ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 273, 2022-05-23 12:07

אוסאמה סעדי: צוהריים טובים.

אוסאמה סעדי: אנחנו מחדשים את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אוסאמה סעדי: היום 23 במאי 2022.

אוסאמה סעדי: בבוקר סיימנו את כל צווי הקנסות, העיריות – חוקי העזר.

אוסאמה סעדי: עכשיו אנחנו דנים בצווים, צו המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות.

אוסאמה סעדי: יש לנו כמה צווים כאלה בעניין נוטריונים, בעניין רשות התעופה אזרחות, וחוק הפיקוח על מצרכים ושירותים.

אוסאמה סעדי: אני עובד עם המרכז הזה בשיתוף פעולה ועשינו כמה מהלכים ביחד וכמה חוקים ביחד, ואני יודע שאתם עושים עבודה לגבות חובות למדינה.

אוסאמה סעדי: השאלה הכללית שגם היועץ המשפטי של הוועדה אלעזר העלה היא, למה בכל פעם צריך לבוא גם לשר המשפטים ואחרי זה גם למשרדים הנוגעים בדבר, למשרד המשפטים, לוועדת החוקה, לאישור, כדי לגבות חובות של המדינה עם כל הזרועות של המדינה?

אוסאמה סעדי: זו שאלה כללית שאנחנו מעלים.

אוסאמה סעדי: לא ניתן לה תשובה היום, אבל צריך לחשוב בכיוון זה שכל חובות המדינה לזרועות המדינה, אם יש חובות, אוטומטית – זה טוב שיש לנו פיקוח, אני לא מתלונן, זה טוב שזה מגיע לוועדת החוקה ואנחנו מפקחים על זה, אבל למה בכל פעם כאשר יש חובות של נוטריונים, או של רשות התעופה או של משרד הבריאות וסוגים אחרים – אפרופו העניין הזה, יש בוועדת הפנים ליד את פקודת העיריות, שיש שם חברות גבייה, וכבר עובדים על זה שנים, והיא הגיעה לבית המשפט העליון.

אוסאמה סעדי: אני למשל הצעתי שם שחובות לעירייה: ארנונה, אגרות והיטלים, למה לא דרך המרכז?

אוסאמה סעדי: יש שם התנגדות.

אוסאמה סעדי: אני לא יודע למה.

אוסאמה סעדי: אבל מעבירים לחברות גבייה פרטיות.

אוסאמה סעדי: זו שאלה עקרונית שאנחנו מעלים.

אוסאמה סעדי: ניכנס תיכף לצווים עצמם - - -

אלעזר שטרן: שאלתי אותם ואולי הם גם יתארו, מסתבר שיש להם כנראה כוונה לעשות מהלך חקיקתי בכיוון הזה.

אושרת דיין אליהו: נכון להיום, גם לבקשת משרד האוצר, הכנסנו את כל האגרות, בערך 720 סוגי אגרות, לחוק ההסדרים, במטרה שתהיה הסמכה גורפת של המרכז לגבות את האגרות האלה, וכך לא נידרש לוועדת החוקה.

אושרת דיין אליהו: זה לא מייתר את ועדת החוקה בסוגים אחרים של חובות.

אושרת דיין אליהו: ההצעה של ועדת החוקה מצוינת, גם לעמדתי, בתור מי שעורכת את כל הצווים הללו, גם זה מצריך תיקון חקיקה וגם בחינה מעמיקה.

אוסאמה סעדי: אנחנו ניכנס לצווים עצמם.

אוסאמה סעדי: נתחיל בתקנות של הנוטריונים.

אוסאמה סעדי: מי יציג?

אושרת דיין אליהו: צו המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (תחילת החוק לגבי אגרות רישיון שנתיות של נוטריונים שמוטלות מכוח חוק הנוטריונים).

אושרת דיין אליהו: בעיקרון אלה אגרות שמוטלות מכוח החוק.

אושרת דיין אליהו: בשביל להסמיך את המרכז לגבות את האגרות הללו נדרש אישור ועדת החוקה, אישור השר הנוגע בדבר, שזה שר המשפטים, ומתבקש האישור שלכם לאגרות הללו.

אושרת דיין אליהו: לגבי סוג האגרות עצמן, יש פה את הנציגה של הנוטריונים והיא יכולה להשיב.

אוסאמה סעדי: מה יש לך להוסיף?

יונית רוזנפלד: כפי שנאמר, באמת - - -

אוסאמה סעדי: בכלל, כשהייתי עורך דין, אף פעם לא קיבלתי אישור נוטריון, אבל אני יודע שיש נוטריונים שהולכים - - -

איל קופמן: מה זה "לא קיבלתי"?

איל קופמן: כל אחד יכול.

אוסאמה סעדי: צריך אחרי עשר שנים - - -

יונית רוזנפלד: זה נכון.

יונית רוזנפלד: יש תנאי סף.

יונית רוזנפלד: צריך להגיש בקשה.

אוסאמה סעדי: כעורך דין יש אגרה שאנחנו מקבלים, משלמים.

אוסאמה סעדי: אם לא שילמת, אתה לא עורך דין, אתה לא מקבל כרטיס.

אוסאמה סעדי: נוטריון זה יותר אמון מאשר עורך דין רגיל, כי הוא מאשר מסמכים, האימות הנוטריוני וכל זה.

אוסאמה סעדי: אם הוא לא משלם אגרה, מה הגורל שלו?

יונית רוזנפלד: מה שקורה, על פי סעיף 6 לחוק הנוטריונים, שאנחנו גובים את האגרה השנתית.

יונית רוזנפלד: האגרה משולמת בכל שנה.

יונית רוזנפלד: מוציאים תזכורת.

יונית רוזנפלד: יש שני קבועי זמן, אחד בסוף השנה הקלנדרית, בדצמבר, והשני אחרי שנה ושלושה חודשים.

יונית רוזנפלד: אם נוטריון לא משלם את האגרה, יש בסעיפי החוק קנסות.

יונית רוזנפלד: יש שלושה קנסות: קנס אחד הוא 10%, קנס שני הוא 50% והקנס האחרון הוא 100%, בהתאם לתקופות הזמן, כאשר אחרי חמש שנים הרישיון של הנוטריון פוקע אם הוא לא משלם.

יונית רוזנפלד: אין באמת סנקציה של אכיפה.

יונית רוזנפלד: כל מה שיש זה שינוי של מעמד משפטי.

אוסאמה סעדי: מה זה קנס?

אוסאמה סעדי: יש קנס על הנוטריון שלא שילם?

יונית רוזנפלד: קנס ריבית 10%.

אוסאמה סעדי: ריבית פיגורים.

יונית רוזנפלד: זה מה שקבוע בחוק.

יונית רוזנפלד: בפועל אנחנו גובים בשנה 90% מהאגרות השנתיות בשנה בראשונה, עוד 5% בשנה השנייה, כך שנותרים כ-5% חייבים.

יונית רוזנפלד: יש היום 6,784 נוטריונים פעילים.

יונית רוזנפלד: בפועל יש 5% משנת 2021 שעוד בתהליכי גבייה, שצריך לגבות, אבל עדיין גם עבור ה-5% האלה אנחנו רוצים, דבר ראשון, שהנושא של החריגים ייגבה על ידי המרכז לגביית קנסות, זה מתועד בספרים, אנחנו מבוקרים על ידי מבקר המדינה.

יונית רוזנפלד: ודבר שני, הנושא של מה שציינת, המסמך הנוטריוני, התוקף המשפטי שלו, ולא היינו רוצים שנוטריונים ימשיכו ויוציאו אישורים כשהם בפועל לא פעילים.

אוסאמה סעדי: נגיד שיש נוטריון שלא משלם כבר שנתיים אגרה, והוא ממשיך לאמת חתימות, ואפילו ייפוי-כוח נוטריוני בלתי חוזר לעסקת מקרקעין.

אוסאמה סעדי: מה התוקף?

אוסאמה סעדי: הוא נחשב עדיין נוטריון או בגלל שהוא לא שילם את האגרה - - -

יונית רוזנפלד: אחרי שנה ושלושה חודשים הוא הופך להיות לא פעיל.

יונית רוזנפלד: משמע, מורידים אותו מפנקס הנוטריונים.

יונית רוזנפלד: הפנקס מפורסם באתר המחלקה לרישום נוטריונים, ואז אי-אפשר לפנות אליו.

יונית רוזנפלד: אנחנו יכולים לדעת על זה רק בדיעבד.

יונית רוזנפלד: כל הנושא של הדין המשמעתי, ניתן להפעיל אותו בדיעבד בשלוש דרכים: האחת, באמצעות ביקורת שאנחנו מפעילים, מבקרי נוטריונים שעושים ביקורות גם בשטח, ויכולים להבין אם הוצא מסמך נוטריוני בזמן שהנוטריון היה בסטטוס לא פעיל.

יונית רוזנפלד: השנייה, כאשר מבקשים להוציא אישורי אפוסטיל, ופה הנהלת בתי המשפט בודקת את זה.

יונית רוזנפלד: והשלישית, כאשר הנוטריון לפעמים בעצמו מבקש להוציא אישור אחרי תקופת הזמן, ואז הוא מגלה שהוא לא פעיל והוא מבקש לחדש את הרישיון.

אוסאמה סעדי: אצלכם אין מחשוב של הרשימה של הנויטרונים.

אוסאמה סעדי: כמה אמרת שיש?

אוסאמה סעדי: 6,000?

יונית רוזנפלד: 6,782.

אוסאמה סעדי: אנחנו בודקים את זה בינואר-פברואר.

אוסאמה סעדי: אנחנו רואים מי שילם, מי לא שילם.

אוסאמה סעדי: מי שלא שילם, צריך - - -

יונית רוזנפלד: כפי שציינתי, אחרי שנה ושלושה חודשים אנחנו הופכים את הנוטריון הזה ללא פעיל, אבל אין לנו אמצעי של אכיפה, לצורך העניין של גביית הקנס.

אוסאמה סעדי: אכיפה אני מבין, לכן אנחנו כאן.

אוסאמה סעדי: כמה זה האגרה?

יונית רוזנפלד: 1,055 שקלים.

אוסאמה סעדי: נוטריון שעובד ולא משלם 1,055 שקלים, אני חושב שזה מאוד חמור.

אלעזר שטרן: האם אתם מיידעים אותו אחרי שנה ושלושה חודשים?

יונית רוזנפלד: בהחלט.

יונית רוזנפלד: אנחנו שולחים תזכורות.

יונית רוזנפלד: תזכורות בהפצה רוחבית נשלחות שלוש פעמים.

אורי מקלב: מה דינו של נוטריון שנתן אישור ולא שילם?

אוסאמה סעדי: כבר שאלתי את השאלה הזאת, אבל בבקשה.

