.