ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 267, 2022-05-10 12:20

אלכס קושניר: אנחנו עוברים לנושא השני בסדר-היום – הצעת חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם (תיקון – שינוי מועד יום ציון פועלם של אסירי ציון וקביעת פעולות לציונו).

אלכס קושניר: אני חייב לומר שזאת הצעת חוק שאני מקדם.

אלכס קושניר: היא כמובן היתה אמורה להיות נידונה בוועדת העלייה והקליטה, אבל הוועדה בקדנציה הזאת לא קמה.

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: יש לך היום, אבל חשוב שאתה תקדם את זה.

אלכס קושניר: לא, זו ועדת משנה, היא לא יכולה, היא לא מחוקקת.

ינון אזולאי: אוקי.

אלכס קושניר: לכן זה סוג של סגירת מעגל בשבילי לדון ולהכין את החקיקה הזו כאן.

ינון אזולאי: רק שתדע שבגלל זה לא הקמנו את הוועדה, כדי שתהיה לך סגירת מעגל...

אלכס קושניר: תודה, תודה על ההתחשבות, אני שמח שאתה דואג לי לפני שידעת מה אני הולך לעשות.

אלכס קושניר: ..

אלכס קושניר: אני לא יודע אם אתם מכירים את המציאות הזאת של החיים מאחורי מסך הברזל, גם הדור שלנו לא כל כך מכיר, אבל אני יכול לספר לכם סיפור אישי, שסבא שלי זכרונו לברכה סיפר לי הרבה פעמים.

אלכס קושניר: באותה תקופה בברית המועצות אסור היה להיות יהודי.

אלכס קושניר: אסור היה לעסוק בפעילות יהודית, אסור היה לקרוא ספרות שקשורה בצורה כזו או אחרת ליהדות, לישראל או לציונות.

אלכס קושניר: כמובן אסור היה לקיים פולחן דתי יהודי.

אלכס קושניר: כל זה היה אסור, זו היתה עבירה פלילית.

אלכס קושניר: היו הרבה מאוד אנשים, שעבור האידיאולוגיה הזאת נכנסו לכלא ונשלחו לסיביר.

אלכס קושניר: יהדות ברית המועצות גדלה והתחנכה על אותם אנשים ששמרו על הגחלת הזאת והכמיהה לארץ ישראל ולמדינת ישראל היתה תמיד בראש מעייניהם.

אלכס קושניר: עוד פעם אני חוזר לסבא שלי, שתמיד היה מחפש כל מיני גזרי עיתון בעיתונות הסובייטית שקשורים איכשהו לישראל אודות מלחמת ששת הימים, מלחמת יום הכיפורים.

אלכס קושניר: הוא תמיד היה גוזר את זה ושם את זה איכשהו בצד.

אלכס קושניר: אני נולדתי בשנת 78', קצת אחרי כל המלחמות האלה, אבל כשהתחלתי קצת להבין בכיתה א', ב', הוא דאג לספר לי איך הם שמחו בשקט כשמדינת ישראל ניצחה בששת הימים וגם ביום הכיפורים, וגם כאן בישראל באותה תקופה היתה תנועה מאוד מאוד משמעותית, שהסלוגן שלה או המוטיב העיקרי שלה היה let my people go, תשחררו את היהודים מברית המועצות.

אלכס קושניר: בשנת 70' קמה קבוצה של אנשים מאוד מאוד אמיצים, שהחליטה שהיא חוטפת מטוס – חוטפת מטוס על מנת להימלט מברית המועצות.

אלכס קושניר: הם ידעו שהפעולה הזאת תצליח.

אלכס קושניר: בשלב מסוים הם ידעו שהקג"ב כבר יודעים, והם ידעו שהתכנית לא תצא לפועל, הם לא יצליחו להמריא ולא יצליחו לחטוף את המטוס, אבל הם בכל זאת קיבלו החלטה לעשות את זה, למרות שהם מסכנים את החיים שלהם על מנת לעורר את תשומת הלב של כל העולם לבעיה של יהודי ברית המועצות, שנמצאים מאחורי מסך הברזל ולא יכולים לצאת מהמדינה, והם עשו את זה.

אלכס קושניר: הם עשו את זה, וכמובן נתפסו ונשפטו למאסרי עולם.

