הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 24, פרוטוקול מספר 44, 2022-05-10 10:30

מיכל שיר סגמן: בוקר טוב.

מיכל שיר סגמן: אני שמחה לפתוח את הדיון המיוחד בוועדה לזכויות הילד, ביוזמתה של חברת הכנסת נעמה לזימי.

מיכל שיר סגמן: על סדר היום: עבודת בני הנוער בחודשי הקיץ, לציון יום מיוחד בנושא קידום מעמד העובד והעובדת וזכויות העובדים בישראל.

מיכל שיר סגמן: חברת הכנסת נעמה לזימי, בבקשה.

נעמה לזימי: תודה רבה.

נעמה לזימי: יושבת-ראש הוועדה, מיכל שיר סגמן, תודה לך.

נעמה לזימי: אנחנו מיודדות כבר הרבה זמן, וסוף-סוף שיתוף פעולה ראשון שלנו.

נעמה לזימי: הגיע הזמן.

נעמה לזימי: אני גדלתי במגדל העמק, וגם אני עבדתי לא פעם בקיץ.

נעמה לזימי: עבדתי בשלל עבודות: הייתי קופאית בבריכה, בייביסיטר, וגם עבדתי בחנות.

נעמה לזימי: אני זוכרת שלפני עשרים שנה החברים שלי עבדו, גם במהלך השנה וגם בקיץ, בקייטרינג ובאולמות, ובזמנו הניצול של החלשים ביותר היה דבר שבשגרה וחלק מתנאי ההעסקה.

נעמה לזימי: כמו כן, אי תשלום, קריאה למישהו לעתודה ולשלוח אותו הביתה כאילו הוא לא עבד.

נעמה לזימי: אורי, ביום כיפור האחרון קראתי את הספר שלכם על הסופר דוש תוך כמה שעות.

נעמה לזימי: הספר בהחלט מכמת בתוכו את הסיפור של העסקה מנצלת של בני נוער.

נעמה לזימי: כיוון שהעוני והפערים מתרחבים היום, אני בטוחה, גם מבלי שיהיו לי נתונים, שהדרישה מצד מבני נוער לעבודה היא יותר גבוהה כי הם צריכים דמי כיס.

נעמה לזימי: ואני כבר לא מדברת על עזרה בבית.

נעמה לזימי: אם לא נעשה פיקוח אינטנסיבי בתחום הזה, ובכלל זה גם הבהרת זכויות וחובות למעסיקים ועניינים נוספים, ייווצר כר פתוח לניצולם של בני ובנות הנוער.

נעמה לזימי: זוהי אוכלוסייה פגיעה שלא מודעת לזכויות שלה.

נעמה לזימי: היא מאוד לחיצה, היא צריכה כסף זמין.

נעמה לזימי: היא לא חושבת עכשיו על הפנסיה שיש לה מזה, לא על זכויות סוציאליות ולא על ביטחון תעסוקתי אלא רק על הכסף המיידי שהיא צריכה, וזה מהווה פתח יותר גדול לניצול.

נעמה לזימי: אנחנו מאוד צריכות לעמוד פה על המשמר, במיוחד כי יש פגיעה בשעות עבודה ומנוחה, לא רק בתשלומים אלא בכלל בזכויות שנכתבו בדם.

נעמה לזימי: מנגנוני האכיפה והרגולציה של המדינה על שוק העבודה הם חלשים מאוד.

נעמה לזימי: הם מיובשים והם ללא מענים.

נעמה לזימי: אין מספיק פקחים ואין מספיק פעולות אכיפה.

נעמה לזימי: כמו תמיד, כאשר נותנים לשוק החופשי לנהל את עצמו ולהשתולל, האנשים הפגיעים והחלשים ביותר הם אלו שנרמסים ומנוצלים.

נעמה לזימי: החוקים להגנה על נוער עובד קיימים, וחשוב לומר זאת פה.

נעמה לזימי: יש חוקי הגנה לנוער.