אורי מקלב: אני רואה שבכל שנה יש ירידה במספר של אלה שלא שילמו את האגרות.

אורי מקלב: לפי הטבלה שמצורפת פה, יש רק 55 נוטריונים שלא שילמו ב-2016.

אוסאמה סעדי: הם אמרו 5% מתוך 6,000.

אורי מקלב: זה אומר שרובם כן משלמים.

אורי מקלב: איך אתם יודעים על כאלה שלא שילמו אבל הם גם לא עבדו?

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש ודאי יודע שעורך דין שרוצה עכשיו לצאת לשנת שבתון, או שלא רוצה לפעול, יש לו תהליך מסודר בחוק.

אורי מקלב: הוא מודיע שבין כך לכך הוא לא עובד, זה לא קיים אצל נוטריונים.

אורי מקלב: נוטריון שלא רוצה לשלם, הוא גם לא עובד, אנחנו מכריחים אותו היום לשלם אגרה – תיכף נגיע לגובה שלה – היא בין האגרות הגבוהות שיש, ואני גם לא יודע מה מצדיק אגרה כזאת גבוהה.

אורי מקלב: בזמנו היו כך וכך פקידים על 1,000 נוטריונים.

אורי מקלב: היום כשאנחנו מדברים על 6,800, כפול 1,000 שקל, זה הרבה הרבה יותר מהעלות של החזקת המשרד לטיפול באגרה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שאגרה צריכה להיות שוות ערך להוצאות שיש מסביב לדבר הזה.

אורי מקלב: כך אנחנו בודקים אגרות.

אלעזר שטרן: מחיר זה בדיוק, אבל אגרה צריכה להיות עם זיקה.

אורי מקלב: צריך להיות איזה בסיס.

אלעזר שטרן: זה לא צריך להיות בדיוק אותו דבר.

אורי מקלב: לא בדיוק, אבל זה נותן את הבסיס.

אורי מקלב: כמה עובדים היום עובדים ביחידה הזאת?

יונית רוזנפלד: במחלקה לרישום נוטריונים עובדים ארבעה עובדים.

אורי מקלב: ארבעה עובדים מול 6,000 כפול 1,000.

אוסאמה סעדי: 6 מיליון.

יונית רוזנפלד: יש מפקחים.

אורי מקלב: זה הרבה יותר מהפרופורציה בין העלות המינהלית המשרדית לבין התשלום.

יונית רוזנפלד: אנחנו מפעילים תוכניות ביקורת, מפעילים חמישה מבקרים בשנה שעושים ביקורות, סדר גודל של 1,000 ביקורות אצל הנוטריונים השונים ברחבי הארץ, על פי דרישת החוק.

אוסאמה סעדי: אני מבין את השאלה שלך, ואני גם מזדהה עם רוב הדברים שאמרת, אבל עכשיו אנחנו לא דנים בתקנות של הנוטריונים עצמם, אנחנו דנים במי שלא משלם וממשיך אולי לעבוד או לא לעבוד, והוא לא משלם את האגרה.

אוסאמה סעדי: אמרתי על עורך דין, אם אתה לא משלם את הרישיון, אין לך רישיון עורך דין, אתה לא יכול להופיע.

אוסאמה סעדי: נוטריון - - -

אורי מקלב: הוא גם לא יכול לחתום.

אוסאמה סעדי: אחרי שנה ושלושה חודשים.

יונית רוזנפלד: הוא הופך להיות לא פעיל.

יונית רוזנפלד: אחרי חמש שנים הרישיון פוקע.

אוסאמה סעדי: הרישיון לא פוקע.

אוסאמה סעדי: אמרו פה ש-5% שלא משלמים את האגרות, ואז אין דרך לגבות את זה.

אוסאמה סעדי: הם רוצים להסמיך את המרכז לגביית קנסות לגבות את זה.

אוסאמה סעדי: זה מביך שצריך להגיע למצב שצריך לפתוח תיק במרכז לגביית קנסות נגד אותו נוטריון שלא משלם את האגרה, אבל אין מה לעשות.

אורי מקלב: הוא לא עבד בזה.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר:

אוסאמה סעדי: קודם כול, אחרי שנה ושלושה חודשים הוא כבר לא פעיל.

אוסאמה סעדי: זאת אומרת, אין מצב שהוא לא עובד ומכריחים אותו לשלם אגרה, כי אחרי שנה ושלושה חודשים הוא כבר לא פעיל, אז הוא לא יכול לעבוד.

אורי מקלב: הוא גם לא חייב אגרה.

שמחה רוטמן: הוא גם לא חייב באגרה?

יונית רוזנפלד: כדי לבטל את הרישיון, על פי החוק, סעיף 43 לחוק קובע שנדרש לבטל את הרישיון באופן יזום כדי להפסיק לעבוד.

יונית רוזנפלד: הסטטוס המשפטי שלו משתנה אחרי שנה ושלושה חודשים, ככל שלא שולמה האגרה.

אורי מקלב: החוב פה הוא רק על שנה אחת.

יונית רוזנפלד: אנחנו לא יכולים לדעת אם הוא ממשיך ומוציא אישורים נוטריונים, שזה מסמך משפטי חזק, עם כל המשמעויות שלו, בתקופה לאחר שהוא הפך להיות לא פעיל, אלא כפי שהסברתי, בשלוש דרכים שונות: אם נשלחה אליו ביקורת, אם הוא הופך לא פעיל גם לא נשלחת אליו ביקורת, או הופנתה אלינו תלונה בנושא שלו או שהוא פנה אלינו ביוזמתו.

אוסאמה סעדי: האם הוא יכול באופן יזום לפנות ולהגיד "אני מפסיק"?

יונית רוזנפלד: בטח.

אורי מקלב: ואז מה קורה?

אורי מקלב: מבטלים לו?

יונית רוזנפלד: מבטלים לו את הרישיון.

שמחה רוטמן: מבטלים לו את הרישיון, אבל אין הקפאה.

אוסאמה סעדי: מה זה הקפאה?

אוסאמה סעדי: אין מצב כזה.

אוסאמה סעדי: או שאתה פעיל או שמבטלים לך.

אורי מקלב: אתה עכשיו לא צריך לשלם אגרה, אתה מקפיא.

שמחה רוטמן: אתה יכול להקפיא.

שמחה רוטמן: יש עד חמש שנים לדעתי הקפאה.

אורי מקלב: אתה יכול אחרי זה להחזיר.

אוסאמה סעדי: יש בנוטריונים מצב של הקפאה שמישהו מודיע שהוא מקפיא לכמה שנים כי הוא לא פועל והוא לא רוצה לשלם אגרה?

יונית רוזנפלד: לא.

שמחה רוטמן: יכולה להיות לך סיטואציה, האחת, שבן אדם נהיה נוטריון, ואז אחרי שנה עשה רילוקיישן.

שמחה רוטמן: אישתו מצאה עבודה בהייטק בארצות-הברית, הוא לא בארץ - - -

יונית רוזנפלד: אם הוא חדל להיות אזרח ישראלי, אז גם הרישיון שלו - - -

שמחה רוטמן: הוא לא חדל להיות אזרח.

שמחה רוטמן: אני לא מדבר על חדל להיות אזרח.

שמחה רוטמן: הוא נסע עם אישתו לרילוקיישן לארבע שנים.

שמחה רוטמן: הוא שכח לבטל או לא שכח לבטל, הוא יצבור ארבע שנים של אגרת נוטריונים, למרות שהוא לא עבד יום אחד כנוטריון, ושנה ושלושה חודשים עד שהוא נהיה לא פעיל, ואז עוד ארבע שנים - - -

אורי מקלב: למה אתה אומר ארבע שנים?

אורי מקלב: לפי מה שהבנו - - -

שמחה רוטמן: שנה ושלושה חודשים פלוס ארבע שנים.

שמחה רוטמן: הראשון הוא לחמש שנים.

יונית רוזנפלד: שנה ושלושה חודשים במסגרת החמש שנים.

אורי מקלב: גם היושב-ראש הבין שאחרי שנה ושלושה חודשים, אם הוא לא משלם פעם אחת - - -

שמחה רוטמן: הוא מוגדר כלא פעיל.

יונית רוזנפלד: נכון.

יונית רוזנפלד: בכל שלב הוא יכול לשלם.

שמחה רוטמן: הוא גם חייב.

שמחה רוטמן: ואם הוא ירצה לחדש - - -

אורי מקלב: אם הוא לא חידש?

שמחה רוטמן: אם הוא ירצה לחדש, הוא יצטרך לשלם את כל ההיסטוריה.

אורי מקלב: הוא יצטרך לעבור את הרישיון.

שמחה רוטמן: לא.

שמחה רוטמן: אחרי חמש שנים הוא יצטרך עוד פעם.

יונית רוזנפלד: רק אחרי חמש שנים הוא צריך להגיש בקשה חדשה.

שמחה רוטמן: קודם כול, הבעיה היא שגם בן אדם שהוא לא פעיל מכל מיני סיבות, החובות נצברים ואין לו מנגנון.

שמחה רוטמן: אנחנו לא נותנים לו אפשרות של הקפאה כמו שיש לעורך דין.

שמחה רוטמן: אנחנו צוברים פה, ולכן מאוד יכול להיות שההצטברות פה של החובות - - -

אלעזר שטרן: האם אחרי שנה ושלושה חודשים, כשהוא מוגדר כלא פעיל, ממשיך להיצבר החוב?

יונית רוזנפלד: תרשו לי ברשות

יונית רוזנפלד: כם לבדוק את זה ולחזור אליכם.

אלעזר שטרן: אם הוא מוגדר כלא פעיל, יכול להיות שהם גם - - -

שמחה רוטמן: אם הוא החזיר את הרישיון והודיע על ביטול.

שמחה רוטמן: אם הוא רוצה להקפיא לשלוש שנים או לארבע שנים, להבנתי אין את האופציה הזאת.

אלעזר שטרן: אין אופציה להקפיא.

אוסאמה סעדי: אין אופציה להקפיא, רק אחרי חמש שנים מבטלים.

אורי מקלב: אם אנחנו לא יודעים, אז הוא ממשיך.

אורי מקלב: אם אנחנו יודעים, הוא כבר לא פעיל.

אורי מקלב: כך הבנתי.

יונית רוזנפלד: לגבי הקפאה, אני אבדוק.

אורי מקלב: אם אנחנו יודעים על ידי ביקורת או על ידי פיקוח – לא משנה איך אנחנו יודעים - - -

יונית רוזנפלד: אם זה הגיע לידיעת המחלקה - - -

אורי מקלב: החוב נשאר עד היום שאנחנו יודעים, והוא יכול לחדש מתי שהוא רוצה.