אלכס קושניר: לא היה להם נשק, לא היה להם כלום, פשוט אנשים אמיצים שהחליטו לעשות את הפעולה הזאת, כנגד כל הסיכויים.

אלכס קושניר: בסוף הפעולה הצליחה, כי הפעולה הזאת שנקראת "מבצע חתונה" היא זאת שפתחה את הדלתות לעלייה מברית המועצות באותה תקופה בשנות ה-70'.

אלכס קושניר: קמה מחאה מאוד מאוד גדולה גם כאן בארץ, גם בעולם, גם ביהדות ארצות הברית כמובן.

אלכס קושניר: למה אני מספר את סיפור מבצע החתונה?

אלכס קושניר: בגלל שזה אירוע מכונן בכל הפעילות של אסירי ציון, וגם אני מסתכל על לוח השנה ורואה שהיום יום אסירי ציון מצוין בתחילת יולי.

אלכס קושניר: כשהיום הזה מצוין בתחילת יולי, תשומת הלב אליו היא מאוד מאוד נמוכה מסיבה אחת מאוד פשוטה, מערכת החינוך לא פועלת וסגורה, ולכן גם לא מציינים את זה בבתי הספר.

אלכס קושניר: אם אנחנו נלך היום ונעשה איזשהו מדגם בקרב התלמידים מבית ספר יסודי עד בית ספר תיכון, אני לא בטוח שאנשים מכירים זאת.

ינון אזולאי: בדברי ההסבר כתבתם שזה ב-ה' בתמוז, ושאתם רוצים שזה יחול ב-י"א בסיוון.

אלכס קושניר: י"א בסיוון זה התאריך העברי של מבצע חתונה, אז היה 15 ביוני 1970, השנה זה יוצא ב-10 ביוני.

אלכס קושניר: המטרה היא לקבוע יום שבו כל תלמידי ישראל, כל הגופים הרשמיים של מדינת ישראל יציינו את היום הזה, כי זאת היסטוריה מאוד מאוד חשובה שלנו כעם היהודי, שלנו כיהדות דוברת רוסית על הכמיהה לארץ ישראל, על החיבור ליהדות ועל החיבור לציונות.

אלכס קושניר: לכן זו הצעת החוק.

אלכס קושניר: הצעת החוק אומרת שאני מבקש שנשנה את יום הציון של פועלם של אסירי ציון ליום של מבצע חתונה, כדי שיציינו את זה בבתי הספר, בצה"ל, במשטרת ישראל, וכמובן כאן בכנסת ובממשלה.

אלכס קושניר: אני מבקש שנתחיל לדון בחקיקה, ובמידה ויש שאלות והשגות לחקיקה, אנחנו גם צריכים לראות שאנחנו מתיישרים לבקשה או להחלטה של ועדת שרים לחקיקה, שם יש נושא שצריך לדון עליו.

שלומית ארליך: אני מקריאה את הנוסח:

שלומית ארליך: סעיף 25 מדבר על יום ציון פועלם של אסירי ציון.

שלומית ארליך: הוא קובע שפועלם של אסירי ציון יצוין במועד קבוע מדי שנה, על פי הוראות שתקבע הממשלה, ושיום ציון פועלם יחול ביום ה' בתמוז, ואולם אם חל יום ציון פועלם ביום חג, מנוחה או שבתון, או ביום זיכרון או ציון ממלכתי או ביום שלפני אחד הימים, רשאית הממשלה לקבוע שיום ציון פועלם של אסירי ציון יחול סמוך ליום ה' בתמוז.

שלומית ארליך: הנוסח צריך להיות כך, שבסעיף (ב) בכל מקום, במקום ה' בתמוז, יבוא "י"א בסיון"; מבחינת המשרד לקליטת עלייה, היו כמה תאריכים שהיו בזמנו.

שלומית ארליך: ראינו קצת היסטוריה, והבנו שהיו כמה תאריכים.

שלומית ארליך: היו גם ניסיונות לתקן את זה כל פעם.

שלומית ארליך: גלית פה?

ערן הוליץ: אני מהלשכה המשפטית במשרד הקליטה, גלית בזום.

אלכס קושניר: אין זומים, נגמרו.

ינון אזולאי: זה פשוט מנותק.