נעמה לזימי: ידברו פה אנשים שיום-יום עוסקים בהעברת מידע לבני הנוער, ובכמה שיותר תיווך, גם למעסיק וגם להם, בעניין זכויותיהם, וזאת כדי למנוע ניצול.

נעמה לזימי: אבל בסופו של דבר עניין האכיפה פוגש אותנו פעם אחר פעם.

נעמה לזימי: אני פוגשת את זה ברפואה ובבנייה, ובכלל בניגוד למצב שבו עובד יכול להגיש תביעה על הפרת זכויות, לא נראה לי שנער יתבע את זכויותיו.

נעמה לזימי: לכן, יותר קל לנצל גם את בני ובנות הנוער.

נעמה לזימי: אנחנו מתקרבים לחופש הגדול ולחודשי הקיץ, ולכן הדיון מאוד רלוונטי.

נעמה לזימי: חשוב לקיים אותו.

נעמה לזימי: הוא אולי אפילו ידרוש דיון המשך.

נעמה לזימי: אני אשאר מעט בדיון הזה כי אני צריכה לצאת לדיון על מעמד הנהגים.

נעמה לזימי: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: קארין ממשרד הכלכלה, תני לנו סקירה ותמונה על מה שקורה.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אני מכהנת כראש מטה מינהל הסדרה ואכיפה, וגם כממונת גיוון תעסוקתי ומניעת גזענות של הזרוע.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אציין באופן כללי מה אנחנו עושים, וככל שתרצו שאפרט יותר בתחום מסוים ארחיב.

קרין אהרוניאן רוזמרין: נושא ההסברה הוא נספח ראשוני ומרכזי בזרוע העבודה, בין אם זה כתבות יזומות שאנחנו עושים בהתאם לתקופות בתקשורת.

קרין אהרוניאן רוזמרין: ראש המינהל גם מתראיין בנושא ונותן אינדיקציות ומידע על זכויות בני הנוער.

קרין אהרוניאן רוזמרין: בנוסף, אנחנו מקיימים הרצאות בבתי ספר לבני הנוער.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אנחנו מקיימים בשנה כמאה הרצאות, בממוצע, בשיתוף כמובן עם משרד החינוך.

קרין אהרוניאן רוזמרין: בקורונה זה היה בעיקר בזום, ועכשיו זה חזר להיות פיזית.

קרין אהרוניאן רוזמרין: המפקחים של המינהל מעבירים את ההרצאות בבתי הספר, וכך לבני הנוער יש כמובן הזדמנות לשאול אותם שאלות.

מיכל שיר סגמן: לכל בתי הספר?

קרין אהרוניאן רוזמרין: כן, בפריסה ארצית.

טובה בן ארי: אני אפרט בנושא הזה כי זו תוכנית שלי.

קרין אהרוניאן רוזמרין: זה בפריסה ארצית וגם המפקחים שלנו נמצאים בפריסה ארצית.

קרין אהרוניאן רוזמרין: בנוסף, מגיעים אלינו באופן קבוע במהלך כל השנה, וכמובן שיותר בתקופת הקיץ, תלונות, ובאופן ספציפי מהסתדרות הנוער העובד והלומד.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אנחנו עובדים איתם באופן צמוד והם גם מעבירים אלינו תלונות על הפרות, חשד להפרות, אצל מעסיקים שונים.

קרין אהרוניאן רוזמרין: לפני חודשים בודדים כעשרים מנהלי המינהל הבכירים השתתפו בסיור של הנוער העובד והלומד.

קרין אהרוניאן רוזמרין: הם חשפו אותנו למרכזים ולתכנים, כמו מועדון השליחים שלהם, ויש בינינו לבינם שיתוף פעולה באופן שוטף.

קרין אהרוניאן רוזמרין: בנוסף, יש לנו אפליקציה לבני נוער בשם "בני נוער עובדים", ובה מפורטים זכויות בני הנוער.

