ועדת ביטחון הפנים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 95, 2022-05-23 12:00

מירב בן ארי: שלום רב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

מירב בן ארי: היום 23.5.2022, כ"ב באייר התשפ"ב, על סדר-היום: הצעת חוק הוועדה לטיפול במשפחות נעדרים אזרחיים, התשפ"א-2021 – פ/1348/24 של חבר הכנסת מוסי רז, הכנה לקריאה ראשונה; והצעת חוק הוועדה לטיפול במשפחות נעדרים אזרחיים, התשפ"א-2021 פ/2237/24, של חברת הכנסת נעמה לזימי; והצעת חוק הוועדה לטיפול במשפחות נעדרים אזרחיים, התשפ"א-2021 פ/2311/24, של חברי הכנסת נירה שפק, טטיאנה מזרסקי, להב הרצנו, מוסי רז, יסמין פרידמן, מיכל שיר סגמן, משה טור פז, יבגני סובה, לימור מגן תלם, יוליה מלינובסקי, יעקב מרגי, נעמה לזימי, זאב בנימין בגין, ענבר בזק, אלון טל ורון כץ.

מירב בן ארי: מטרת הדיון כפי הדיון הקודם שהיה פה ב-10:00 היא לנהל שיח כדי להבין איפה יש בעיות כי הבנתי שיש.

מירב בן ארי: היה לנו דיון טוב ב-10:00 על שתי הצעות חוק ששני משרדי הממשלה שיתפו, הארגונים והצלחנו להגיע לעמק שווה.

מירב בן ארי: חשוב לי שבגלל השקיפות של הדיון נשמע את הטיעונים, גם חברי הכנסת.

מירב בן ארי: במדינת ישראל עד 2017 יש 570 נעדרים שהיו אמורים להגיע לביתם או למסגרת אחרת, לא נמצאו, לא יודעים עד היום.

מירב בן ארי: גם אתמול ראיתי פרסום על בחור צעיר שגם אותו חודשיים כבר לא מוצאים.

מירב בן ארי: ההיעדרות הזו מן הסתם משפיעה על כל בני המשפחה, כי גם איבדו את בן המשפחה שלהם וגם לא יודעים איך להתנהל כלכלית, זכויות הקניין, מה לעשות בנושא הזה.

מירב בן ארי: משטרת ישראל מטפלת בחיפוש ואיתור נעדרים אבל בכל הקשור למשפחות יש לקונה ואלו מטרות הצעות החוק האלה.

מירב בן ארי: במדינות דמוקרטיות בעולם יש מערכת קיימת לאותן משפחות שזה תמיכה רגשית, סוציאלית.

מירב בן ארי: לצערי בארץ זה לא מספיק טוב.

מירב בן ארי: לכן חברי הכנסת מבקשים להסדיר שיתוף פעולה מובנה בין כל משרדי הממשלה הרלוונטיים, הקמת ועדה בין משרדית שמטרתה טיפול בזכויות של הנעדרים.

מירב בן ארי: נגיד שהיו הצעות חוק דומות גם של איל בן ראובן, גם של אלעזר שטרן שהציעו הצעות כאלה בעבר.

מירב בן ארי: חבר הכסת מוסי רז, בבקשה אדוני.

מוסי רז: גברתי יושבת-הראש, הצגת את הצעת החוק מצוין.

מוסי רז: כפי שאמרת, במדינות אחרות הדבר הזה כבר טופל.

מוסי רז: כדאי שיטופל אצלנו.

מוסי רז: בעבר הציע אלוף בדימוס חבר הכנסת לשעבר איל בן ראובן את ההצעה.

מוסי רז: משלא נבחר ואני נבחרתי פנה אליי שאגיש אותה.

מוסי רז: כך עשיתי כמו גם חברותיי.

מוסי רז: אני חושב שכדאי שנקדמה.

מוסי רז: אם יש משהו שלא מוסדר אולי נתקן ונקדם אותה לקריאה ראשונה ואז שנייה ושלישית.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: חברת הכנסת נעמה לזימי, בבקשה.

נעמה לזימי: תודה.

נעמה לזימי: רק אוסיף – לא נתפס בעיניי שעשרות שנים אדם יכול להיות נעדר.

נעמה לזימי: הכאב והסבל של המשפחות, אבל בהיעדר טיפול ותכלול של המצב הזה נתנו להם לסבול מסיבות נוספות ולא פשוטות, בירוקרטיות, בריאותיות, נפשיות.

נעמה לזימי: הגיע הזמן, שנוכל לאפשר קצת מזור ולהקל.

נעמה לזימי: אני מודה לך מירב על קיום הדיון, למוסי חברי ולנירה כמובן שהרימה את הכפפה והעבירה את ההצעה הזו ראשונה בכנסת.

נעמה לזימי: כבוד לעשות את זה אתכם.

נעמה לזימי: תודה ומקווה שנעשה את התיקון הזה פה.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: חברת הכנסת נירה שפק.

נירה שפק: תודה רבה.

נירה שפק: הצעת החוק הזו, כמו רבות אחרות שקיימות, שבחרתי להוביל אותן, לא יפתחו מהדורות, לא הצעות חוק שיביאו סקסיות - סליחה על הביטוי – לתוך השיח.

נירה שפק: זה הצעת חוק שהיא שעון חול, כי כל יום שעובר, שאין המענה, יש עוד אדם ועוד בת אדם שנפגע והמעגל סביבם.

נירה שפק: את הצעת החוק הזו התחלתי להוביל משיחה עם משפחות.

נירה שפק: הן פה.

נירה שפק: אתמול ישבנו יחד גם נציגי העמותה וגם המשפחות כדי לברך על המוגמר עד כה.

נירה שפק: בחרתי להוביל את הצעת החוק הזו בדרך מסוימת.

נירה שפק: שנה אני עובדת על הצעת החוק הזו.

נירה שפק: שנה אני עוברת משרד-משרד, גוף-גוף, ודואגת שכשנגיע לוועדה לקראת הצבעה, כל הדברים יהיו מוסכמים.

נירה שפק: כל התיקונים שצריכים להיעשות כבר ייעשו.

נירה שפק: אני מנסה להוביל מינהל תקין שבו אנשים לא קוראים בערב את מה שהולך להיות מחר בבוקר ולומר: נזכרתי במשהו.

נירה שפק: זה הליך שלא מקובל עליי בארגונים ומשרדי ממשלה.

נירה שפק: כיוון שעברנו את כל המשרדים, היום אנו עם שני תיקונים: תיקון אחד של האפוטרופוסית הראשית ממלאת מקום שעבדנו עליו מספר פעמים.