שלומית ארליך: הבנו שלאורך ההיסטוריה, היו ניסיונות להביא תיקונים שונים ולהתייחס למועדים שונים, אם אתה יכול להציג מה היה היסטורית ועל איזה מועדים מדובר.

ערן הוליץ: אני מתנצל, את התאריכים הקודמים אני לא מכיר, זה היה לפניי בתפקיד.

ינון אזולאי: באופן חד-פעמי ובגלל שזה חוק חשוב, אולי כדאי שתעלה לזום.

אלכס קושניר: אפשר להעלות את גלית בבקשה בזום?

אלכס קושניר: אין לנו איש זום.

אלכס קושניר: חבל שמשרד הקליטה לא מביא נציגים לחוק שקשור למשרד הקליטה ושקשור לסיפור של אסירי ציון, שבאחריות משרד הקליטה, מאוד מוזר.

ערן הוליץ: אני כן אציין שבסופו של דבר התאריך המקורי, ה' בתמוז, הוא התאריך של פדויי אפריקה, פדויי קניה, אסירי המחתרות באפריקה, ואחרי מסע של שלושה ימים מאפריקה לכיוון ישראל הם הגיעו לארץ ב-ה' בתמוז, ולכן התאריך המקורי נקבע ב-ה' בתמוז.

ערן הוליץ: אכן, כמו שאדוני היושב-ראש ציין, זה יוצא בתמוז, שאלה חודשי הקיץ, ולנו מובן השיקול להעביר את זה למהלך שנת הלימודים.

ינון אזולאי: אבל היו עוד תאריכים שעלו מלבד ה' בתמוז?

ערן הוליץ: שוב, אני מתנצל, אני לא מכיר את התאריכים האלה.

ינון אזולאי: אולי תוך כדי תנסה לבדוק, ואנחנו נשאל שאלות אחרות, כי זה חוק חשוב וזה של היושב-ראש.

ערן הוליץ: לנו כמשרד אין התנגדות להעברת התאריך.

ינון אזולאי: האם לאסירי המחתרות שהוא דיבר עליהם יש התנגדות שזה יעבור ליום אחר?

אלכס קושניר: אני מקדם את החוק הזה כבר שנתיים.

אלכס קושניר: דיברתי עליו הרבה ומעולם לא קיבלתי שום פנייה או התנגדות.

ינון אזולאי: שלא נפגע באחד.

אלכס קושניר: אני לא בא להשוות מי היה יותר אסיר ציון, לא זאת המטרה.

אלכס קושניר: המטרה שלי היתה לבחור נושא או לבחור איזשהו תאריך ציון, שיהיה בשנת הלימודים, שנוכל לציין אותו, כי בסוף אסירי ציון היו בהרבה מאוד מקומות בעולם.

אלכס קושניר: אני חס וחלילה לא שופט ולא בא להשוות איפה היו יותר ואיפה פחות, כולם שווים ואנחנו צריכים להצדיע לכולם.

אלכס קושניר: אני פשוט חיפשתי תאריך במהלך שנת הלימודים, כדי שנוכל לציין אותו אז.

איל רק: אכן התאריך המוצע הוא בשנת הלימודים, והוא בהחלט רלוונטי לבתי הספר היסודיים ולחטיבות הביניים, אך הוא נמצא 10 ימים לפני תום שנת הלימודים בתיכון, שכיום מכיתה י' כבר נבחנים בבחינות פנימיות בבגרות.

איל רק: לא תהיה אפשרות לאף אחד מהתלמידים בתיכון להשתתף באף פעילות ביום הזה.

אלכס קושניר: בית ספר יסודי וחטיבת ביניים.

איל רק: תיכף אבהיר יותר, כשנגיע למערכת החינוך.

איל רק: ההערה שלי שזה רלוונטי לגבי גני הילדים, בתי הספר היסודיים וחטיבות הביניים בלבד.

ינון אזולאי: האם היו עוד תאריכים מלבד ה' בתמוז ו-י"א בסיוון?

אלכס קושניר: אני לא מכיר תאריכים נוספים.

אלכס קושניר: יכול להיות שיש, אני לא מכיר, אולי נבדוק סביב הדיון.