אוסאמה סעדי: יש כאן בעיה יותר חמורה, שבתקופה הזאת יש את כל הריבית פיגורים, שזה 5% ועוד כמה - - -

יונית רוזנפלד: 10%, 50% - - -

אוסאמה סעדי: ה-1,000 שקלים זה יכול להגיע לאלפי שקלים, והוא לא יודע.

אורי מקלב: זה הופך ל-2,000 שקל.

אורי מקלב: מספטמבר של אותה שנה שהוא לא שילם זה הופך ל-2,000 שקל.

יונית רוזנפלד: יש כפל קנס אחרי שנה.

יונית רוזנפלד: המרכז לגביית קנסות הוא כלי לאתר את אותם חייבים, להמציא מסמכים, להוציא התראות.

יונית רוזנפלד: לנו אין את הסמכות לעשות את זה על אותם 5%.

שמחה רוטמן: יש לכם סמכות להגיש תביעה אזרחית.

שמחה רוטמן: יש לכם שני כלים - - -

יונית רוזנפלד: יש לנו את הדין משמעתי והוא רק בדיעבד.

שמחה רוטמן: יש לכם דין משמעתי.

יונית רוזנפלד: שהוא בדיעבד, הוא לא מניעתי.

שמחה רוטמן: גם מרכז לגביית קנסות הוא רק בדיעבד.

שמחה רוטמן: רק אחרי שבן אדם לא שילם - - -

יונית רוזנפלד: כשאני מדברת בדיעבד זה רק אם הוגשה לנו תלונה או גילינו דרך - - -

שמחה רוטמן: זה בידיים שלכם.

שמחה רוטמן: אתם יכולים לבוא ולהגיד: יש לנו כך וכך בעלי חובות, אנחנו ניזום נגדם הליך על זה שהם לא שילמו.

שמחה רוטמן: זה לא עבירת משמעת לא לשלם את האגרות שלך, להתחמק מהחובות שלך?

שמחה רוטמן: אני יודע שאצל עורך דין צ'ק שחוזר זה עבירת משמעת, אז להתחמק מחוב למדינה, זה לא עבירת משמעת?

אוסאמה סעדי: עורך דין שלא משלם את האגרה, מה יעשו לו? כלום?

שמחה רוטמן: א', לדעתי אפשר להוציא עליו הוצאה לפועל.

שמחה רוטמן: הלשכה יכולה לעשות עליו הוצאה לפעול.

אוסאמה סעדי: מה זה הוצאה לפועל?

אוסאמה סעדי: צריך קודם כול תביעה - -

אלעזר שטרן: צריך להגיש תביעה אזרחית.

אוסאמה סעדי: - - זה לא סכום קצוב.

שמחה רוטמן: יש אפשרות של הקפאה, אבל עצם העובדה שפותחים עליך תיק של רשות האכיפה והגבייה, אצל עורך דין לפחות זו עבירה אתית.

שמחה רוטמן: עורך דין שפתחו עליו הוצאה לפועל, מגישים עליו תלונה לאתיקה על עצם העניין הזה.

שמחה רוטמן: עורך דין שצ'ק שלו חוזר זו עבירה אתית בכללים של האתיקה של עורכי דין.

שמחה רוטמן: יש לכם את הכלי של האתיקה היזום, אתם יכולים ליזום תלונה.

שמחה רוטמן: אתם לא צריכים לקבל תלונה, אתם יכולים ליזום הליך משמעתי נגד נוטריון.

שמחה רוטמן: אתם יכולים לבטל לו את הרישיון או להקפיא לו את הרישיון או לעשות דברים אחרים.

שמחה רוטמן: אתם נוקטים בכלי של רשות האכיפה והגבייה שהוא לא הכלי היחיד שלכם.

שמחה רוטמן: ושוב, הסנקציה המרכזית, הייתי מצפה שתבטלו לאדם את הרישיון ושלא תתנו לו לצבור עוד ועוד חובות.

יונית רוזנפלד: כפי שאמרתי בתחילת הדברים, אין לנו אפשרות להפעיל סנקציה.

יונית רוזנפלד: האפשרות שיש לנו בחוק היא להכפיל את הקנס.

אוסאמה סעדי: חבר הכנסת רוטמן ומקלב, אני העליתי חלק מהסוגיות האלה, גם היועץ המשפטי, ואני חושב שאולי יש כאן מקום לתקן את חוק הנוטריונים עצמו, גם מבחינת האגרה, שאני מסכים שהיא גבוהה, וגם מבחינת חלק מהדברים: הקפאה, דברים כאלה, אבל זה לא עולה כאן.

אוסאמה סעדי: פה זה אותם 5%.

אוסאמה סעדי: בינתיים החובות האלה רשומים עליהם, אבל יכול להיות שאם הם יפנו אליהם, יש מי שיגיד: שמע, לא עבדתי.

שמחה רוטמן: וזה לא יעזור לו.

אוסאמה סעדי: בכל זאת זה חוב שרשום עליו.

שמחה רוטמן: הכלל הוא שכאשר אתה נותן לרשות ללכת למסלול קל, היא לא הולכת למסלול היותר מורכב.

שמחה רוטמן: זה הכלל.

שמחה רוטמן: אתה תיתן להם ללכת לאכיפה והגבייה, הם לעולם לא יתקנו את החוק.

אוסאמה סעדי: אם הוא יגיד שהוא לא עבד, יבוא לרשות האכיפה והגבייה, הוא יגיד: אני מבקש לבטל לי - - -

שמחה רוטמן: אין דבר כזה.

שמחה רוטמן: שיקול הדעת של הרשם - - -

אוסאמה סעדי: ריבית פיגורים – מבטלים?

שמחה רוטמן: השאלה אם הוא יוכל.

אוסאמה סעדי: מרכז הקנסות.

שמחה רוטמן: לא.

שמחה רוטמן: הכפל קנס שהם מטילים לא רשם האכיפה והגבייה יוכל לבטל.

שמחה רוטמן: בשנייה שהם יגישו חוב של 2,000 במקום 1,000 שקל, זה יהיה הקרן, רשם האכיפה והגבייה לא יוכל לשנות.

שמחה רוטמן: היום, כאשר הוא בא אליהם ואומר: חבר'ה, אני רוצה לעשות ניקוי שולחן, אני לא יודע אם יש להם סמכות להפחית או אין להם סמכות, יכול להיות שצריך לתקן את החוק שתהיה להם סמכות.

שמחה רוטמן: בשנייה שתעביר את זה לרשות האכיפה והגבייה, נגמר האירוע.

שמחה רוטמן: הם לא יפעילו שיקול דעת, הם לא יגידו: עד פה עבדת, לא עבדת, יצאת מהארץ, לא היית תושב, כן היית תושב.

אורי מקלב: נשמע מהם מה המדיניות.

אורי מקלב: מה שהם מפנים לרשות הגבייה, זה כבר משהו אחר, כן סמכות, לא סמכות.

אורי מקלב: מה המדיניות שלהם?

אורי מקלב: האם נוטריון שאחרי שנה בא ואומר: אני לא רוצה עכשיו להפסיק, אבל אני גם לא מפסיק את החברות שלי, מכיוון שאני רוצה בעוד חמש שנים.

אורי מקלב: מהתקופה של אותה שנה עד החמש שנים יגבו ממני על כל שנה עוד 2,000 שקל?

אלעזר שטרן: היא אמרה שהיא צריכה לבדוק את זה.

אורי מקלב: היא אמרה שלא ברור בכלל.

אורי מקלב: מה קורה כשהם יודעים שהוא לא פעיל?

אורי מקלב: היא אמרה שהם מפסיקים, ועכשיו היא אומרת שהיא לא בטוחה אם מפסיקים את התהליכים או לא.

אורי מקלב: יש כאן אנשים שחייבים כסף בזמן שהם לא היו נוטריונים.

אוסאמה סעדי: הבנתי.

אורי מקלב: אם אדם הקפיא את הרישיון לעורך דין, ממילא הוא גם לא נוטריון.

אורי מקלב: אם הוא מוכיח את זה - - -

אוסאמה סעדי: בנוטריונים אין את המושג "הקפאה".

אוסאמה סעדי: אין.

אוסאמה סעדי: חבר הכנסת מקלב, אתה מבין שיש פה כבר הצעת חוק שיכולה לעבור.

אוסאמה סעדי: אתה תעשה את זה ואנחנו נצטרף.

אוסאמה סעדי: תעשה תיקונים בחוק הנוטריונים, גם מבחינת הקפאה, גם מבחינת האגרה.

אורי מקלב: הגשנו הצעת חוק באגרות.

אוסאמה סעדי: לא אגרות.

אוסאמה סעדי: אני מדבר גם על הקפאה, גם על הדברים האלה בנוטריונים.

אורי מקלב: עכשיו יש הצעת חוק אחרת.

אורי מקלב: בהזדמנות זו מה שיותר חשוב, יש בנוטריונים כלל שנוטריון לא יכול לקחת פחות ממחיר מינימום.

אוסאמה סעדי: יש תעריף.

אורי מקלב: יש תעריף שהוא לא יכול לקבל פחות ממנו.

אורי מקלב: 1,000 שקל לחתימה או 200 שקל לחתימה, בא הנוטריון ואומר: אני מוכן ב-100 שקלים.

אורי מקלב: יש עליו איסור.

אורי מקלב: זה לא מתאים ל-2022.

אוסאמה סעדי: אני יודע שרק אימות זה 180 שקל.

אורי מקלב: אם זה יותר?

אורי מקלב: זה תעריפים.

אוסאמה סעדי: הבעיה ביותר, לא בפחות.

אוסאמה סעדי: הבעיה לא במחיר המינימום, אלא הבעיה לפעמים בתרגום על כל מילה, על כל שורה ועל כל דף.

אוסאמה סעדי: זאת הבעיה.

אורי מקלב: החוק אומר שלא יהיה מקסימום, אבל על מינימום החוק לא מדבר.

יונית רוזנפלד: קודם כול, אני אציין שאני חדשה בתפקיד, אז המצב מורכב, כי הרפרנט של הלשכה המשפטית במילואים.

יונית רוזנפלד: התבקשתי ובדקתי מולו.

אוסאמה סעדי: בהצלחה.

יונית רוזנפלד: תודה רבה.

יונית רוזנפלד: הוא אומר שייתכן שיש נוהל שמתייחס לנושא של הקפאה, והא יעדכן את הייעוץ המשפטי לגבי זה בהמשך.

אלעזר שטרן: בהמשך מתי?

אלעזר שטרן: אנחנו בדיון פה.

יונית רוזנפלד: הוא במילואים.

אלעזר שטרן: מבחינת הקפאה?

יונית רוזנפלד: שאלתי לגבי הקפאה.

אלעזר שטרן: מה שחבר הכנסת שאל.