נירה שפק: גם לזה כאבה לי הבטן כי כבר היה סיכום עם הרשות הרלוונטית, ותיקוני החקיקה שבפניכם כבר מכניסים פנימה את התיקון הרלוונטי, אבל כיוון שהתחלפו העומדים בראש הרשות והתבקשתי, למרות שהתחלפה ממלאת המקום פה – רק בטלפון, לא נפגשנו – והתבקשו לפתוח שוב כדי לוודא שנסגרו כל הדברים, סיכמנו, שבהצעה הנוכחית מה שמוסכם ועשינו עבודה כמה חודשים זה בסדר, ובין קריאה ראשונה לשנייה שלישית נבחן שוב.

נירה שפק: יכול להיות שזה יישאר אותו דבר, אולי ישתנה.

נירה שפק: זה שיטת עבודה.

מירב בן ארי: אני מנהלת את הדיון, ואני אומר אם יש הצבעה או לא.

נירה שפק: אנחנו לא מדברים על הצבעה.

נירה שפק: אני מציגה את התהליך.

נירה שפק: הדבר הנוסף שאני רוצה לדבר עליו, הוא שהצעת החוק הזו היתה הצעה תקציבית.

נירה שפק: לא ניתן היה לי להמשיך לקדמה בלי אישור תקציבי.

נירה שפק: נעשתה עבודה מאוד רחבה עם האוצר ומשרד הרווחה.

נירה שפק: סגרנו תקציב.

נירה שפק: יפרטו הגופים מה בדיוק, אבל עברנו גם את המשוכה הזו.

נירה שפק: ישבנו עם משרד הבט"פ.

נירה שפק: כל אחד מהגופים הרשומים, איתו.

נירה שפק: כיוון שאני יודעת שיש גופים שרוצים להעיר לגופו של ענין, וזה בסדר, את הנוסח כל משרדי הממשלה והגופים סיכמו לפני שלושה חודשים.

נירה שפק: לפני חודש עשינו, חוץ ממה שציינתי על האפוטרופוסית הראשית, כל השאר סוכם.

נירה שפק: לכן אני רוצה לפנות לנוכחים כמובילת החוק.

נירה שפק: כל אחד ואחד שחושב: אולי יש לי רעיון – נוסיף אותו - האם הוא עבר את ההליך המקדים?

נירה שפק: זה אחת.

נירה שפק: האם הוא התנהל בצורה תקינה של מינהל תקים קודם?

נירה שפק: ושלישית, תזכרו שיש לנו 600 פלוס אנשים ועוד 20 שידועים לנו כל שנה שמחכים לתשובות.

נירה שפק: החוק הזה לא מחליף את העבודה הסדורה בכל הגופים ובכל המשרדים – משטרה, מד"א, כב"א או את הרשויות הייעודיות.

נירה שפק: זה ועדה שאליה יעלו דברים שנופלים בין הכיסאות.

נירה שפק: היא תתכנס אחת לחודשיים ותסכם דברים.

נירה שפק: היה חשוב לי לומר את זה, ולכבד את המשפחות ואת העמותה שיושבים פה ומטפלים במה שהמדינה היתה צריכה לטפל משך שנים.

נירה שפק: אשמח שנשמע גם אתכם פה.

נירה שפק: תודה.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אתן קודם למשרדים הרלוונטיים.

מירב בן ארי: משרד הרווחה.

שלהבת אינשטיין אלפסי: שלום רב, אני מהלשכה המשפטית של משרד הרווחה.

שלהבת אינשטיין אלפסי: אני רוצה להקדים ולומר שאנו בישיבה שהיתה לנו עם השר אתמול הוא גם נפגש עם משפחות נעדרים.

שלהבת אינשטיין אלפסי: אני מבינה שכן מקבלים סיוע במסגרת פנייה למחלקות לשירותים חברתיים.

שלהבת אינשטיין אלפסי: מאחר שהמחלקות לשירותים חברתיים פתוחות בפני כל מי שפונה אליהם לקבל סיוע, בין אם זה במסגרת אדם שצריך סיוע רווחתי או נפשי בשל בן משפחה שנעדר.

שלהבת אינשטיין אלפסי: נדרשת עבודת מטה נוספת של המשרד כדי לדייק את הנוסח ולראות איך נכון לעשות את הדברים.

שלהבת אינשטיין אלפסי: המבנה שהוצע כאן, הוא גם של מנגנון של ועדה שדנה פרטנית.

שלהבת אינשטיין אלפסי: אנו צריכים לראות איך אנו מדייקים את זה, את המלצות של משרדים נוספים.

שלהבת אינשטיין אלפסי: יש פה מעורבות של משרדי המשפטים, ביטחון פנים ושל המשטרה.

שלהבת אינשטיין אלפסי: נדרשת לעשות אצלנו עוד עבודה כדי לראות איך נכון יהיה לבנות את הצעת החוק ואת הנוסח שלה כך שתתאים גם לעבודה בין המשרדים השונים וגם למתן השירות על ידי המשרד.

שלהבת אינשטיין אלפסי: שוב, השירות של המשרד ניתן גם בלי שתתכנס ועדה מסוג זה.

שלהבת אינשטיין אלפסי: אפשר לפנות תמיד למחלקה לשירותים חברתיים ולקבל שירות.

נירה שפק: מה עמדת המשרד?

מירב בן ארי: זו פעם ראשונה שאת בוועדה שלי?

מירב בן ארי: זה לא קורה ככה.

מירב בן ארי: אנו שומעים את משרדי הממשלה ואז תהיה התייחסות.

מירב בן ארי: שלהבת.

שלהבת אינשטיין אלפסי: אנו תומכים בהצעת החוק.

שלהבת אינשטיין אלפסי: עוד נדרשת מבחינתנו עבודת מטה גם על הנוסח, על המנגנון.

שלהבת אינשטיין אלפסי: יש הרבה דברים שצריך לתפור אותם.

שלהבת אינשטיין אלפסי: גם על הגדרות של בן משפחה, הגדרות של נעדר שיש מול המשטרה לבדוק יחד איתם.

מירב בן ארי: אז איך את תומכת אם נדרשת עוד עבודה?

שלהבת אינשטיין אלפסי: במהות של קידום מנגנון כזה או תכלול או טיפול במשפחות נעדרים - אנו תומכים ברעיון.

מירב בן ארי: ברעיון כולנו בעד.

שלהבת אינשטיין אלפסי: על הצעת החוק עוד נדרשת עבודת מטה משרדית כדי לראות באיזה נוסח אפשר.

מירב בן ארי: אז תחדדי את הדבר.

מירב בן ארי: את אומרת שמשרד הרווחה תומך ברעיון של סיוע למשפחות אבל בחוק ספציפי הזה יש לכם התנגדות כי הוא לא מוכן.

נירה שפק: את מציגה התנגדות אחרי שבעה דיונים שהשר אמר שהוא בעד?