שלומית ארליך: משרד הקליטה, אנחנו מבינים שהיו התייחסויות בוועדת שרים לענייני חקיקה לגבי יום הציון ואיך יצוין, אתה רוצה להתייחס?

ערן הוליץ: איך יהיה הציון?

ערן הוליץ: בהחלטה של ועדת השרים, נקבע שיום פועלם של אסירי ציון לא יצוין במליאת הכנסת, זה לגבי האירוע עצמו.

אלכס קושניר: גם היום הוא לא מצוין במליאת הכנסת.

ינון אזולאי: כשמציינים הזדהות עם הגליל, זה מתפרס על כמה ועדות.

ינון אזולאי: למה אתה נועל את זה רק לוועדת הקליטה ולא כותב בוועדות הכנסת?

אלכס קושניר: אפשר.

ינון אזולאי: אני חושב שזה יותר מכובד.

אלכס קושניר: חבר הכנסת אזולאי מציע שזה לא יהיה בוועדת הקליטה, אלא בוועדות.

ינון אזולאי: בוועדות הכנסת.

שלומית ארליך: הסעיף הזה נוסח באופן דומה לסעיפים שקיימים כבר היום בחקיקה, למשל: חוק יום העלייה, גם שם יש הפניה ספציפית לוועדת הקליטה.

ינון אזולאי: אני אשאל אחרת, אם ירצו באותו יום לקיים דיונים בכל הוועדות, זה אפשרי?

שלומית ארליך: הוועדות רשאיות.

אלכס קושניר: היום למשל יום הגליל, לא הייתי חייב לציין את יום הגליל, אני רשאי.

ינון אזולאי: אם ככה, זה בסדר.

אלכס קושניר: מה עוד בוועדת השרים לענייני חקיקה?

שלומית ארליך: ערך התייחס לעניין ועדת השרים לענייני חקיקה.

שלומית ארליך: הוא ציין שזה לא יצוין במליאת הכנסת.

שלומית ארליך: החלטת ועדת השרים, להבנתי, לא התייחסה רק לעניין מליאת הכנסת, היא אמרה גם שלא תהיה בהצעת החוק חיוב שנוגע לתכני הלימוד במערכת החינוך, ושהמשך הליכי החקיקה יקודמו בהסכמת משרד הביטחון והמשרד לביטחון פנים לעניין צבא ההגנה לישראל ומשטרת ישראל.

אלכס קושניר: אז בוא נתחיל עם משרד החינוך.

איל רק: זו החלטה עקרונית של ועדת השרים ושל הממשלה, מדיניות כוללת לגבי כל הצעות החוק, גם שמתקנות ימים קיימים וגם של ימים חדשים שרוצים לציין, שמבקשת מחברי הכנסת המציעים להשמיט את מערכת החינוך מציון היום, אני אסביר למה.

איל רק: אנחנו מכירים את החקיקה הישנה יותר, האנכרוניסטית, שכן חייבה בחקיקה ראשית את מערכת החינוך לציין את היום.

איל רק: היא קצת בעייתית, כי מערכת החינוך מכינה ומציינת את היום בלי חקיקה ראשית כבר היום.

איל רק: כיוון שזה היה בקיץ, זה לא צוין בקיץ, אבל למשל בשבוע העליות, בחודש אוקטובר זה צוין.

איל רק: היה כנס גדול בבנייני האומה, יש מערכי שיעור.

איל רק: זאת אומרת, פועלם של אסירי ציון מצוין במערכת החינוך כחלק מהחינוך הערכי חברתי, שאמון עליו מנהל חברה ונוער במשרד.

אלכס קושניר: עשיתם פעם סקר בקרב התלמידים כמה יודעים, כמה לא יודעים ומה יודעים?

איל רק: אנחנו לא עושים גם סקרים בנושאים אחרים, לא רק על הנושא הזה.

אלכס קושניר: השאלה למה לא לעשות גם על נושאים אחרים.

איל רק: יכול להיות, זה לא נושא שאני אמון עליו.

אלכס קושניר: זאת שאלה רטורית.