קרין אהרוניאן רוזמרין: היא זמינה לבני הנוער ודרכם הם יכולים לקבל גישה קלה לזכויות המגיעות להם.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אתמקד במבצעים.

קרין אהרוניאן רוזמרין: לקראת הקיץ, באופן ספציפי, אנחנו מגבירים את האכיפה במסעדות ובאולמות אירועים בפריסה ארצית.

קרין אהרוניאן רוזמרין: ספציפית כמובן מול בני הנוער בתחומים האלה.

קרין אהרוניאן רוזמרין: שוב, במהלך כל השנה אנחנו גם בודקים את בני הנוער אצל כל מעסיק אליו אנחנו מגיעים.

קרין אהרוניאן רוזמרין: זרוע העבודה התקשרה לאחרונה עם חברת ניו-מד החדשה שמסייעת לזרוע בכל הקשור לרשתות החברתיות כמו: טיק טוק, אינסטגרם, פייסבוק וכד', אליהן יכולים בני הנוער לגשת יחסית בקלות.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אנחנו מקווים, גם באמצעות הפלטפורמות האלה, להגביר את הפרסומים לבני הנוער.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: טובה ממשרד החינוך, בבקשה.

טובה בן ארי: בשנים האחרונות אנחנו עובדים עם זרוע העבודה במשרד הכלכלה בצורה צמודה.

טובה בן ארי: אנחנו פיזרנו מדי שנתיים-שלוש כרזות שקוראות לתלמידים העובדים לפנות למשרד העבודה ואלינו בכל מצוקה.

טובה בן ארי: בתחילת נובמבר אנחנו שולחים לכל בתי הספר קול קורא שאומר שאנחנו נותנים הרצאות, סדנאות, לתלמידים ולתנועות הנוער בנושא זכויות וחובות בעבודה לבני נוער.

טובה בן ארי: הזכות של בית הספר היא לבחור בזה או לא לבחור בזה.

טובה בן ארי: אנחנו לא יכולים לכפות.

טובה בן ארי: אנחנו גם עובדים עם מועצות התלמידים.

טובה בן ארי: כמובן שהיו סדנאות לכל מועצות התלמידים בכל מחוז בנפרד, וכל מועצה בכל מחוז לקחה את זה אל בתי הספר הקרובים לה.

טובה בן ארי: יש לי פה נתונים ואני יכולה לשלוח לך הכול באופן מרוכז.

טובה בן ארי: בשנה האחרונה, הנוכחית, עם האומיקרון והכול, 126 בתי ספר נרשמו, 740 כיתות חוו את זה.

טובה בן ארי: הם בתהליך גם היום.

טובה בן ארי: עד אמצע-סוף יוני.

טובה בן ארי: 20% מבתי הספר היו דוברי ערבית, 80% דוברי עברית.

טובה בן ארי: חשוב לדעת שאנחנו מנגישים את כל הסדנאות האלה בשתי השפות למגזרים השונים, במטרה שכל בני הנוער יידעו את מרב הזכויות שיש להם כשהם יוצאים לשוק העבודה ולעיתים נתונים לניצול.

מיכל שיר סגמן: 126 בתי ספר.

מיכל שיר סגמן: זה מדהים, וההנגשה היא מדהימה.

טובה בן ארי: אנחנו יכולים להזמין אותך לאחת ההרצאות.

מיכל שיר סגמן: אשמח.

מיכל שיר סגמן: השאלה היא איך אנחנו מגיעים לשאר בני הנוער.

מיכל שיר סגמן: בדרך כלל אם לא מצליחים להגיע לבתי הספר הם פשוט נמצאים ברשתות.

טובה בן ארי: יש לנו גם כמה סרטי הסברה, לא הרבה, שהפיק משרד החינוך כדי לבדוק את האימפקט.

טובה בן ארי: אנחנו יוצרים, מחכים לתגובות, ומתקדמים הלאה.

טובה בן ארי: כל תקופת הסגר קצת שיבשה, אבל עכשיו אנחנו חוזרים לתלם.