מירב בן ארי: זה לא ככה.

נירה שפק: מותר לי לתת הערות לסדר.

נירה שפק: כמובילת החוק ששנה עשתה דיונים, עובדת עליו, שישבה עם כל הגופים, עם מנכ"לית המשרד, עם השר, עם שיבי, עם הייעוץ המשפטי.

נירה שפק: לא יכול להיות שהעמדה שכתובה לי כאן זה לא מה שאת אומרת.

נירה שפק: אבדוק את זה.

שלהבת אינשטיין אלפסי: אנו לא מתנגדים להצעת החוק.

שלהבת אינשטיין אלפסי: אנו סבורים שיש לעשות בה עוד עבודת מטה שלנו של המשרד.

שלהבת אינשטיין אלפסי: כיום אין לנו גורם שמתכלל את התחום הזה של נעדרים.

שלהבת אינשטיין אלפסי: לכן נדרשת פה עוד עבודה גם שלנו וגם עבודה בין המשרדים השונים לגבי גם המנגנון שנקבע בהצעת החוק, גם ההגדרות והאופן שבו רוצים לקבוע את הזכאות.

שלהבת אינשטיין אלפסי: אנו נעשה את העבודה הזו, ונגיע עם נוסח שיהיה מוסכם מבחינתנו גם בעבודה בין הגורמים השונים.

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: המשרד לבט"פ ואז המשטרה.

גיל דיין: כפי שאמרה נציגת משרד הרווחה, אנו חושבים שיש לנו מבחינת הנוסח דברים שאנו חושבים שצריך לטייב ולתקן כדי שהחוק הזה יוכל לעמוד בכל התכליות שלו.

גיל דיין: העמדות שלנו גם ידועות והועברו.

גיל דיין: מעבר לזה, אנו מאוד מאמינים בחשיבות החוק.

גיל דיין: אנו רוצים שייכתב בצורה הטובה ביותר.

גיל דיין: נשמח לדבר - יש תקשורת.

מירב בן ארי: משטרת ישראל, התייחסות.

טל פז: שלום, אני מלשכת עומ"ש המשטרה.

טל פז: משטרת ישראל לגמרי בשני כובעים בסיפור.

טל פז: פעם אחת בפן הרווחתי לטובת משפחות הנעדרים.

טל פז: בפעם השנייה בפן האכיפתי.

טל פז: אנו לגמרי רואים את הצורך בשילוב מספר גורמים שיהיו במוקד אחד שאפשר יהיה לעשות שילוב כפי שמצוין בהצעת החוק במסגרת הוועדה.

טל פז: אנו גם פועלים בלי קשר להצעת החוק, אנו פועלים לקדם שת"פים במיוחד לאותן מטרות.

טל פז: לגוף הדברים, יש לנו כמה דיוקים שאנו חושבים שנכון וראוי לעשותם, כדי שההצעה הזו תצלח ותצא מן הכוח אל הפועל.

טל פז: זה ידוע למציעה.

טל פז: אם לא, נשמח להסביר במהות, מה קיים כיום, ואילו הצעות יש לנו במובנים האלה.

נירה שפק: מעבר למה שהוצג בפגישה איתי ועם המשרד לבט"פ?

נירה שפק: כי כל השאר אני יודעת ובפנים.

נירה שפק: יש נציג משטרת ישראל שהיה בדיונים איתך.

טל פז: אני לא יודעת מי היה נציג משטרת ישראל בדיונים.

טל פז: נציג המשרד גם לא מכיר את הדיונים האלה.

טל פז: נשמח לברר את זה.

טל פז: בשלב הזה אנו לא מכירים אף אחד מאתנו.

טל פז: נבדוק את זה.

מירב בן ארי: בבקשה.

ניב יערי: שלום, אני עו"ד, ייעוץ וחקיקה.

ניב יערי: אנו מלווים את הצעת החוק הזו מוועדת שרים.

ניב יערי: בחנו את הסוגיות שם.

ניב יערי: כפי שגם חבריי ממשרדי הממשלה האחרים אמרו, מטרת החוק מבורכת, ואנו תומכים בקידום הסדר שישפר את השירות שניתן לאזרח במצב קשה כזה.

ניב יערי: בשיח שנוהל עם אחת מהמציעות חברת הכנסת שפק, דיברנו על התאמות שאנו חושבים שנכון עוד לבחון ודיוקים לעניין האופן שבו אנו מייצרים הרמוניה בין המקרה הספציפי זה לבין עולם הנכסים העזובים והנכסים שאותם האפוטרופוס הכללי מנהל באופן כללי.

ניב יערי: איך עושים את זה, מתי מוציאים את הצו.

מירב בן ארי: מתי מוציאים את הצו היום?

מירב בן ארי: אחרי כמה שנים אפשר להעביר את הרכוש למשפחת הנעדר?

ניב יערי: זה פחות עניין של שנים אלא יותר הפרוצדורות שנדרשות לעשות ומה התפקיד של האפוטרופוס בתוכן.

ניב יערי: בהצעה הנוכחית ברגע שבן משפחה מבקש לקבל את הצו, האפוטרופוס הכללי הופך להיות מי שחובת ההוכחה עליו שלא ראוי שאותו בן משפחה ינהל את הנכס אלא אם יירשם באופן ספציפי.

ניב יערי: זה לא שאנו מתנגדים או נלחמים בקידום ההצעה.

ניב יערי: אנו חושבים שהנושא עדיין מאוד ויש לדייקו.

מירב בן ארי: לא הבנתי.

מירב בן ארי: אדם נעדר 10 שנים.

מירב בן ארי: לא חזר הביתה.

מירב בן ארי: מה עם הרכוש שלו?

הלית אילסטר: אציג.

הלית אילסטר: אני מנהלת היחידה לאיתור נכסים עזובים ולהשבתם.

הלית אילסטר: זו יחידה שמופקדת על הטיפול בנכסים עזובים לפי חוק האפוטרופוס הכללי.

הלית אילסטר: חשוב לומר – כבר היום יש מסגרת חוקית מסוימת שנותנת מענה לטיפול ברכוש של אדם שנעלם ואדם שהוא בחזקת נעדר.

הלית אילסטר: זה מה שאנו עושים.

הלית אילסטר: אנו מנהלים הרבה מאוד נכסים, מעל 16,000 תיקים פעילים יש לנו היום, גם כספים, גם מקרקעין, מנסיבות שונות.

הלית אילסטר: גם כיום כשאדם נעדר, יש חובה על רשות ציבורית שנודע לה על זה שיש חשד שההגדרה בחוק זה נכס עזוב, כלומר שהבעלים שלו לא ידוע או לא נמצא או לא מסוגל לנהוג בו מנהג בעלים – זו הגדרה קלאסית של נעדר – כבר היום יש חובת דיווח לעובד ציבור שנודע לו אגב ביצוע עבודתו וגם למי שמחזיק בנכס שחשוד כנכס עזוב.