אלעזר שטרן: אחרי שנה ושלושה חודשים, כשהוא הופך להיות לא פעיל, האם מבחינת

אלעזר שטרן: כם החוב ממשיך להצטבר לו?

יונית רוזנפלד: למיטב הבנתי כן.

אורי מקלב: אנחנו עושים פה עוול אמיתי, כי הבן אדם לא רוצה להפסיק בכלל את החברות שלו.

יונית רוזנפלד: כפי שאמרתי, עכשיו מבדיקה שעשיתי, יש אפשרות להקפאה ככל הנראה.

אוסאמה סעדי: השאלה אם הוא מקפיא ואז מקפיאים את האגרות?

אורי מקלב: לא יודעים.

אורי מקלב: הנוהל הזה לא מפורסם.

אורי מקלב: צריך לפרסם את זה קודם כול, הנוטריונים צריכים לדעת.

אורי מקלב: אתה שם לב, אדוני היושב-ראש, שב-2020 יש 10%.

אורי מקלב: אם מ-6,000 נוטריונים יש 625 זה יותר מ-5%.

אוסאמה סעדי: 10% זה 600.

אורי מקלב: נכון, ויש כאן 625.

אוסאמה סעדי: היא אמרה שזה ב-5%.

אורי מקלב: כתוב כאן

אורי מקלב: ב-2020 שיש 625 תיקים בסך הכול.

אורי מקלב: זה אומר שזה יותר מ-10% שלא שילמו.

אורי מקלב: ב-2019 אנחנו רואים 327.

אורי מקלב: אני מניח שאם נשארו 6,000 זה 5%.

יונית רוזנפלד: 5% בשנה.

אורי מקלב: ב-2020 זה כבר 10%, למעלה מ-10%.

יונית רוזנפלד: בדרך כלל בשנה הראשונה הגבייה היא ב-90%, ואז 10% חייבים, בשנה השנייה זה כבר יורד ל-5%.

יונית רוזנפלד: כך גם ביררתי עם מנהלת המחלקה שסיימה בשבוע שעבר את תפקידה.

יונית רוזנפלד: והחוב נצבר, כמו שאמרתי.

יונית רוזנפלד: הוא ממשיך להצטבר.

יונית רוזנפלד: כדי להקפיא, צריך להגיש בקשה לביטול.

אורי מקלב: אם אדוני רוצה שישנו את זה, צריך חקיקה בשביל זה?

אורי מקלב: צריך נוהל.

אורי מקלב: אתה עושה עכשיו עוול לאנשים, מעביר אותם לרשות הגבייה, שזה הליך יותר טוב, יותר עדין, אבל ייקחו מאנשים 10,000 שקל בגלל ש- - - את האפשרות להקפיא, ובגלל שהוא לא היה פעיל.

אורי מקלב: ברכבים, כשהיו עכשיו טסטים, גילינו שרצו לעשות גבייה, וגילינו שהרכב לא קיים ולא היה צריך לשלם אגרת רכב, בגלל שהמוסכניק אמר: תזרוק את זה פה.

אורי מקלב: הוא לא נסע ברכב, הוא לא היה צריך לעשות טסט, אז הבנו שצריך מי שיוכיח שהרכב לא נסע.

אורי מקלב: שאלנו אותם רק שאלה הכי פשוטה, באיזה שנים הרכבים?

אורי מקלב: התברר שאלה רכבים ישנים.

אורי מקלב: רוב החוב, הגבייה הגדולה שרצו זה על רכבים שלא נמצאים על הכביש, שלא היו חייבים בטסט.

אורי מקלב: ידענו לעשות סדר ונתנו להם שנתיים לשלם.

אורי מקלב: אני חושב שהיה צריך לעשות כאן פעולה, לתת לאנשים לשלם את זה ולא בריבית הגבוהה ולא בכפל תשלום.

אורי מקלב: אנשים צריכים לשלם עכשיו 10,000 שקל כשהם לא היו פעילים?

יונית רוזנפלד: אני רק אחזור ואציין שהמעמד של הנוטריון והמסמך הנוטריוני הוא על פי חוק.

יונית רוזנפלד: סעיף 19 קובע את כוחו של המסמך הנוטריוני, ואנחנו לא רוצים שאי-תשלום אגרה יעמיד בספק ובסימן שאלה את המסמך.

אורי מקלב: הוא היה חולה.

יונית רוזנפלד: חולה שנה וחצי?

אוסאמה סעדי: לכן אני תוהה, בגלל שנוטריון זה משהו מכובד, ויש לו השלכות, מאמת מסמכים ועסקאות מקרקעין, איך זה 625?

אוסאמה סעדי: זה בערך 10%.

יונית רוזנפלד: זה בחמש שנים 625.

אוסאמה סעדי: אני מדבר על שנת 2020 – 625.

יונית רוזנפלד: הנתונים שהוצאתי אתמול, משנת 2020 חייבים 244.

אלעזר שטרן: זה לא מה ששלחתם.

יונית רוזנפלד: אני הוצאתי נתונים מעודכנים.

אוסאמה סעדי: מה ששלחתם לנו, ב-2020 – 625, שזה 10%.

יונית רוזנפלד: אני אומרת שוב, הנתונים המעודכנים מצביעים על 5% בסופו של יום בשנה השנייה, אחרי שנה ושלושה חודשים שנשארים חייבים, שזה סדר גודל של 300 בשנה.

אוסאמה סעדי: אני מבקש שתבדקו את הדברים האלה גם מבחינת ההקפאה.

אוסאמה סעדי: אם באמת יש נוהל של הקפאה, האם הוא מפורסם בקרב הנוטריונים, והאם מי שמקפיא מפסיקים לחייב אותו באגרות.

אוסאמה סעדי: ודבר שני, אם אנחנו מעבירים את החובות האלה למרכז לגביית קנסות, האם הנוטריונים האלה, נגיד מי שהיה בהקפאה או מי שלא היה פעיל, ורואים למשל שהוא לא עשה שום דבר ושכח לעשות הקפאה, האם אנחנו עכשיו מעבירים למרכז לגביית קנסות עם כל הריבית פיגורים ועם כפל הקנס, ואז אין אפשרות מבחינת גביית הקנסות להפחית.

אוסאמה סעדי: הרי אנחנו מדברים על נוטריונים, על עורכי דין.

אוסאמה סעדי: האם אפשר לבוא ולעשות הסדר, מבצע על החובות הישנים האלה?

אוסאמה סעדי: אני מסכים שבסופו של דבר אנחנו צריכים להעביר את זה למרכז לגביית קנסות כי אין דרך אכיפה אחרת, אבל הואיל והמדינה עד עכשיו, מ-2016, חמש שנים, שש שנים, לא גבתה את החובות האלה, לא צריך להעמיס.

אוסאמה סעדי: הרי נוטריונים בסופו של דבר הם גם אזרחים, ואני מניח שחלקם מהוותיקים והמבוגרים, ואולי הפסיקו לפעול.

אורי מקלב: מה קורה כשנוטריון חולה, לא עלינו?

אוסאמה סעדי: אנחנו נבקש את כל הנתונים האלה.

יונית רוזנפלד: אנחנו רק מבקשים - - -

אורי מקלב: תעשי לו עכשיו הוצאה לפועל של 10,000 שקל?

יונית רוזנפלד: הוא יכול להגיש בקשה לביטול רישיון.

אורי מקלב: הוא לא הגיש.

שמחה רוטמן: אם הוא יגיש, אתם תמחקו לו?

יונית רוזנפלד: אם הוא יגיש בקשה, הוא לא יחויב באגרה.

שמחה רוטמן: השאלה אם תמחקו לו רטרואקטיבית?

שמחה רוטמן: אתם לא תמחקו לו רטרואקטיבית.

יונית רוזנפלד: מיום שהוא יפסיק להיות פעיל, שיגיש בקשה.

אורי מקלב: הוא הצהיר שהוא לא היה פעיל חמש שנים.

אורי מקלב: עזבי, בן אדם חטף התקף לב ונכנס לאמנזיה, לא יודע כלום, אף אחד במשפחה שלו לא יודע שהוא הוציא בכלל רישיון נוטריון.

אורי מקלב: אם הוא יבוא היום אליכם, תגידו לו: הצטברו חובות.

אורי מקלב: אין יותר מדי סנקציות, כי אין לכם מה לעשות עם זה, אבל לא קרה שום אסון, הוא גם לא עבד יום אחד בתור נוטריון.

אורי מקלב: הוא יוכיח לכם, יביא לכם תצהיר שהוא לא החתים שום תצהיר נוטריוני, או שתבטלו את האגרות, או שתשאירו אותו בחוב ונגמר הסיפור.

אורי מקלב: בשנייה שתוציאו את זה לאכיפה והגבייה, נגמר האירוע, הוא לא יוכל לשחרר את זה.

אורי מקלב: השאלה היא האם יש לכם נוהל במקרה כזה לבוא ולהגיד: אנחנו מבטלים רטרואקטיבית כמו שהיה פעם על חברות?

אורי מקלב: חברות שלא שילמו אגרות – תגישו דוחות אפס, רטרואקטיבית, שאתם לא הייתם פעילים עשר שנים, ונבטל לכם, גם אם לא את הקרן עצמה, נבטל לכם את הריביות, את ההצמדות, את הכפל.

אורי מקלב: אם יש לכם מנגנון כזה, אפשר לדבר.

אורי מקלב: אם אין לכם מנגנון כזה, אני חושב שאנחנו עושים פה משהו לא טוב.

אוסאמה סעדי: תבדקו את זה.

יונית רוזנפלד: נבדוק את זה.

אורי מקלב: זה יכול להיות מאוד דרקוני לאנשים שלא עסקו בזה.

אלעזר שטרן: אני מנסה להציע אולי צד אחר להסתכל על זה.

אלעזר שטרן: השאלה אם דווקא האכיפה ברשות האכיפה והגבייה לא תמנע מצבים כאלה?

אלעזר שטרן: נניח שבן אדם אחרי שנה ושלושה חודשים לא משלם, הוא הופך להיות לא פעיל, זה עובר למרכז לגביית קנסות, השאלה אם זה לא ימנע מצב שהבן אדם יגיע לחמש שנים שהוא לא שילם כי המרכז לגביית קנסות כבר אחרי חודש-חודשיים מתחיל לשלוח לו הודעות.

אלעזר שטרן: אני לא מדבר על חובות עבר.

אושרת דיין אליהו: זה לא מונע לפנות למרכז ולהגיד שהוא לא פעל, ואנחנו יכולים להעביר את הפנייה שלו אליהם.

אוסאמה סעדי: אז אין לכם סמכות.