טובה בן ארי: אם כן, יש לנו גם סרטי הסברה וגם כרזות.

עלי סלאלחה: מה חלקה של ההסברה בבתי הספר שנמצאים בפריפריה ובבתי הספר של בני המיעוטים?

טובה בן ארי: גם למיעוטים וגם לפריפריה מגיעים מפקחי משרד העבודה ללא הבדל.

טובה בן ארי: זה תלוי בהרשמה של מנהלי בתי הספר או הרכזים החברתיים.

טובה בן ארי: מגיעים לכל מקום.

טובה בן ארי: גם בזום וגם פיזית.

עלי סלאלחה: עשרים שנה הייתי מנהל בית ספר ולא חוויתי את החוויה הזו.

טובה בן ארי: אני מתנצלת.

טובה בן ארי: אני מוכנה לקחת אותך להתנסות.

מיכל שיר סגמן: חבר הכנסת עלי סלאלחה היה בעברו מנהל בית ספר והוא מאוד מעורב בכל התהליכים.

מיכל שיר סגמן: כמנהל בית ספר, האם חווית את זה?

מיכל שיר סגמן: האם עסקתם בזה?

מיכל שיר סגמן: האם קיבלתם איזשהו פידבק?

מיכל שיר סגמן: זה היה לפני כמה שנים, זה היה עוד לפני התוכנית של טובה.

עלי סלאלחה: האמת, לא.

עלי סלאלחה: אף אחד לא מגיע לפריפריות.

עלי סלאלחה: כמעט ולא מגיעים לפריפריה היהודית, הערבית והדרוזית.

טובה בן ארי: כי מנהלי בתי הספר לא מזמינים את התוכנית.

טובה בן ארי: ברגע שהם יזמינו את התוכנית הזו, הם יקבלו אותה.

טובה בן ארי: אין כחל ושרק.

טובה בן ארי: זה מגיע כהודעה מהמשרד למנהל.

עלי סלאלחה: הוא צריך להפיץ דרך המחוז, דרך משרד החינוך, איזה תוכניות יש לו.

עלי סלאלחה: ברגע שהתוכניות האלה מגיעות לאוזני המנהל דרך חוזר ודברים כאלה, חובתו להביא את זה למיילים של מחלקת החינוך במועצה, למחנכים, ובסופו של יום הילדים האלו יזכו לקבל את מה שאתם מספקים.

טובה בן ארי: עשינו את זה בשני ערוצים: דרך מנהלי בתי הספר ודרך מועצות תלמידים, והם חוברים יחד למערכת החינוך.

עלי סלאלחה: אני רוצה להסב את תשומת ליבך לכך שיש בפריפריה בתי ספר לא יהודים, שאליהם האינפורמציה לא מגיעה בשעת אמת.

טובה בן ארי: זה מגיע בנובמבר לכולם.

עלי סלאלחה: בואי נדבר על העתיד.

עלי סלאלחה: יש להביא זאת לידיעת כל הגורמים.

עלי סלאלחה: למשל, יש ממונה על החינוך הדרוזי בצפון ויש ממונה על החינוך הערבי.

עלי סלאלחה: תביאו את זה אליהם והם ידאגו שהמסר הזה יעבור למנהלי ולבתי הספר.

טובה בן ארי: תודה שאתה מעיר לי.

טובה בן ארי: אעקוב אחרי זה ברמה האישית.

טובה בן ארי: בנובמבר משרד החינוך שולח מיילים והודעות לכל מנהלי בתי הספר.

טובה בן ארי: זה לא שאני שולחת מהמייל שלי.

טובה בן ארי: יש מערכת דיוורור מיוחדת.

טובה בן ארי: זה מגיע באותו זמן לכולם.

טובה בן ארי: זה מגיע לכל מערכת החינוך תוך שלושה ימים.