הלית אילסטר: חייבים לדווח לנו.

הלית אילסטר: ברגע שאנו מקבלים דיווח, יש לנו סמכות חקירה שאנו מבצעים לפי החוק, מנסים לאתר את אותו אדם או את בני המשפחה, אם אנו יודעים שנוא נפטר.

הלית אילסטר: אם הצלחנו מה טוב, וברוב המקרים אנו מצליחים, ואם לא - אנו פונים לבית משפט ,מחוזי ומקבלים צו מבית המשפט, לנהל את הנכסים של אותו אדם.

הלית אילסטר: הניהול שלנו נעשה בנאמנות עבור בעל הזכויות.

הלית אילסטר: זו נקודה שחשוב לי להדגיש, ואיני בטוחה שמגישי הצעת החוק היו מספיק ערים לכך.

הלית אילסטר: ניהול האפוטרופוס הכללי הוא תמיד לטובת בעל הזכויות הנכס מתוך הנחה שהוא עדיין בחיים, ולא לטובת בני משפחה אחרים.

הלית אילסטר: יש אפשרות לפי החוק, לתת צו ניהול לאדם אחר, סעיף 8 שאליו מפנה הצעת החוק, לחוק האפוטרופוס הכללי.

הלית אילסטר: נדמה לי סעיף 6 להצעה שאומרת שיש אפשרות לתת צו ניהול לאדם אחר.

הלית אילסטר: השימוש בסעיף זה נעשה במסורה.

הלית אילסטר: יש מקרים בודדים שעושים.

הלית אילסטר: כי יש להבין - גם אם אדם אחר יקבל את ניהול רכוש הנעדר, הוא יצטרך לנהל את זה לטובת הנעדר ולא לטובת אחרים.

הלית אילסטר: אכן היה שיח.

הלית אילסטר: אשמח לשמוע את המשפחות כי אולי לא מספיק ערה לצרכים שלכם בשטח.

הלית אילסטר: יש אפשרות היום לפי חוק האפוטרופוס הכללי, ואני מפנה את גברתי לסעיף 14 לחוק האפוטרופוס הכללי.

הלית אילסטר: סעיף שאומר: לפי בקשה של האפוטרופוס הכללי, של מעוניין או של היועץ המשפטי לממשלה ואף מיוזמתו, רשאי בית המשפט לתת לאפוטרופוס הכללי הוראות בכל הנוגע למילוי תפקידו וכן – ואני מדגישה – בעניין הענקות לאדם הזכאי למזונות מבעל נכס עזוב ומתן הלוואות לבן זוג או לקרובי משפחה של בעל הנכס.

הלית אילסטר: כלומר אם תכלית הצעת החוק כאן לנסות לעזור למשפחות ולעשות שימוש בכספים של בעל הנכס הנעדר למען המשפחות, גם כיום יש לכם הכלי הזה.

הלית אילסטר: זה בסעיף 14 לחוק האפוטרופוס הכללי.

הלית אילסטר: אפשר לפנות אלינו.

הלית אילסטר: אני מבטיחה שנשמע כל בקשה וכל צורך שעולה בנפש חפצה.

הלית אילסטר: אפשר לפנות לאפוטרופוס הכללי ואפשר להגיש בקשה לבית משפט.

הלית אילסטר: אנו פועלים תחת פיקוח בית משפט מחוזי, ולעזור לאנשים.

הלית אילסטר: זו אופציה שקיימת גם כיום בחוק.

הלית אילסטר: אני חושבת שלא היו ערים לכך כשניסחו את החוק.

הלית אילסטר: את הרכוש בכלל אנו אמורים לנהל בעיקרון לטובת הנעדר.

הלית אילסטר: בנוסף, מהמקרים שאנו מכירים קיימת שונות גדולה בין המקרים.

הלית אילסטר: יש הבדל אם אדם נעדר חודשיים שלושה והאשה בלחץ ונשארה עם ילדים קטנים וצריכה לתת מענה לצרכים, לבין מקרים שגם מגיעים אלינו לפעמים שאנחנו מקבלים דיווח רק אחרי שהאדם 20 שנה נעדר ואנו מגלים שהוא עבר למדינה אחרת, ולפעמים אף הקים שם משפחה אחרת.

הלית אילסטר: לא תמיד האינטרסים של כל בני המשפחה הם ביחד.

הלית אילסטר: לפעמים יש ילדים מנישואים ראשונים, ואשה משניים וכל מיני סיפורים.

הלית אילסטר: אבל אנו בהחלט פתוחים גם למצב שהמשפחה נמצאת.

הלית אילסטר: אמרתי שיש לנו סמכות לפנות לבית משפט מחוזי לקבל צו ניהול.

הלית אילסטר: יש גם אפשרות להוציא צו ניהול זמני אם יש דחיפות, אם צריך לתת מענה מהר וטיפול בנכסים.

הלית אילסטר: זה גם משהו שאפשר לפנות ולנצל את האופציה החוקית הזו שקיימת כבר היום בחוק האפוטרופוס הכללי.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: עוד משרדי ממשלה שרוצים להתייחס?

מירב בן ארי: נירה שפק.

נירה שפק: בכוונה ביקשתי לדבר לפני המשפחות גם בגלל האמירה שנאמרה עכשיו על ידי עו"ד הלית וגם בכלל.

נירה שפק: אני רוצה לומר שתי מילים נורא קשות.

נירה שפק: מקווה שתיקחו אותן בצורה חיובית וננסה להביא מינהל תקין ועבודה מסודרת.

נירה שפק: אני באה לכאן מוועדת חוץ וביטחון.

נירה שפק: שם יש דיון על רפורמת נפש אחת, על הפוסט טראומטיים שלנו שיש לנו חוב כמדינת ישראל אליהם.

נירה שפק: נסגר הכול, יש חוקים, יש מיליארדים, ואיפה זה נפל?

נירה שפק: בכל מיני - כשאני רואה שמתוך 440 מיליון בסעיף אחד שהיה צריך להיגמר עד סוף 2021 ניתנו רק 80 מיליון, ולמה – כי כל משרדי הממשלה והגופים שיושבים מסבירים לנו שהיה צריך לעבור מכרז ותקנה ורגע, ואני רוצה להיות לא טוב מאוד אלא מצוין, להיות מצוין פלוס.

נירה שפק: ומי סובל – אותו אחד שיושב באולם ואומר: אני הייתי צריך לקבל טיפול.