אושרת דיין אליהו: אנחנו נעדרים סמכות בכל הנוגע למהות - - -

מרב זוהרי: יודגש שאם המשרד מחליט לבטל, גם כשזה במשרד לגביית קנסות, המסמך - - -

אושרת דיין אליהו: התיק נסגר.

אלעזר שטרן: השאלה הייתה האם יש להם סמכות - - -

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר שאנחנו רוצים לבדוק - - -

מרב זוהרי: עצם ההעברה למרכז לא שוללת את הסמכות שלהם לבטל, אבל אם זה עובר למרכז - - -

אלעזר שטרן: השאלה, האם יש להם, למשרד, סמכות לבטל?

אוסאמה סעדי: אלעזר, בגלל זה אמרתי עקרונית, ואני מניח גם חבר הכנסת אורי מקלב, שחובות כאלה צריך בסוף שמישהו יגבה אותם, וזה ימנע את ההצטברות של החובות לגבי שנים קדימה.

אוסאמה סעדי: מאחר שאנחנו עכשיו רוצים לגבות חובות של שנים שעברו, אנחנו רוצים לראות שלא נעביר הכול עכשיו למרכז, ואז המרכז יתחיל לאכוף, לפתוח תיקים, לעקל, ואז אנשים יגידו: מה פתאום, הייתי חולה, לא עבדתי, לא פעלתי, ואז אנחנו יודעים איך זה, ישר יתחילו לעקל.

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים לבנות מנגנון לגבי החובות הישנים האלה, לגבי העתיד, אני חושב שבהחלט צריך להעביר את זה למנגנון לא של גבייה פרטית, אלא במרכז לגביית קנסות.

אורי מקלב: אני חושב שנוטריון שלא נתן שום אישור בתקופה הזאת מסיבות רפואיות או מסיבות מעין אלה, צריך לאפשר לו - - -

אוסאמה סעדי: צריך לגבש משהו לגבי החובות הישנים האלה.

אורי מקלב: עשינו את זה ברכבים.

אוסאמה סעדי: אני יודע.

יונית רוזנפלד: לגבי חובות ישנים.

יונית רוזנפלד: לגבי צופה פני עתיד - - -

אוסאמה סעדי: לגבי העתיד אנחנו מעבירים.

אורי מקלב: צופה פני עתיד זה משהו אחר.

אורי מקלב: לגבי החובות הישנים, אנחנו יכולים לעשות עוול גדול מאוד לאנשים.

אורי מקלב: באותה הזדמנות שגם ייתנו את העמדה שלהם לגבי תעריף המינימום.

אורי מקלב: אצל עורכי דין הורידו את תעריף המינימום.

אורי מקלב: אין היום תעריף מינימום בעריכת דין.

אורי מקלב: כאן עדיין יש תעריף מינימום.

אורי מקלב: תתאימו את עצמכם ל-2022.

אלעזר שטרן: יש תעריף מינימום מומלץ בתחומי משפט שונים.

אורי מקלב: כאן זה מחייב.

יונית רוזנפלד: תקנות שכר נוטריון.

אורי מקלב: מה העמדה שלכם?

אורי מקלב: תבדקו גם את זה.

אוסאמה סעדי: אם זה 180 שקלים, אני לא רוצה להתחיל לעשות שוק בנוטריונים ובאימות נוטריון.

אוסאמה סעדי: אם זה 180 שקל, שזה המינימום, אני לא רוצה שיתחילו לעשות אישור נוטריון ב-50 שקלים וב-70 שקלים.

אוסאמה סעדי: היום, אם אתה רוצה לעשות אישור נוטריוני, זה 180 שקלים או 200 שקלים פלוס מע"מ.

אוסאמה סעדי: אתה מאמת עסקה - - -

אורי מקלב: אתה צודק, אבל בתרגום מסמך.

אוסאמה סעדי: בתרגום אין תעריף, לא מקסימלי ולא מינימלי.

אורי מקלב: יש תעריף מינימום.

אורי מקלב: יש תעריף על כל מילה.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: בתרגומים אין.

אורי מקלב: בתרגום כל מילה יש.

אוסאמה סעדי: אבל אין תעריף מינימלי.

יונית רוזנפלד: הנוטריון לא חייב לתרגם, אפשר לשלוח את זה - - -

אורי מקלב: הנוטריון צריך לאמת מסמך מול מסמך, זה כמו תרגום.

אורי מקלב: יש מינימום?

יונית רוזנפלד: יש תעריף לפי מספר מילים.

יונית רוזנפלד: 100 מילים, 200 מילים, 300 מילים.

אורי מקלב: על כל מילה - - -

יונית רוזנפלד: על כל מילה.

אורי מקלב: זה יכול להגיע לסכומים גדולים מאוד.

יונית רוזנפלד: זה יכול.

יונית רוזנפלד: אבל זה אישור תרגום, זה לא התרגום עצמו.

אוסאמה סעדי: אנחנו רואים איזה תרגום יש.

אוסאמה סעדי: שמטילה רשות התעופה האזרחית), התשפ"ב–2022 << נושא >>

אוסאמה סעדי: רשות התעופה האזרחית, בבקשה.

אושרת דיין אליהו: אני אציין שמדובר בצו דומה לצו הקודם.

אושרת דיין אליהו: צו שמבקש את אישור ועדת החוקה לפני ששר המשפטים יחתום.

אושרת דיין אליהו: מדובר בחוב של אגרה לפי תקנות הטיס וגם תשלום כמשמעותו בתקנות - - -

אוסאמה סעדי: על מה האגרות?

יבינה זכאי בראונר: אני אסביר.

יבינה זכאי בראונר: קודם כול, שלום לחברי הוועדה, אני עורכת דין במחלקה המשפטית של רשות התעופה האזרחית.

יבינה זכאי בראונר: אני אגיד מילה על הרשות.

יבינה זכאי בראונר: אנחנו יחידת סמך שכפופה לשר התחבורה.

יבינה זכאי בראונר: בגדול, הרגולטור הכללי של ענף התעופה במדינת ישראל, כולל הכול: טייסים, מטוסים, מכוני בדק, יצרנים.

יבינה זכאי בראונר: אגרות מכוח חוק הטיס, התשע"א–2011 הוא החוק המסמיך שמעגן את הסמכויות של רת"א ועובדיה, ויש תקנות מכוחו, שנקראות "תקנות הטיס (אגרות רישום, רישוי ותיעוד), שעברו ב-2009.

יבינה זכאי בראונר: בגדול, הרשות הזאת, תקציבה השנתי הוא בערך 60 מיליון בשנה, מחצית הסכום מגיע מאגף תקציבים באוצר ומחצית זה אגרות שאנחנו גובים מהתעשייה.

יבינה זכאי בראונר: נעשתה עבודה, ואני כמובן לא אכנס - - -

אוסאמה סעדי: אגרות על מה?

יבינה זכאי בראונר: נעשתה עבודה מאוד גדולה ב-2009, כשכתבו את תקנות האגרות, וניסו להבחין בין שירות התעופה כשירות לאומי, כשמשלם המיסים מממן מחצית מתקציב רת"א, כי יש פה איזה חשיבות, הרי הרבה מאוד אנשים משתמשים בתעופה במעבר ממקום למקום, לבין פרויקטים שמאוד הגיוני היה בעיני המחוקק דאז להטיל אותם על התעשייה, זאת אומרת, התעשייה מבקשת שירות, היא שתשלם את האגרה.

יבינה זכאי בראונר: למשל חברת אל על מבקשת תעודת כושר טיסה, זה מקביל לטסט של האוטו שלכם, תעודת כושר טיסה מדי שנה לכל מטוס שלה, ב-40 המטוסים בצי אל על, היא תשלם אגרה מאוד נכבדת עבור מפקח רת"א שמגיע, בודק את כלי הטיס ונותן תעודת כושר טיסה, כנ"ל טייס שמבקש רישיון אישי, כנ"ל התעשייה האווירית הגדולה והתעשיות הביטחוניות שמבקשות אישורים שונים – לא ניכנס לניואנסים כי זה באמת מורכב – על פי דיני הטיס: אישור יצרן, אישור תעודת סוג, תעודת סוג תוספת.

יבינה זכאי בראונר: יש הרבה מאוד סוגים.

יבינה זכאי בראונר: איפה הבעיה שלנו?

יבינה זכאי בראונר: ולכן גם אנחנו כאן.

יבינה זכאי בראונר: בגדול, מדובר בענף התעופה, לשמחתי ענף מאוד "נורמטיבי", נקרא לזה.

יבינה זכאי בראונר: אנשים וגורמים שמשלמים בזמן - - -

אוסאמה סעדי: על רכב משלמים אגרה, אז על מטוס לא משלמים אגרה?

יבינה זכאי בראונר: משלמים.

יבינה זכאי בראונר: במיעוט המקרים, במקרים יחסית שוליים, יש לנו סיטואציות שבהן התעשיות הגדולות: התעשייה האווירית, תעשיות ביטחוניות, יש להן פרויקטים מאוד מורכבים – אני אכניס אתכם טיפה לעולם שלי, ממש על קצה המזלג.

יבינה זכאי בראונר: למשל כלי טיס מדגם חדש או מדגם מוכר, אבל צריך לבצע עליו התקנות שונות שהופכות, משנות איזון ומשקל בעגה שלנו, צריך בסופו של יום לבצע בו טיסות ניסוי.

יבינה זכאי בראונר: טייס הניסוי של רת"א, הוא זה שמבצע אותן, ורת"א מנפקת לו בסוף איזה אישור שנקרא "תעודת סוג תוספת".

אוסאמה סעדי: והוא לא משלם?

יבינה זכאי בראונר: רגע.

יבינה זכאי בראונר: התעשיות הגדולות כמעט תמיד משלמות, רק שלפעמים בפרויקטים מאוד מורכבים הן לא רוצות לעסוק בכל הפרוצדורה של ניירת ואגרות, ויש בתווך גורם מתווך, שזה חברות שקמו בשוק בשנים האחרונות, הן לא התעשיות הביטחוניות, הן לא אל על, הן לא התעשייה האווירית הגדולה, הן חברות קטנות שאני לא רוצה לנקוב בשמן מפאת פרטיותן, שמייצרות תיווך בין רת"א, בין הרגולטור, או לפעמים התעשייה האווירית זקוקה לתיווך מול רגולטורים נוספים בממשלה, משרד הביטחון וכו', אל מול התעשייה והפרויקט הספציפי.

יבינה זכאי בראונר: אנחנו מדברים על סכומים יחסית לא גדולים, אבל במצטבר זה יכול להגיע למאות אלפי שקלים, שבתקציבה המועט של רת"א זה סכומים כן משמעותיים – אנחנו רשות קטנה עם תקציב קטן – שלא משולמים, ואין לנו כיום שום כלי משפטי, שום דרך לאכוף בסופו של יום את החוב הזה כלפי אותה חברה מתווכת בין התעשיות לבינינו, ולכן ביקשנו את רשות האכיפה והגבייה.