איל רק: בכל מקרה, כמו ימי הציון האחרים, אנחנו נמשיך ועכשיו תהיה לנו הזדמנות לערוך אירועים לחטיבות הביניים ולבתי הספר היסודיים ביום החדש שמוצע, אבל העמדה העקרונית של הממשלה מבקשת להשמיט מהחקיקה הראשית מהסיבה שחוק חינוך ממלכתי וחוק פיקוח על בתי הספר מסמיכים את שרת החינוך, הפררוגטיבה שלה לקבוע את תכני הלימודים, כולל ימי ציון וימי לוח.

איל רק: הממשלה רואה בהצעות חוק שמבקשות להכניס את מערכת החינוך לתוך ימי הציון או החקיקה הקיימת, פגיעה בסמכויות הממשלה לקבוע את תכני הלימודים באופן בלעדי על ידי הממשלה ושרת החינוך.

אלכס קושניר: אבל אתה יכול להגיד לפרוטוקול, שמערכת החינוך הולכת לציין את היום הזה ביום שנקבע בחוק?

איל רק: כן, אמרתי בהגבלה כמובן של בתי הספר התיכוניים שלא יוכלו.

אלכס קושניר: כן כן.

איל רק: רעות, אפשר יהיה להגיד שמערכי השיעור וכל הפעילויות האחרות יוצעו ויעודדו.

רעות גוטמן: אני ממנהל חברה ונוער במשרד החינוך, זה התחום של חינוך חברתי ערכי.

רעות גוטמן: כפי שאיל אומר, אנחנו מציינים את זה בין כה וכה, אבל יהיה זרקור יותר חזק בתאריך הזה.

אלכס קושניר: את אומרת לפרוטוקול, שמערכת החינוך בבתי הספר היסודיים, בחטיבות הביניים ובגני הילדים יציינו את היום הזה בסמוך לתאריך שנקבע בחוק.

רעות גוטמן: כן, נכון.

יעקב רשתיאן: אנחנו מסכימים להצעת החוק, ואנחנו מסכימים לציין את היום בצבא ההגנה לישראל.

יעקב רשתיאן: בהתאם לנוסח הנוכחי של הצעת החוק, היום יצוין.

יעקב רשתיאן: צה"ל יודע לציין ימים שונים אחרים כמו זה, ויש לו בפקודות הצבא את הדרכים שבהן הוא מציין את הימים האלה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: משטרת ישראל.

עוזי קפלן: כפי שזה מצוין, אין לנו התנגדות.

אלכס קושניר: מצוין.

שלומית ארליך: סעיף (ג)(1) אנחנו נוריד "בדיון מיוחד במליאת הכנסת", וזה יהיה "בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות של הכנסת".

שלומית ארליך: פסקה (2) תישאר כמו שהיא, "באירוע מיוחד בישיבת הממשלה".

שלומית ארליך: פסקה (3) תישאר כמו שהיא.

שלומית ארליך: יש פה מישהו מבית הנשיא?

אלכס קושניר: לא, אבל הם לא התנגדו מלכתחילה.

שלומית ארליך: בפסקה (4) אתה רוצה שנמחק את המילים "במערכת החינוך".

איל רק: נכון, כמו שנמחקו בשאר הצעות החוק.

שלומית ארליך: אז יישאר "בצבא הגנה לישראל ובמשטרת ישראל".

איל רק: תודה רבה.

שלומית ארליך: משרד הקליטה, בסעיף (א) כתוב שפועלם של אסירי ציון יצוין במועד קבוע מדי שנה, על פי הוראות שתקבע הממשלה.

שלומית ארליך: יש פה איזה שהן הוראות שקבעה הממשלה בעניין?

שלומית ארליך: כי אנחנו קובעים פה איך הוא יצוין.

ערן הוליץ: לא נקבעו הוראות בחקיקת משנה.

אלכס קושניר: אז איך היו מציינים את היום?

אלכס קושניר: גלית בזום?

אלכס קושניר: אפשר להביא את גלית לזום?

אלכס קושניר: בינתיים, יש פה מישהו שיודע לסקור את הסיוע הכספי שמגיע לאסירי ציון, ללא קשר לחקיקה?

אלכס קושניר: משרד האוצר.

דניאל בלנגה: לגבי הסיוע הכספי, יש לנו שני סוגים של סיוע: נכות ותגמול הכנסה.

דניאל בלנגה: על הנכות מקבלים לפי אחוזי הנכות, כשהקצבה המקסימלית עומדת על 4,978 שקל בחודש, שלה זכאים כ-362 איש כיום.