נירה שפק: המוקד הזה לא הוקם והלכתי לישון בחוף הים כי אין לי לאן ללכת, כי לא רציתי שהילדים שלי יראו אותי בטראומה.

נירה שפק: את זה אתם לא מבינים.

נירה שפק: אמרת שלא בטוח שמציעת הצעת החוק הבינה את המשמעות.

נירה שפק: אל תזלזלי בי ובחבריי.

נירה שפק: כי ב-8 בינואר 2022 נפגשתי עם סיגל יעקובי.

נירה שפק: אני מאמינה שאת לא מזלזלת – מונתה לשופטת.

נירה שפק: היתה האפוטרופוסית הראשית וישבה איתי בשני דיונים.

נירה שפק: דנו בדיון במשמעויות מהחוק.

נירה שפק: תחומי חדלות פירעון, פיקוח על האפוטרופוסים ומנהלי העיזבון, הפעלת מערך הרשם לענייני ירושה, הקשר הישיר והעקיף עם משפחות של נעדרים ואזרחים.

נירה שפק: כתוב פה אילו נוסחים היא ביקשה.

נירה שפק: שינינו את הנוסחים והחזרנו לה וקיבלנו אישור.

נירה שפק: לבוא היום ולומר: לא חשבתם - זה לא מקצועי.

נירה שפק: זה חובבני.

נירה שפק: יושב פה ניב ויודע את זה – איך הגעתם לדיון הזה?

נירה שפק: כשהיועץ שלי שולח לכם: יש דיון על זה.

נירה שפק: אתמול בשיחה איתי נאמר:

נירה שפק: בעקבות הפנייה שלכם רגע התיישבנו לשבת על החוק.

נירה שפק: ככה לא עובד משרד ממשלתי.

נירה שפק: כך לא עובדים גופים ציבוריים.

נירה שפק: יש דבר כזה שכתוב בוועדה - צריכה להיות בקרה על החוקים שבאחריותכם.

נירה שפק: פניתי אליכם אבל הצלחתם להוציא אותי משיווי משקל.

נירה שפק: אני חברת כנסת שמלווה לא מעט הצעות חוק.

נירה שפק: אני צריכה לתעדף, וגם בוועדה - כשאני מבקשת ממירב ועדה, אני מבקשת תהליך מזורז כשאני יודעת שאני סגורה.

נירה שפק: כלומר כשאני יושבת עם כל המשרדים הרלוונטיים, ויש לי כתוב מכל משרד שהוא סגור איתי ורק אחרי זה אני משגעת את מירב ואומרת לה: תני עדיפות לחוק הזה.

נירה שפק: היה למירב חוק אחר לא פחות דחוף, ולכן היא שמה את שלי והזיזה דיון אחר.

נירה שפק: בזבזתם זמן ועדה וגם את זמני.

נירה שפק: אני מתביישת באיך צופים בנו כעת איך מינהל תקין קיים.

נירה שפק: כנ"ל הבט"פ.

נירה שפק: ישבנו.

נירה שפק: משטרת ישראל הציגה שתי בקשות.

נירה שפק: אחת, שמה שנאמר בוועדה ישמש אותם לתיקים שלהם.

נירה שפק: הפכנו להיות מודיעין בוועדה.

נירה שפק: אמרנו: לא יהיה.

נירה שפק: ישבנו עם ייעוץ משפטי.

נירה שפק: לומר לי את זה שוב היום זה כמו לומר :נעשה סטופ.

נירה שפק: מה שאמרת לא רלוונטי – מעכשיו.

נירה שפק: אנו לא יכולים להרשות לעצמנו ללכת אחורה.

נירה שפק: ישבתי עם המשטרה.

נירה שפק: הנושא של לפתוח את זה – לא יהיה.

נירה שפק: הנושא שלא כל דבר יכול לעלות פעם מצנעת הפרט; פעם אחת לאור התיק - גם זה נאמר בדיון המקדים איתי.

נירה שפק: ברור שתיקים חסויים, החומר שעלול להשפיע על החקירה לא יכול להיחשף.

נירה שפק: לכן הדיון הזה הוא התייעצות שיקבעו מה יעשו בו.

נירה שפק: לנציג המשרד ונציג המשטרה, שגם דיברתי עם סגן השר וגם עם השר, עם שניהם דיברנו, נאמר שלא צריך נציג השר – לא יכול להיות ואני נותנת דוגמאות מתוך הבנה שלא יכול להיות שנעשה מינואר הליך מזורז לקראת הוועדה.

נירה שפק: זה מינואר לקראת הוועדה.

נירה שפק: כל הגופים יושבים איתם, ורק בעקבות זה שאנו מסודרים ופנינו אליכם אתמול – ישבתי אתמול ב-16:30 עם המשפחות.

נירה שפק: הם קיבלו ממני עדכון.

נירה שפק: הצגתי בפניהם בכתוב כל מה שגוף אמר.

נירה שפק: כל מה שנאמר פה זה אחרי שעדכנתי את האזרחים שעובדים איתי בנושא.

נירה שפק: איך אנחנו נראים?

נירה שפק: אני מתביישת.

נירה שפק: אני מקווה שגם אתם.

נירה שפק: אם הכול היה שלום עולמי ודבש – אני באה מהעוטף.

נירה שפק: אני יודעת לרוץ ב-15 שניות, ואני יודעת לומר שאני חזקה מספיק.

נירה שפק: התפקיד שלנו להגן על המדינה כולה.

נירה שפק: זה האג'נדה שלי בשתי מילים.

נירה שפק: התפקיד שלי פה הוא לראות שאנו נותנים מענה לכולם, כמו בדיון בקומה 2 וכמו בדיון בכספים.

נירה שפק: וכשהמשפחות האלה נפגשו איתי ונפגשתי עם עוד, ושטחו בפניי את הבעיות וראיתי כמה מטורטרים ובאתי לעמותה והציגה בפניי – הם באו אליי – את המקרים ואת ליווי המשפחות – סימן שאנו לא כזה טובים כפי שתיארתם פה.

נירה שפק: סימן שהחוק הזה נדרש.

נירה שפק: על החוק הזה במשרד הרווחה ישבו חמישה דיונים.

נירה שפק: חמישה דיונים.

נירה שפק: התנאי של השר בסיכום עם המנכ"לית היה שבהינתן תקציב שקל מול שקל, הכול סגור ונתקדם.

נירה שפק: אני לא אומרת שאין לתפקיד לוועדה – לכן אנו באים לוועדה, אבל החוק היה בנוי לוועדה שכשעשינו את הסבב עם כולם נאמר שלא יהיה דבר שיפריע לנו מלהעלות אותו לקריאה ראשונה.

נירה שפק: יש נושאים שלא סגורים, כי עכשיו התעוררתם אז נלבן אותם לקראת שנייה ושלישית.