אורי מקלב: אני מביא דימוי לרכב פרטי.

אורי מקלב: כשלא משלמים אגרת טסט, המשמעות שנוסעים בלי טסט וזו עבירה.

אורי מקלב: מה קורה בכלי טיס כשלא משלמים?

אורי מקלב: אפילו עשו הכול, את המבחן, עשו את הניסוי, אבל לא שילמו את האגרה?

אורי מקלב: אני מאמין שהניסוי הוא רק אחרי שמשלמים אגרה.

אורי מקלב: קודם כול, שלא יבוצע ניסוי לפני שמשלמים אגרה, אז הייתם מאבטחים את הדברים האלה.

אורי מקלב: דבר שני, אם לא משלמים אגרה זה תלוי רישיון.

אורי מקלב: אגרה היא תלוי רישיון.

אורי מקלב: זה מטוס שטס ללא רישיון?

יבינה זכאי בראונר: אני אפריד.

יבינה זכאי בראונר: קודם כול יש באמת - - -

אורי מקלב: זה שאת אומרת שיש חברות, אנחנו מבינים.

אורי מקלב: היום אפילו עיריות לוקחות חברות שמוציאות עבורן אפילו שימוש חורג לגנים.

אורי מקלב: לעיריית ירושלים יש הרבה שימושים חורגים, היא לקחה חברה שעושה את זה.

אוסאמה סעדי: זה נקרא "אאוטסורסינג".

אורי מקלב: קניית שירות מבחוץ.

אלעזר שטרן: מיקור חוץ.

אורי מקלב: הם לוקחים היום חברות שיבדקו להם את חשבונות החשמל וחשבונות בזק, מה כדאי להם מול חברות הסלולר.

אורי מקלב: פה מדובר על הוצאת רישיון.

אורי מקלב: יש חברות שלוקחות מישהו.

אורי מקלב: פעם קראו לזה מאכער, היום קוראים לזה "מתווך".

אוסאמה סעדי: נשמע את התשובה.

יבינה זכאי בראונר: מתווך או קבלן משנה, איך שתרצו לקרוא לזה.

יבינה זכאי בראונר: קודם כול, כשמתעמקים בתקנות האגרות שלנו, בגדול יש שני סוגים של אגרות: אגרה שהיא פיקס פרייס, היא אגרה בסכום מסוים קצוב, שניתן בעדה איזה אישור, זה בדרך כלל הרישיונות.

יבינה זכאי בראונר: אני גם אפריד באגרות בין רישיונות לאישורים.

יבינה זכאי בראונר: רישיון, או מה שאנחנו קוראים בעגה שלנו "תעודת כושר טיסה למטוס", זה מין תהליך חד-פעמי.

יבינה זכאי בראונר: הוא אחת לשנה, אבל הוא חד-פעמי במובן הזה שמגיע מפקח רת"א, שאמון על כשירות אווירית של אותו מטוס, בודק, החברה משלמת את האגרה, הוא מעניק את תעודת כושר הטיסה, ובזה מסתיים האירוע.

יבינה זכאי בראונר: בסיטואציות האלה אין לנו חובות שלא משולמים.

אוסאמה סעדי: אין חובות.

יבינה זכאי בראונר: לא קיים.

יבינה זכאי בראונר: כנ"ל אדם שמבקש רישיון טיס, מגיע לרת"א, על כל מבחן עיוני, מעשי וכדומה, תעודת כושר בריאות, משלם ומקבל את הנייר עצמו – עברת את המבחן, קיבלת תעודה רפואית.

יבינה זכאי בראונר: אין כמעט חובות לא משולמים של פרטים, של טייסים או מבקשי רישיון עובד טיס.

יבינה זכאי בראונר: זאת סיטואציה אחת שיש לנו בתקנות האגרות.

יבינה זכאי בראונר: הסיטואציה השנייה, והיא יותר מורכבת, ולכן אני מנסה טיפה להכניס אתכם לעולם שלי, זה סיטואציות של רכיב שעתי באגרות, וזה קיים לנו, זה עבר בזמנו ב-2009, אגרות שהן לא שגרתיות האגרות של רת"א, ויש רכיב שעתי של 370 שקלים לשעת עבודה של עובד רת"א בפרויקטים גדולים, שבהם לא ניתן היה לאמוד את גובה האגרה מראש.

יבינה זכאי בראונר: ומדוע?

יבינה זכאי בראונר: אני אסביר.

אורי מקלב: תשלום הוא לא לפני.

אורי מקלב: התשלום אחרי.

יבינה זכאי בראונר: לאו דווקא.

יבינה זכאי בראונר: אני אסביר.

יבינה זכאי בראונר: יכול להיות פרויקט, למשל ה-G280 שהתעשייה האווירית ייצרה בשעתו, אנחנו נכנסים לקבוצה מאוד מיוחדת בעולם, בסך הכול 12 או 13 מדינות בעולם, שמייצרות כלי טיס.

יבינה זכאי בראונר: לא רק תעופה יש לנו, אנחנו גם יצרנים.

יבינה זכאי בראונר: זה דבר מאוד יפה.

יבינה זכאי בראונר: אותה התעשייה האווירית הגדולה שייצרה את ה-G280, מטוס מנהלים, אני מניחה שכולכם מכירים, עבודה של כמה שנים טובות, פרויקט של שש-שבע שנים, שבסופו רת"א צריכה לנפק בסוף התהליך מה שנקרא "תעודת סוג".

יבינה זכאי בראונר: תעודת סוג, TC בעולם התעופה, TYPE CERTIFICATE, זה תעודת הלידה של המטוס.

יבינה זכאי בראונר: כל התקנה נוספת שיבצעו על ה-G280 בעתיד או כל מיני שינויים, שדרוגים, עדכונים למטוס במהלך השנים, וזה קורה תדיר בעולם התעופה – חברת בואינג הגדולה משדרגת את מטוסיה עד ה-787 החדש, חברת איירבוס והתעשייה הקטנה שלנו – כל שדרוג כזה מצריך בדיקה של מפקח כשירות אווירית של רת"א, שהמטוס יכול, אני אגיד בשפת העם, יכול לטוס בבטחה באוויר, שלא שינית איזונים.

יבינה זכאי בראונר: מספיק שאתה מוציא כיסא מהמטוס, שינית איזון במשקל של המטוס, והוא יכול, לא נעים לומר, להיכנס לאדמה.

יבינה זכאי בראונר: ולכן כל דבר כזה מצריך אישורים של רת"א, זה לא רישיונות, זה לא תעודות, וזה לא פיקס פרייס.

יבינה זכאי בראונר: זה שעות עבודה של צוות של מהנדסים.

אוסאמה סעדי: והחברות האלה אחרי זה לא משלמות את הסכומים האלה?

יבינה זכאי בראונר: אנחנו מדברים על תעשיות גדולות, שהן כשלעצמן נורמטיביות, אנחנו לא מטילים בהן כאן דופי.

אוסאמה סעדי: החברות המתווכות, חברות הביניים.

יבינה זכאי בראונר: יש לנו מקרה אמיתי לגמרי.

יבינה זכאי בראונר: ושוב, זה נולד בשלוש השנים האחרונות, ולכן הפנייה שלנו לרשות האכיפה היא לפני כשלוש שנים, של חברות תיווך כאלה, שבאות בתווך ואומרות לתעשייה האווירית הגדולה: אל תתעסקי עם הרגולציה, כי זה הרבה מאוד ניירת, זה לא רק לשלם אגרה, והחישוב השעתי של אגרות, של צוותי רת"א שמלווים אותך בפרויקט, אני אקח את זה על עצמי.

יבינה זכאי בראונר: תשלמי לי משהו יחסית קטן, וכנ"ל מול משרד הביטחון ומול רגולטורים אחרים.

אוסאמה סעדי: החברות האלה גם מקבלות תשלום על השירותים שהן מעניקות, וגם לא משלמות מה שמגיע.

יבינה זכאי בראונר: הן מתווכחות מול רת"א, מנהלות דין ודברים, לא תמיד משלמות את מלוא הסכום.

יבינה זכאי בראונר: היה איזה תהליך שאני באופן אישי השקעתי בו שעות עבודה.

אוסאמה סעדי: אם מתווכחים ויש מחלוקות, למה לא תובעים?

יבינה זכאי בראונר: יש אפשרות להגיש תביעה אזרחית.

יבינה זכאי בראונר: כשאתה יושב בממשלה ב-90% מהמקרים אתה מתגונן, מגישים נגדך תביעות ואתה מתגונן באמצעות הפרקליטות.

יבינה זכאי בראונר: היכולת להגיש תביעה באופן אקטיבי, כי אנחנו לא גורמים מייצגים במשפט, היא יותר קטנה.

אלעזר שטרן: לא צריך להגיש תביעה אזרחית, אפשר ללכת ישר להוצאה לפועל.

אלעזר שטרן: זה תביעה על סכום קצוב לדעתי בתנאים שאת מתארת.

יבינה זכאי בראונר: לנו נאמר שבסכום מעל 75,000 שקל יש בעיה.

יבינה זכאי בראונר: במקרה שלנו זה כבר הגיע ל-400,000-300,000 שקלים.

יבינה זכאי בראונר: זה דבר ראשון.

יבינה זכאי בראונר: דבר שני, צריך להבין שבסוף התהליך מה שמונפק זה אותה תעודת סוג תוספת שדיברתי עליה לתעשייה האווירית הגדולה שמחויבת כלפי גורמים זרים, ולי אין עניין לבצע גרם הפרת חוזה.

יבינה זכאי בראונר: לכן השוט הזה של לא לתת את האישור, עד שלא תשולם אגרה, רק בסיטואציות המורכבות האלה של הפרויקטים המתמשכים האלה, אני בבעיה.

יבינה זכאי בראונר: אני לא יכולה באמת לא לתת את האישור.

אוסאמה סעדי: כמה חברות כאלה יש?

יבינה זכאי בראונר: לא הרבה, משהו כמו ארבע-חמש, ואנחנו קוראים להם "מפירים סדרתיים".

אוסאמה סעדי: וזה החוב של ה-28 מיליון שקל?

יבינה זכאי בראונר: מה פתאום.

אוסאמה סעדי: 8 מיליון, סליחה.

אלעזר שטרן: 8 מיליון זה המכשירים - - -

יבינה זכאי בראונר: יש כמעט חצי מיליון שקלים חובות לא משולמים לרת"א משלוש השנים האחרונות.

יבינה זכאי בראונר: עוד פעם, אני מגיעה, אדוני, מהחינוך.

יבינה זכאי בראונר: הייתי הרבה שנים במשרד החינוך, בראייה של החינוך זה פינטס.