עלי סלאלחה: כמובן שהתעסוקה בפריפריה, בכפרים הערבים והדרוזים, כמעט ולא קיימת, אבל בכל זאת יש בני נוער שרוצים לעבוד בחופשת הקיץ ולהרוויח כמה גרושים.

עלי סלאלחה: אנחנו צריכים לתת להם הזדמנות.

טובה בן ארי: בוודאי.

טובה בן ארי: יש גם בני נוער שעובדים במשך השנה, וזה גם לגיטימי.

טובה בן ארי: יחד עם זרוע העבודה הופצו כרזות מהממות, שעוצבו על ידי זרוע העבודה, לכל בתי הספר בשתי השפות.

טובה בן ארי: אני מוכנה לשלוח לכם את הכרזות.

טובה בן ארי: לא רציתי להלאות אתכם.

טובה בן ארי: יש לי פה גם קישור, ואני מוכנה לשלוח גם לחבר הכנסת בערבית וגם לכבודה בעברית.

טובה בן ארי: אולי היא תרצו לפנות.

טובה בן ארי: כל המידע הזה נמצא גם בפורטל הפדגוגי של משרד החינוך, עם כל הזכויות, עם חומרי עבודה וחומרי למידה ומצגות והנגשה של האפליקציה שלכם, ושיעורי חינוך לבתי הספר בהם אנחנו מלמדים את הילדים לדרוש את הזכויות שלהם.

טובה בן ארי: אם תרצי, יש לנו את זה מרוכז, וגם שנים אחורה.

קרין אהרוניאן רוזמרין: יש לנו הרבה מאוד מפקחים ערבים במינהל דוברי ערבית.

קרין אהרוניאן רוזמרין: לכן, יותר קל ונכון, וזה מה שאנחנו גם עושים בפועל.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אני כן מקבלת את ההערה שאולי אפשר לבחון איך אפשר לחשוף יותר אנשים לתוכנית.

קרין אהרוניאן רוזמרין: זו הערה חיובית מאוד שכדאי לאמץ.

טובה בן ארי: בשנה הבאה.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אפשר לחשוב על עוד כיוונים לפרסום.

קרין אהרוניאן רוזמרין: מהבחינה של המינהל ומה שהוא מספק, יש הרבה מאוד מפקחים גם דוברי ערבית, ובהתאם ההרצאות פונות גם לאוכלוסיות האלה.

קרין אהרוניאן רוזמרין: המפקחים הערבים גם רוצים לפנות לאוכלוסייה שלהם ולדבר אליה, וזה גם מה שקורה.

קרין אהרוניאן רוזמרין: הגברת הפרסום היא דבר חיובי.

מיכל שיר סגמן: תודה.

מיכל שיר סגמן: אדוני, בבקשה.

אמיר רימון: אני מדריך ארצי למנהיגות נוער במינהל חברה ונוער.

אמיר רימון: מינהל חברה ונוער הוא המינהל במשרד החינוך שאחראי על החינוך הבלתי פורמלי ועל החינוך החברתי בתוך בתי הספר.

אמיר רימון: לקראת תוכניות של הכנה לחופש גדול, שעוברות לרכזים החברתיים ולמחנכים, מינהל חברה ונוער מפיק שיעורי חינוך שגם נוגעים בזכויות בני נוער בעבודה, כך שכל מחנך ומחנכת יקבל את הכלים להעביר בשיעורי המחנך כהכנה לחופש הגדול את התלמידים שלו.

אמיר רימון: טובה גם נגעה במועצות התלמידים.

אמיר רימון: מועצות התלמידים והנוער זה למעשה שלושה גלגלים: יש מועצה ארצית שכולנו מכירים, אבל יש גם מועצות מחוזיות, מועצות רשותיות, מועצות בתי ספריות.

אמיר רימון: בכל גלגל ובכל אספקט יש נגיעה בסיפור הזה.

אמיר רימון: בשיתוף עם תנועת הנוער העובד והלומד ומנהלי מחלקות נוער ברשויות המקומיות, יש הפקה של ירידי תעסוקה משמעותיים.