נירה שפק: רק אחרי שכל זה נאמר לי ועברתי גוף-גוף - האחרון אתמול ב-21:00 בערב, חזרתי ליושבת-ראש הוועדה ואמרתי לה את זה.

נירה שפק: בזבוז הזמן הזה, חוסר הרצינות וחוסר המקצועיות הזה מרתיח אותי.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: נעבור למשפחות.

יהושע מניביצקי: שלום לכולם.

יהושע מניביצקי: אספר בקיצור מי עומד מאחורי מה ששמעתם.

יהושע מניביצקי: יש לזכור עומדים בני אדם, זה הדבר הראשון שמפעיל אותנו.

יהושע מניביצקי: הבן דניאל מניביצקי בן 34 ביום שבת קם.

יהושע מניביצקי: היה בוגר, ונעדר.

יהושע מניביצקי: המשפחה שלושה חודשים הפכנו את העולם.

יהושע מניביצקי: היינו בקשר עם המשטרה כל הזמן.

יהושע מניביצקי: לא היו תוצאות.

יהושע מניביצקי: ואז, כשנודע לנו דרך מחלקת המחקר של הכנסת, שעשו עבודה על הנעדרים, אפשר גם לשלוח לכם את העבודה, היה שם הרבה בלגאן, ומה שנודע לנו אז – 523 אזרחים נעדרים.

יהושע מניביצקי: כששמעתי את זה, אמרתי שלא יכול להיות שבמדינת ישראל, שיש אזרחים ומאחוריהם משפחות, שלא יודעים מה לעשות.

יהושע מניביצקי: לכן הקמנו את העמותה.

יהושע מניביצקי: כל מי שבעמותה הוא בהתנדבות, גם נעמה.

יהושע מניביצקי: יושב פה רון יצחק, שהבת שלו נעדרה לפני 4 שנים.

יהושע מניביצקי: אשתי שמחזיקה את כל הקשר עם המשפחות.

יהושע מניביצקי: הבת שלי שילדה לפני שבועיים וכל הזמן עוזרת לנו.

יהושע מניביצקי: לכן החלטנו להקים את העמותה ופנינו למשפחות כי הן לא יודעות.

יהושע מניביצקי: עשינו כנס בבית שלנו.

יהושע מניביצקי: היו 16 משפחות מכל מיני סוגים, מכל מיני גילאים, תקופות.

יהושע מניביצקי: כשאני ראיתי שאנו נותנים להם הצעה או רעיון או שמישהו מסתכל עליהם, היו להם דמעות בעיניים.

יהושע מניביצקי: אפילו מישהו נעדר 30 שנה.

יהושע מניביצקי: כי נעדרות זה מצב בלתי ודאי.

יהושע מניביצקי: כל יום כולל אותנו, קמים בבוקר - אולי הוא יגיע.

יהושע מניביצקי: לכן המשפחות לא ממהרות להוציא צו מוות.

יהושע מניביצקי: לכן הקמנו את הוועדה.

יהושע מניביצקי: יש לנו פעילות, כנסים.

יהושע מניביצקי: היינו בעיתונות וכו'.

יהושע מניביצקי: בסוף אמרנו: איך ממשיכים?

יהושע מניביצקי: היות שהמשפחות האלה מבחינת המדינה לא מטופלות – המשטרה עושה ככל יכולתה אבל אחרי X חודשים התיק עובר למטה – הם לא יחידה תומכת אלא יחידה מחפשת – לכן אמרנו שרק בצורת חוק שראיתם נוכל להסדיר את המעמד.

יהושע מניביצקי: המעמד הזה, כשלמשפחה יש נעדר או נעדרת, היא הולכת לגוף הזה לקבל את המענים.

יהושע מניביצקי: מה שאמרו על אפוטרופוס זה דברים שאנו אפילו לא יודעים.

יהושע מניביצקי: לפחות שנדע.

יהושע מניביצקי: אין קשר.

יהושע מניביצקי: המשפחות הם אנשים פשוטים, אין להם הכוחות לעשות את הדברים.

יהושע מניביצקי: אנו מובילים את זה כי אני רואה זאת משימה לאומית לטובת כל הנעדרים.

יהושע מניביצקי: כיום רק אנו מטופלים.

יהושע מניביצקי: גם אשתי שיושבת פה, כל היום מקבלת טלפונים, תומכת במשפחות.

יהושע מניביצקי: מה שאמרת לי הבוקר, הבחור שנעדר, זה כבר לפני חודשיים היא טיפלה ובקשר עם האמא.

יהושע מניביצקי: לכן אני מבקש בכל לשון של בקשה אחרי שראיתם את הנפשות, לאשר את החוק ולתת לנו להמשיך לעבוד.

יהושע מניביצקי: תודה.

ורדה מניביצקי: שלום.

ורדה מניביצקי: דניאל היה בחור יפה תואר, גבוה, כפי שכל אמא אומרת על הבן שלה.

ורדה מניביצקי: זה כאב לב איום.

ורדה מניביצקי: זה חוסר ודאות משווע.

ורדה מניביצקי: הבן שלנו נעדר יותר מ-7.5 שנים.

ורדה מניביצקי: זה יום-יומיים, ולאט-לאט - זה נורא.

ורדה מניביצקי: זה אבל עמום.

ורדה מניביצקי: לא יודעת אם עליי להתאבל עליו או לחכות לו.

ורדה מניביצקי: אנחנו באמצע.

ורדה מניביצקי: אין יום ואין לילה.

ורדה מניביצקי: אני שמחה שיש לנו כוחות לפעול לא רק למען עצמנו אלא למען משפחות נעדרים נוספות.

ורדה מניביצקי: לגבי הכספים, לנו היה מקרה הפוך.

ורדה מניביצקי: הבן שלי קיבל כסף, 6,000 שקל מקופת גמל בצ'ק אבל לא היה איפה להפקיד את זה, אז נאלצנו לשלוח את זה חזרה.

ורדה מניביצקי: יש לנו אשה שהמגרש רשום על שם בעלה ונעדר יותר מעשר שנים.

ורדה מניביצקי: היא לא יכולה לבנות אליו אלא אם כן תפנה לבית משפט.

ורדה מניביצקי: זה לא שהמדינה עוזרת לפעול בנושא.

ורדה מניביצקי: צריך להשקיע הרבה כספים.

ורדה מניביצקי: היו משפחות שפנו לבית משפט, ואת הכסף נתנו להם של הנעדר בתנאי שכשחוזר, שיחזירו לו.

ורדה מניביצקי: יש כל מיני אפשרויות בחוק.

ורדה מניביצקי: אלה החיים שלנו.

ורדה מניביצקי: הצעת החוק הזו והכוונה שלה, זה גולת הכותרת שלנו.