אורי מקלב: רציתי להחמיא לך ולהגיד לך שהצלחת בזמן קצר, אדוני היושב-ראש, להעביר לנו את התוכן של הדברים, להכניס אותנו לעולם הזה, שהוא לא העולם שלנו, ולהבין אותו.

אורי מקלב: המילה שעכשיו עלתה לי בראש, שיש לך כושר פדגוגי, זו המילה שעלתה לי בפה.

אורי מקלב: אבל בתוך הדברים גם הבנתי דבר אחד, וזה מה שמדאיג אותי, שהוויכוחים פה הם ויכוחים על גודל התשלום, השירות.

אורי מקלב: איזה מנגנון יש לאותה חברה או לחברה הגדולה להתגונן בפניכם, שאתם חייבתם אותם בעשר שעות?

אורי מקלב: הם אומרים: למה עשר שעות?

אורי מקלב: מה הבדיקה הזאת?

אורי מקלב: שמים לנו כיסא, זה עשר שעות שאתם דורשים באופן דרקוני.

אוסאמה סעדי: הם יכולים להתנגד.

אוסאמה סעדי: נגיד שהם הגישו, הם יכולים לטעון נגד.

אורי מקלב: ישר הם הולכים לרשות הגבייה, אז אין מנגנון.

יבינה זכאי בראונר: אדוני, יש לי תשובה מצוינת.

יבינה זכאי בראונר: השאלה מצוינת, אבל יש לי גם תשובה מצוינת.

יבינה זכאי בראונר: אני בעוונותי ליוויתי אחת מחברות התיווך האלה שלא שילמו - - -

אורי מקלב: בעוונותיהם את ליווית.

יבינה זכאי בראונר: מאה אחוז, מקבלת את התיקון.

יבינה זכאי בראונר: ישבתי לעיין בנוהלי העבודה, ובעניין הזה רת"א, גוף מאוד מסודר, נוהלי עבודה שתואמים גם סטנדרטים בין-לאומיים.

יבינה זכאי בראונר: אנחנו עובדים על פי הוראות של ארגון תעופה בין-לאומי, אנחנו לא עובדים בחלל ריק.

יבינה זכאי בראונר: ונוהל עבודה של מחלקת הנדסה ברת"א למשל, בהקשר הזה של פרויקטים מורכבים, שיש בהם רכיב שעתי של אגרות, כשאנחנו מבינים את הרגישות – כי אתה באמת לא יכול כאזרח לבוא ולהתגונן אחר כך ולהגיד: לא, המהנדס שלך עבד חמש שעות ולא עשר שעות – הכול ממוסמך ומתועד בהסכמה.

יבינה זכאי בראונר: למה אני מתכוונת?

יבינה זכאי בראונר: כשעיינתי באותו תיק, וכשישבתי מול אותה חברה, שבסיכומו של דבר הבינה שהסכום שאנחנו דורשים הוא סכום נכון.

יבינה זכאי בראונר: זאת אומרת, בסיכום הוויכוחים הכול היה מוצדק ומוסכם, הכול מתועד, משום שהאנשים שלי יושבים מול האנשים של התעשייה - - -

אורי מקלב: מה בכל אופן הם טענו?

יבינה זכאי בראונר: טענות שונות ומשונות.

אורי מקלב: באיזה סכומים מדובר?

יבינה זכאי בראונר: זה לא סכומים גדולים.

אורי מקלב: הרשות מוגבלת בסכומים שהיא יכולה לתבוע דרך הרשות לגביית חובות.

אורי מקלב: אין לנו הגבלה בסכומים?

אוסאמה סעדי: במרכז לגביית קנסות אין הגבלה.

אורי מקלב: באיזה סכום מדובר?

יבינה זכאי בראונר: כרגע מדובר בסך כול החובות הלא משולמים, בקרוב לחצי מיליון שקלים משלוש השנים האחרונות.

יבינה זכאי בראונר: על זה אנחנו מדברים.

אוסאמה סעדי: זה הכול?

יבינה זכאי בראונר: נכון.

יבינה זכאי בראונר: זה מעט מאוד.

יבינה זכאי בראונר: אבל שוב, אין לנו את הכלי המשפטי לטפל בדרך יעילה ומהירה, למעט הצו הזה.

יבינה זכאי בראונר: זה כל העניין.

אוסאמה סעדי: הבינונו.

אוסאמה סעדי: תודה רבה לך.

אוסאמה סעדי: חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, התשי"ח-1957), התשפ"ב–2021 << נושא >>

אוסאמה סעדי: משרד הבריאות – יש לכם הצעה לגבי האגרה המוטלת מכוח חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים.

אוסאמה סעדי: תסבירו לנו מה זה.

אור אלדר: אני מהלשכה המשפטית במשרד הבריאות.

אור אלדר: אנחנו מדברים היום על רישיונות למכשירים רפואיים שפולטים קרינה.

אוסאמה סעדי: איזה מכשירים?

אוסאמה סעדי: כמו מה?

אור אלדר: מכשירים כמו CT, CT דנטלי, מכשירים מהסוג הזה.

אורי מקלב: MRI.

אור אלדר: MRI לדעתי לא.

אורי מקלב: צילומי רנגטן?

אוסאמה סעדי: כמה אנחנו מדברים בוועדת הבריאות על איפה המכשירים, חשבנו שאין בכלל CT במדינת ישראל.

אור אלדר: אני אתייחס רגע אולי גם לנושא הזה.

אור אלדר: מדובר ברישיונות שונים.

אור אלדר: כאן אנחנו מדברים על רישיון שבא להבטיח את הבטיחות של המכשירים הללו.

אור אלדר: יורם גם יוכל לתת הסבר מה הם המכשירים.

אורי מקלב: איפה זה נמצא?

אורי מקלב: זה נמצא בקופות החולים?

אוסאמה סעדי: זה לא אגרות על המכשיר עצמו אלא על הבטיחות.

יורם טל: לא.

יורם טל: האגרה היא על המכשיר.

יורם טל: כל מכשיר שפולט קרינה זקוק לרישיון כמו שרכב זקוק לרישיון.

אורי מקלב: אתם עושים פיקוח על זה?

יורם טל: אנחנו גם עושים פיקוח.

אוסאמה סעדי: זו אגרה שנתית?

יורם טל: האגרה היא שנתית.

אורי מקלב: זה כמו במעלית שיש מדבקה שאומרת שהיא נבדקה בתאריך כך וכך, ופה גם שהמכשיר לא פולט קרינה?

יורם טל: נכון.

אורי מקלב: על זה משלמים את האגרה?

יורם טל: לא.

אורי מקלב: על מה האגרה?

יורם טל: האגרה היא על - - -

אורי מקלב: למה?

יורם טל: כך כתוב בחוק.

אורי מקלב: מה ההיגיון?

אורי מקלב: למה צריך לשלם על המכשיר הזה?

יורם טל: אני אענה.

אוסאמה סעדי: כשבודקים את הבטיחות משלמים עוד אגרה או שהאגרה כוללת?

יורם טל: האגרה היא שנתית, הבדיקה איננה שנתית.

יורם טל: הבדיקה היא לפי סוג המכשיר ולפי רמת הסיכון שלו.

יורם טל: למשל ממכשירי ממוגרפיה נבדקים מדי שנה, לעומת זאת מכשירים של רפואת שיניים, המכשירים הפשוטים, נבדקים מדי חמש שנים.

אוסאמה סעדי: ואז משלמים אגרה על הבדיקה?

יורם טל: לא.

יורם טל: האגרה היא שנתית, היא לא קשורה לבדיקה.

אורי מקלב: מכונות הצילום של רופא שיניים משדרי קרינה, הם צריכים לשלם אגרה על זה?

יורם טל: על המכשיר הזה הוא משלם אגרה.

יורם טל: כן.

אור אלדר: הם משלמים אגרה על עצם הרישום, על עצם קבלת הרישיון להפעיל את המכשיר.

אורי מקלב: מדי שנה הם צריכים לשלם אגרה.

אור אלדר: מדי שנה.

אור אלדר: פעולות ביקורת של המשרד, כלומר, ההגעה, הבדיקה שהמכשיר מופעל לפי הנחיות הבטיחות של משרד הבריאות לא נעשות מדי שנה.

אור אלדר: יש מכשירים שזה נעשה בהם כל שנה, יש מכשיר שבכל ארבע שנים.

אורי מקלב: הם לא נדרשים לעשות בדיקה?

אורי מקלב: אתמול עברתי צילום נשך פנורמי.

אורי מקלב: רופא שיניים לא שולח אותך למעבדה, הוא עושה אצלו.

אורי מקלב: הוא עושה צילום פנורמי.

אוסאמה סעדי: אם הבנתי נכון, על המכשירים האלה אתה משלם אגרה שנתית.

אוסאמה סעדי: בדיקה ופיקוח זה תלוי מכשיר, לפעמים בכל שנה, לפעמים בכל שנתיים, לפעמים בכל שלוש שנים, וכשעושים את זה, האגרה השנתית שמשלמים, הם לא משלמים אגרות נוספות על הפיקוח ועל הבטיחות.

יורם טל: נכון.

אורי מקלב: אתם בודקים את המכשיר או שאתם בודקים האם הוא עשה בדיקה?

יורם טל: אנחנו בודקים את המכשיר.

אוסאמה סעדי: תקינות המכשיר כמו תקינות המעלית.

אורי מקלב: אני יכול להבין שדורשים מאדם שמחזיק מכשיר שפולט קרינה להביא טכנאי פעם בשנה או פעם בשנתיים, כדי לראות את התקינות.

אוסאמה סעדי: אם זה מכשיר ממוגרפיה, אז הם מבינים בדברים האלה.

אוסאמה סעדי: אם זה CT - - -

אורי מקלב: כל ועד בית חייב, או ודאי כל מי שמפעיל מעלית, פעם בשנה לעשות בדיקה.

אורי מקלב: מגיע משרד העבודה, הוא בודק האם עשית את זה, האם החברה הייתה.

קריאה: יש מדבקה.

אוסאמה סעדי: הם בודקים את המכשיר בעצמם.

אורי מקלב: אתה לא מחייב את בית החולים או את קופת החולים או את רופא השיניים לעשות את הבדיקה.

אורי מקלב: אתה אומר: אני בא לבדוק את זה עם מכשיר, אני בא פעם בחמש שנים - - -

אוסאמה סעדי: לכן האגרה הזאת כוללת בתוכה את הבדיקה ואת הפיקוח במקום שיביאו מישהו שיבדוק על חשבונו.

אוסאמה סעדי: האם החובות של 8 מיליון יש גורמים פרטיים, חברות, שלא משלמים?

יורם טל: גם וגם.

יורם טל: בעיקר פרטיים.