דניאל בלנגה: קצבה לפי הכנסות ניתנת לפי מבחן הכנסות למשק הבית, כשהקצבה המקסימלית ליחיד היא 3,109 ולזוג 4,663.

דניאל בלנגה: חוץ מזה יש disregard ואיזשהו קיזוז של 60% לאחר מכן.

דניאל בלנגה: לזה זכאים 429 אנשים בנתון העדכני שיש לי.

דניאל בלנגה: חוץ מזה יש מענק הטבות שנתי של 1,946 שקלים בשנה והבראה של 2,170 שקל.

אלכס קושניר: כמה אנשים מקבלים את זה?

דניאל בלנגה: את ההטבות הנוספות?

דניאל בלנגה: אני מניח שכולם, אבל אני לא בטוח.

אלכס קושניר: מה ההוצאה השנתית שלכם על האירוע הזה?

דניאל בלנגה: אני לא יודע, אבל אני יכול לבדוק.

אלכס קושניר: אני אשמח אם תבדוק.

אלכס קושניר: אנחנו מחכים לגלית.

ינון אזולאי: כמה אסירי ציון יש בסך הכול כרגע?

דניאל בלנגה: יש בסך הכול 618 נכון למרץ 2022.

אלכס קושניר: לא הרבה.

ינון אזולאי: גם ההוצאה שלהם, אולי כדאי להעלות אותה.

אלכס קושניר: בין ראשונה לשנייה ושלישית.

ינון אזולאי: להעלות את המלגה עצמה.

ינון אזולאי: אלכס, אם יש בעיה של כסף, יש לניר כסף קואליציוני שעדיין לא השתמש אתו, אפשר להעביר אותו.

ינון אזולאי: ..

אלכס קושניר: לא, הוא יעביר את זה לאוצר בית דין...

אלכס קושניר: אני יכול רגע לגלות את הסוד שקרה שם בחדר היום?

אלכס קושניר: אני קיבלתי הרצאה מינון מה זה אוצר בית דין, למדתי היום.

אלכס קושניר: ..

ינון אזולאי: כן, אני מוכן ללמוד אתך בחברותא פעם בשבוע בכלל.

אלכס קושניר: אבל אתה מסתכן...

ינון אזולאי: אין בעיה, אני מוכן שזה יהיה הדדי, אתה תלמד אותי, אני אלמד אותך, אל תדאג...

ניר אורבך: אני אדבר בהכללה, כל עוד החרדים הולכים על אוצר בית דין ולא על יבול נוכרי, חייבים - - -

אלכס קושניר: בכלל לא הבנתי כלום.

אלכס קושניר: גלית?

אלכס קושניר: אנחנו כבר באתנחתא.

דניאל בלנגה: לגבי סך התשלומים זה 30 מיליון שקל ב-2021.

אלכס קושניר: ל-400 איש?

ינון אזולאי: 600 ומשהו איש.

ינון אזולאי: מה 30 מיליון שקל?

ינון אזולאי: תחלק להם את ה-30 מיליון שקל, תראה איך הם מרוצים.

דניאל בלנגה: כרגע אני מסתכל בנתוני הביטוח הלאומי, עושה שנייה בדיקה קצרה.

דניאל בלנגה: נראה לי שזה מסתדר עם המספרים פחות או יותר.

אלכס קושניר: כרגע לשינוי שאנחנו רוצים אין שום עלות תקציבית, נכון?

אלכס קושניר: כנראה שלא נזכה לשמוע את גלית, אבל אנחנו עכשיו מצביעים בקריאה ראשונה.

אלכס קושניר: יהיה לנו עוד דיון אחד לפחות לקראת קריאה שנייה ושלישית.

אלכס קושניר: לכן אני רוצה להעלות להצבעה את הצעת חוק תגמולים לאסירי ציון ובני משפחותיהם (תיקון – שינוי מועד יום ציון פועלם של אסירי ציון וקביעת פעולות לציונו), התשפ"ב-2022, מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: מאושרת.

אלכס קושניר: פה אחד, החוק יונח במליאה לקראת ההצבעה בקריאה ראשונה.

אלכס קושניר: תודה רבה, אנחנו נחזור בשעה 13:00 להמשך הלו"ז.