ורדה מניביצקי: אם זה יקרה אני יכולה קצת לפרוש.

ורדה מניביצקי: זה משהו גדול למדינה שלנו.

אפרת מניביצקי: שלום, אני אחות של דניאל.

אפרת מניביצקי: אני גם ממקימי העמותה, עמותת בלעדיהם למשפחות נעדרים.

אפרת מניביצקי: יש לנו בעמותה קרוב ל-70 משפחות.

אפרת מניביצקי: יש עוד הרבה משפחות שלא יודעות על קיומנו.

אפרת מניביצקי: אנו עובדים בזה 24/7.

אפרת מניביצקי: כל הנושא של נעדרים בישראל לא טופל עד כה.

אפרת מניביצקי: תוכלו לראות את הראיונות שהופענו בהם ואת המחקרים, את הדוח של מחלקת המחקר והמידע של הכנסת.

אפרת מניביצקי: בזכות נירה היקרה וחברי הכנסת פה הגענו עד כה אחרי עבודה קשה.

אפרת מניביצקי: אנו מתעסקים בזה שנים טובות.

אפרת מניביצקי: אני מבינה שיש עניינים רבים בירוקרטיים, גם אני עובדת במשרד ממשלתי.

אפרת מניביצקי: עדיין אנו מבקשים מאוד בשמנו ובשם כל המשפחות שהיה להן הרבה יותר קשה להגיע לתמוך בהעברת החוק הזה הלאה.

אפרת מניביצקי: את שאר הדברים אפשר לסדר בהתאם.

אפרת מניביצקי: באמת חשוב מאוד.

אפרת מניביצקי: הגענו מרחוק.

אפרת מניביצקי: אני עם ילדה בת שבועיים פה שבכתה כל הדרך רק להסביר בפניכם את החשיבות של החוק למען אזרחי ישראל שיש להם ילדים, משפחות, בני בית נעדרים.

אפרת מניביצקי: תודה רבה על ההקשבה.

רון יצחק: שלום.

רון יצחק: הבת שלי נוגה נעדרת מזה 3.5 שנים.

רון יצחק: ממרכז רמת גן, אמצע הלילה.

רון יצחק: כאילו התאדתה.

רון יצחק: למרות כל מאמצי המשטרה לא נמצא שום קצה חוט.

רון יצחק: היתה בת 34.

רון יצחק: היא גרה בתל אביב, וממרכז רמת גן, מצומת הרחובות ז'בוטינסקי ביאליק – זו הפעם האחרונה שידוע לפי הטלפון שנמצא שבועיים לאחר מכן ששם שהתה בדקות האחרונות שהיתה.

רון יצחק: יש כמה נושאים מעבר שלא נפתרו, שהם בעייתיים מבחינתי.

רון יצחק: הבעיה הראשונה, בנושא השב"כ, שהיתה פנייה אליהם, והם טענו, מכיוון שאין שום עניין לאומני, אין להם מה לעשות בנושא.

רון יצחק: כנ"ל לגבי המשטרה.

רון יצחק: למרות כל המאמצים של ליווי של שנה וחצי יום-יומי לנסות לאתר את נוגה, לא הצלחנו להגיע, שיפתחו בנושא של פלילי.

רון יצחק: כלומר לא פלילי ולא לאומני.

רון יצחק: זה לחפש מחט בערימת שחת על כלום.

רון יצחק: הילדה התאדתה.

רון יצחק: זה בלתי ייתכן.

רון יצחק: זה מבחינתי, מבחינת הטענות.

רון יצחק: מבחינת הדברים הטובים אני רוצה לציין לשבח את משטרת ישראל, את כל מי שהיה בזמנו בתחנת תל אביב צפון, שהיה לנו ליווי נהדר לכל אורך הדרך אך לא מספיק כי נוגה לא חזרה.

רון יצחק: אין לי הרבה מה להוסיף, מלבד הכמיהה לחזרתה של נוגה.

רון יצחק: זה שאני נוסע בכבישים, ואנו מחכים יום-יום, העיניים שלי זה כמו וישר.

רון יצחק: כל הזמן להסתכל שמאלה, ימינה, לחפש, לעצור, לרוץ.

רון יצחק: לבדוק.

רון יצחק: אם זה מקומות שנודע שאולי – לרוץ לשם, עם המשטרה או בלעדיהם.

רון יצחק: להוריד מצלמות, לבדוק.

רון יצחק: זה לא מפסיק, 3.5 שנים.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: בבקשה, היועצת המשפטית של בלעדיהם.

נעמה זר כבוד: תודה רבה על הדיון.

נעמה זר כבוד: אני מרגישה שזה זכות ולנסות להעניק להם עזרה בתקופה הזאת.

נעמה זר כבוד: אני רוצה להתייחס לכמה דברים על האפוטרופוס, כי כשהתחלנו לגבש את זה, עשינו אין ספור פגישות עם סיגל, עם ביטוח לאומי.

נעמה זר כבוד: כשהגענו לשם הם כלל לא ידעו שיש כזה דבר נעדרים אזרחיים.

נעמה זר כבוד: ציינת – אנו מטפלים גם בכאלה, שמתקשרת מישהי שלפני חודשיים הבת שלה נעדרה.

נעמה זר כבוד: אנחנו לא מדברים על המצבים האלה.

נעמה זר כבוד: במדינת ישראל יש 4,000 נעדרים בשנה.

נעמה זר כבוד: מרביתם נמצאים.

נעמה זר כבוד: מדי שנה יש 20 שנכנסים לגדר ההגדרה של נעדר ועליהם אנו מדברים.

נעמה זר כבוד: עם כל זה שמשרד הרווחה אומר:

נעמה זר כבוד: אנו מטפלים – המשפחות לא יודעות שהן יכולות לפנות אליכם בכלל.

נעמה זר כבוד: פה יש לכם דוגמאות שהן לאו דווקא מייצגות את הפרופיל של מרבית המשפחות שלא יודעות שיכולות לפנות לאדם כמוני.

נעמה זר כבוד: הם הכי שבורים, הכי חסרי אונים.

נעמה זר כבוד: אין להם המדינה שם.

נעמה זר כבוד: מאז ששוקי ו-וורדה התחילו הם כבר עשו הרבה שינויים.

נעמה זר כבוד: כשהבן שלהם נעדר הם עוד קיבלו את התשובה הרשמית של משטרת ישראל: עד לפני 24 או 48 שעות אנו כלל לא יוצאים לדרך.

נעמה זר כבוד: היום היה שינוי, אבל בין היתר בעקבות פגישות שהם עשו עם משטרת ישראל שהבינו שאלה השעות הקריטיות.