אורי מקלב: כמה בסך הכול סכום האגרות?

מירב כהן: 380 סכום האגרה.

אורי מקלב: כפול כמה?

אוסאמה סעדי: 8 מיליון, כתוב לי.

מירב כהן: זה החובות.

אורי מקלב: כמה אגרה משלמים במדינת ישראל עבור מכשירי קרינה?

אוסאמה סעדי: האגרה השנתית היא אגרה אחידה או שזה תלוי במכשיר?

יורם טל: האגרה היא אחידה.

יורם טל: יש 12,000 מכשירי קרינה.

אורי מקלב: זה 12,000 כפול 380.

אוסאמה סעדי: 12,000 בכל המדינה?

יורם טל: בערך.

אורי מקלב: זה אומר ש-20,000 לא שילמו.

אורי מקלב: 20,000 כפול 380 זה 8 מיליון.

מירב כהן: לא.

מירב כהן: זה מצטבר.

מירב כהן: 8 מיליון זה מצטבר.

אלעזר שטרן: זה 4.5 מיליון בכל שנה.

מירב כהן: הגבייה שלנו, השנתית, היא 3-2.5 מיליון בשנה, והיקף החובות מ-2014 זה 8 מיליון.

מירב כהן: זה 60% בערך.

אוסאמה סעדי: כשאנחנו מדברים על עיריות ורוצים ארנונה ושיעורי ארנונה, אז פה מכשירים רווחיים, עסקיים, ולא משלמים.

אוסאמה סעדי: נניח מכשיר כזה שאתם באים ובודקים והוא לא פעיל אתה מחייב אותו?

יורם טל: לא.

יורם טל: לא מחייבים.

אורי מקלב: איך הוא יודע שהוא לא פעיל?

אוסאמה סעדי: הוא הולך ובודק אותו.

יורם טל: לפעמים אנחנו מסתפקים בהצהרת האדם, ואם אנחנו חושדים, אנחנו שולחים גם מפקח לבדוק.

אוסאמה סעדי: אם הוא מצהיר, שלא כמו בנוטריונים - - -

יורם טל: אם הוא מצהיר, אנחנו לא מוציאים לו אגרת רישיון.

אורי מקלב: קופות החולים ובתי החולים כלולים בזה?

מירב כהן: גם קופות חולים, גם בתי חולים.

אוסאמה סעדי: בטח קופות חולים וכו' הן לא - - -

מירב כהן: יש להן גם חובות לצערנו.

אורי מקלב: אתם יכולים לתבוע את קופות החולים?

מירב כהן: עם קופות החולים ובתי החולים יש לנו התחשבנות, אנחנו לא מעבירים למרכז.

אורי מקלב: אתם יכולים להפעיל נגד הממשלה?

אוסאמה סעדי: זאת התחשבנות פנימית.

אושרת דיין אליהו: החשבים יכולים להתחשבן ביניהם.

אור אלדר: אין לנו כוונה להעביר חובות מהסוג הזה למרכז.

אורי מקלב: מה הפרופיל של החייבים?

מירב כהן: מרפאות שיניים, מכונים, מרפאות.

יורם טל: בעיקר פרטיים.

אלעזר שטרן: למה אתם לא יכולים להשתמש בסנקציה של לקיחת הרישיון אם בן אדם לא משלם?

יורם טל: אנחנו יכולים.

יורם טל: הם ממשיכים לעבוד בלי רישיון.

אורי מקלב: רק רופאי שיניים יש 10,000 בארץ.

אוסאמה סעדי: לא לכולם יש מצלמה פנורמית.

אורי מקלב: לא פנורמי, אפילו המכשיר הפשוט, הצילום הרגיל היום.

אורי מקלב: בכיסא שלו הוא מביא מכשיר ומצלם על המקום.

אורי מקלב: כמעט כל אחד עושה את זה, זה כמעט בילד-אין בכיסא הזה.

אוסאמה סעדי: עד היום האם שלחתם התראות, אזהרות?

יורם טל: שלחנו התראות בעבר.

אוסאמה סעדי: זה לא עזר?

יורם טל: קיבלנו תגובות מסוימות.

יורם טל: ההיענות לא הייתה גדולה והפסקנו עם זה.

מירב כהן: לאחרונה, בחודשים האחרונים, שוב התחלנו לשלוח מכתבי התראה.

אוסאמה סעדי: זה לא עוזר?

מירב כהן: יש מענה מסוים.

מירב כהן: גם כאלה שמצהירים שהמכשיר לא פעיל וגם כאלה שמשלמים.

מירב כהן: אבל עדיין יש תמיד את האחוז הזה שלא מקבלים ממנו מענה ואנחנו צריכים את הכלים.

אורי מקלב: היושב-ראש יבקש לקבל פירוט במה מדובר, כמה שנים החוב.

אוסאמה סעדי: כתוב.

מירב כהן: כמה שנים אחורה אמרתי.

מירב כהן: ה-8 מיליון זה מ-2014.

אורי מקלב: כמה אנשים חייבים מ-2014?

מירב כהן: כמות החייבים.

מירב כהן: אין בעיה.

אורי מקלב: איך רואים שזה מוסיף ועולה או פוחת והולך ככל שהשנים מתרחקות?

אוסאמה סעדי: תשלחו לנו נתונים לוועדה.

אורי מקלב: מי שלא משתמש - - -

אוסאמה סעדי: הם פוטרים אותו.

אוסאמה סעדי: הוא לא מחויב.

אוסאמה סעדי: זה לא כמו בנוטריונים.

אורי מקלב: מספיקה ההצהרה שלו?

אור אלדר: כן.

אור אלדר: היו לנו מקרים שבהם העברנו מכתבי התראה - - -

אורי מקלב: לטובת המבצע שאתם עושים עכשיו, אנחנו מבקשים שהאנשים שיצהירו שהם לא היו פעילים, המרפאה לא הייתה פעילה, המכשיר מקולקל - - -

מירב כהן: זה חלק מהתהליך שנעשה עכשיו.

אורי מקלב: שזה יבוא נקי.

אורי מקלב: כשזה יבוא למרכז הגבייה שזה יבוא כבר נקי.

אורי מקלב: להוציא את המוץ.

מירב כהן: זה התהליך שכבר התחלנו.

מירב כהן: אנחנו לא מעבירים ישירות למרכז כמובן.

מירב כהן: אנחנו בודקים, שולחים מכתב התראה לפני.

מירב כהן: אם מקבלים מענה שהמכשיר לא פעיל, כמובן שהוא לא מחויב.

מירב כהן: אם לא מקבלים שום מענה אחרי מכתב התראה, אנחנו כן רוצים להעביר את זה למרכז.

אורי מקלב: אדוני, הייתי אצל רופא שיניים אתמול במקרה.

אורי מקלב: יש שם מרפאה שהיא לא פעילה.

אורי מקלב: אולי כבר שנתיים שהמרפאה סגורה.

אורי מקלב: הרופא שם לא מקבל.

אורי מקלב: אני לא יודע מה איתו, מה קורה איתו.

מירב כהן: מצד שני, אתה גם לא רוצה שאזרחים יטופלו במכשירים שהם לא תקינים והם פולטי קרינה.

אורי מקלב: מה השאלה, אנחנו תמיד מאזנים.

אוסאמה סעדי: חבר הכנסת מקלב, ברשותך, אני מציע שמבחינת משרד הבריאות, תשלחו לנו את הנתונים האלה.

אוסאמה סעדי: לפרוטוקול אתם אומרים שלפני מעבירים את כל החובות האלה לגבייה במרכז הקנסות, אתם תשלחו את כל ההתראות ותנסו לדעת אם מישהו לא פעיל.

אוסאמה סעדי: אנחנו נאשר את הצו, כדי שתהיה הסמכות הזאת כבר אחרי התראות.

אוסאמה סעדי: מי שלא משלם, צריך לשלם, אין מה לעשות.

מירב כהן: אני רק חוזרת, אתם רוצים נתונים על כמות החייבים?

אורי מקלב: כמות, מה הפרופיל, כמה חייבם שנתיים, כמה חייבים שלוש, איזה מכשירים, האם מכשירים קטנים ופרטיים, האם הרוב זה רופאי שיניים.

אוסאמה סעדי: חברה פרטית, אדם פרטי.

אוסאמה סעדי: לגבי רשות התעופה האזרחית, אני מציע שגם את זה נאשר.

אוסאמה סעדי: לגבי נוטריונים, אנחנו צריכים לקבל נתונים, גם מבחינת הקפאה – נוהל של הקפאה, סוג החובות, האם זה כפל קנס.

אלעזר שטרן: האם יש לכם סמכות לוותר?

אלעזר שטרן: נניח בן אדם בא אחרי שלוש שנים ואומר: לא הייתי פעיל או הייתי בחו"ל.

אוסאמה סעדי: כמו במשרד הבריאות.

אושרת דיין אליהו: נשמח לסייע במבצע כזה.

אוסאמה סעדי: אנחנו מבקשים את הנתונים האלה לפני שנאשר.

אוסאמה סעדי: את הנוטריונים נדחה עד שנקבל את הנתונים.

אוסאמה סעדי: היושב-ראש יעשה את זה במהירות.

אוסאמה סעדי: ברגע שהם יגיעו, אני בטוח שתפנה את הזמן שלך.

אוסאמה סעדי: אני מעלה להצבעה.

אלעזר שטרן: אני רק אקרא.

אוסאמה סעדי: אני מעמיד את זה להצבעה.

אוסאמה סעדי: מי בעד?

אוסאמה סעדי: מי נגד?

אוסאמה סעדי: מי נמנע?

אוסאמה סעדי: אושר

אוסאמה סעדי: אושר פה אחד.

אלעזר שטרן: לגבי הצו של המכשירים.

אוסאמה סעדי: כמובן תיכף נצביע.

אוסאמה סעדי: אני מבקש שתשלחו לנו את הנתונים האלה לוועדה בתוך 14 יום.

מירב כהן: אין בעיה.

אוסאמה סעדי: אני מעמיד להצבעה.

אוסאמה סעדי: מי בעד?

אוסאמה סעדי: מי נגד?

אוסאמה סעדי: מי נמנע?

אוסאמה סעדי: אושר

אוסאמה סעדי: אושר פה אחד.

אוסאמה סעדי: בהצלחה.

אוסאמה סעדי: נוטריונים, בתוך כמה זמן תיתנו לנו את כל ההבהרות וכל הנתונים האלה?

יונית רוזנפלד: בתוך 14 יום.

אוסאמה סעדי: תשלחו בתוך 14 יום, ואז נקבל את הנתונים, ואם צריך, נהיה בקשר אתכם ונביא להצבעה.

אוסאמה סעדי: תודה רבה, הישיבה נעולה.