נעמה זר כבוד: היום עם כל האמצעים ברור שאתה צריך מייד להתחיל לפעול כי אלה השעות שאפשר למצוא מישהו.

נעמה זר כבוד: מדהים הקלות הבלתי נסבלת שאנשים יכולים להיעלם.

נעמה זר כבוד: כפי שאפרת אמרה, אנחנו עובדים הרבה עם משרדי ממשלה.

נעמה זר כבוד: אנו מבינים שיש דיוקים אבל זה לא 70 איש אלא 70 משפחות.

נעמה זר כבוד: תחשבו כמה מעגלים של אנשים וכמה יש לעזור להם.

נעמה זר כבוד: כשהבאנו את הצעת החוק, ניסינו ללכת על הדברים הכי פשוטים.

נעמה זר כבוד: לא ללכת על דברים בומבסטיים.

נעמה זר כבוד: רק שתהיה הגדרה שהאנשים יקבלו מעמד ושיהיה איזשהו מזור גם נפשית גם כלכלית לכל הבעיות הרבות שנוצרות.

נעמה זר כבוד: אנו מאוד מודים לכם, ונשמח לקדם את זה מה שיותר מהר.

מירב בן ארי: בבקשה, משרד הבריאות, יש לך הערות?

מירב בן ארי: טוב.

נירה שפק: הצעת החוק שרשומה היא לא המסוכמת האחרונה למרות שכל הגופים קיבלו אותה.

מירב בן ארי: אין צורך.

מירב בן ארי: אין כאן הסכמה של המשרדים.

נירה שפק: אני מבקשת לשמוע מהמשרדים- -

מירב בן ארי: זה לא יקרה כאן.

מירב בן ארי: בדיוק כפי שעשינו בדיון הקודם שהיתה הצעת חוק שלי.

מירב בן ארי: גם שם לא היו הסכמות וגם שם לא היה מתווה.

מירב בן ארי: יש פה נושא קריטי, דרמטי.

מירב בן ארי: אמור לסייע למשפחות שעם כל הכבוד לנאום של האפוטרופוס, יש משפחות שלא יודעות שיכולות לפנות אליך, ושנית, כשפונים, הבירוקרטיה, שגם ככה מקשה עליהם, הם גם ככה צריכים להתמודד עם אבל וצער, עכשיו במקום להקל עליהם ולהסביר לכם – זה לא עובד.

מירב בן ארי: כמו בדיון הקודם - בסוף, יש ואקום.

מירב בן ארי: בוואקום הזה נכנס המחוקק.

מירב בן ארי: אם הייתם מצטיינים בעבודתכם, לא היה צריך את חברי הכנסת.

מירב בן ארי: בכוונה הקראתי את איל בן ראובן ואלעזר שטרן כי מסתבר שהאירוע הזה מתגלגל שנים, עוד מהכנסת ה-20.

נירה שפק: הם גם היו בפגישה איתי.

מירב בן ארי: בכנסת ה-20 הוצעה הצעת החוק.

מירב בן ארי: כבר כמה שנים המשפחות מתגלגלות ומצטרפות עוד משפחות למעגל הזה.

מירב בן ארי: בתוך המעגל הזה המדינה לא עושה מספיק כדי לסייע להם.

מירב בן ארי: מאוד יפה מה שאמרתם אבל בתכל'ס הם לא מקבלים מה שהם צריכים.

מירב בן ארי: המשטרה עושה את עבודתה המשטרתית, אבל אין קשר בסוף למציאות שבה משרדי הממשלה צריכים לסייע.

מירב בן ארי: גם לא מדובר בכמות כזו גדולה של אנשים בשנה שמצטרפים למעגל.

מירב בן ארי: אפשר להקל עליהם את החיים שגם ככה הסתבכו להם.

נירה שפק: בתור אחת שהובילה את החוק, אני רוצה לשאול, כיוון שגם אני העברתי חוקים – לא בוועדה שלך – יש גם החלטות של האם הנוסח, כפי שקיים עכשיו, האם המשרדים תומכים בהעברתו כפי שהוא?

נירה שפק: לא שאלנו.

נירה שפק: משרד הרווחה, האם יש בעיה ולהעביר את החוק בהכנה לקריאה ראשונה ולהשלים את מה שמבקשים?

נירה שפק: הרי נגיע שוב לוועדה לשנייה ושלישית.

מירב בן ארי: את לא עונה כי נגמר האירוע מבחינתי.

מירב בן ארי: יש לכם שבועיים להגיע להסכמות בין המשרדים.

נירה שפק: זאת לא עמדת השר.

מירב בן ארי: תני לי לנהל את הוועדה שלי.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: ש לכם שבועיים.

מירב בן ארי: בעוד כשבועיים תגיעו לוועדה עם נוסח מוסכם, עם חברי הכנסת ועם משרדי ממשלה.

מירב בן ארי: כרגע אין הסכמה של משרדי הממשלה.

מירב בן ארי: קיבלתי דיווח אתמול בערב ממשרדי הממשלה.

מירב בן ארי: לא משנה כמה תגידי להם.

מירב בן ארי: אין הסכמה.

מירב בן ארי: עובדה שהתקשרו אליי ואמרו לי שאין הסכמה להצעת חוק, לא שלך, לא של מוסי ולא של נעמה.

מירב בן ארי: אבל כיוון שהנושא הוא בנפשנו והוא חשוב והמשפחות האלה עוברות טלטלות נפשיות וגם מסתבר כלכליות, אתם צריכים לבוא יחד עם חברי הכנסת ולהגיע לנוסח מוסכם, כי בסוף גם הכנסת היא הריבון ואם יש נושא שבו הציבור מוטרד, אנו צריכים להגיע להסכמות.

מירב בן ארי: אותו דבר היה לי בדיון הקודם.

מירב בן ארי: משרדי המשלה חלק התנגדו אבל כיוון שהכנסת סוברנית לקבל החלטות, אני מבקשת מכם להגיע לנוסח מוסכם, לטפל בנושא האדיר והחשוב זה.

מירב בן ארי: אתם לא צריכים לטלטל את עצמכם לדיון, בטח עם תינוקת.

נירה שפק: הם באו לחגוג הצבעה.

נירה שפק: יש חברי כנסת, זה התפקיד שלהם להיות שליחי ציבור.

נירה שפק: הם אלה שצריכים לייצג אתכם.

נירה שפק: אם מאוד חשוב לכם - אתם מוזמנים תמיד לוועידה.

נירה שפק: ועם כל זה אני מבטיחה לכם שנמשיך לקיים את הדיונים.

נירה שפק: אני מבקשת תוך שבועיים – נקבע תאריך, תקבלו.

נירה שפק: נגיע להחלטה ולהסכמות עם חברי הכנסת.

נירה שפק: תודה רבה, הישיבה נעולה.