אמיר רימון: כל שנה בין 10 ל-15 רשויות, בעיקר יהודיות גדולות, כי זה המסה המשמעותית של בני הנוער העובדים, יחד עם תנועת הנוער העובד והלומד, החבר'ה של מועצות התלמידים, בעיקר העירוניות, ממש עושים הסברה.

אמיר רימון: יש מקום שהמעסיקים פוגשים אותם ומכווינים אותם למקומות עבודה מקומיים, וגם הסברה משמעותית של הזכויות שמגיעות.

אמיר רימון: יש גם שיעורי חברה.

אמיר רימון: כמובן שתנועת הנוער העובד והלומד היא תנועה משמעותית שנוגעת בסיפור הזה ונתמכת על ידי מינהל חברה ונוער.

אמיר רימון: יש ממש סעיף בתוך התקנה שנוגע לכל עולם זכויות בני נוער בעבודה, והם פועלים איתנו ממש בשותפות משמעותית בתחום הזה, וגם כגורם ייעוצי בהבערת החומרים אלינו ובהפצתם.

מיכל שיר סגמן: האם אנחנו יודעים כמה בני נוער עובדים?

מיכל שיר סגמן: האם יש איזשהו נתון כזה?

אורי מתוקי: 580,000 משתתפים בשוק העבודה, על פי סקר שעשינו ב-2019, כשהכוונה היא גם כאלה שמחפשים עבודה ולא מוצאים.

מיכל שיר סגמן: 580,000 בני נוער מחפשים עבודה או עובדים?

אורי מתוקי: לא, סליחה.

אורי מתוקי: 68% מ-580,000, שזה כלל בני הנוער.

אורי מתוקי: סליחה, טעות שלי.

אורי מתוקי: 68% מהם מחפשים עבודה, ועוד 53% מהם יעבדו בפועל.

אורי מתוקי: תיכף אתייחס לזה גם בדבריי כי זה מן הסתם משפיע מאוד על איך נראית עבודת הנוער.

עלי סלאלחה: איפה זה יותר?

אורי מתוקי: אני יושב-ראש האגף לאיגוד מקצועי בהסתדרות הנוער העובד והלומד.

אורי מתוקי: תיכף אענה לך, חבר הכנסת.

מיכל שיר סגמן: אני המומה מהנתון הזה.

אורי מתוקי: הסתדרות הנוער העובד והלומד היא החלק בהסתדרות שהוא הארגון היציג לבני נוער בישראל.

אורי מתוקי: אנחנו מטפלים בפניות.

מיכל שיר סגמן: האם אתה מדבר על חודשי הקיץ או על אלה שעובדים כל השנה?

אורי מתוקי: כללי, בכל השנה.

אורי מתוקי: תיכף אסקור את כל הנתונים.

אורי מתוקי: חשוב לי להגיד שבעבר היתה, לפחות כך אומרים לי, חלוקה יותר מובהקת של: נערים עובדים, נערים לומדים.

אורי מתוקי: נערים עובדים היו בעיקר במערכת של החניכות של בתי הספר המקצועיים.

אורי מתוקי: ההפרדה הזו לא קיימת היום כבר בפועל.

אורי מתוקי: אחוז גדול מבני הנוער גם עובדים וגם לומדים.

אורי מתוקי: הדבר הזה שינה מאוד את שוק העבודה לבני הנוער.

אורי מתוקי: אני גר ליד כרמיאל.

אורי מתוקי: פעם אספתי את ביתי מחוג במתנ"ס, ושאלתי אותה האם היא רוצה לאכול משהו.

אורי מתוקי: היא נתנה לי מונולוג ארוך כי היא התלבטה בין המבורגר לפיצה ודברים אחרים.

אורי מתוקי: אמרתי לה שכשהייתי בגילה, בכל כרמיאל היו שתי פלאפליות.

אורי מתוקי: זה גם סיפור שוק עבודת הנוער.

אורי מתוקי: לפני 30 – 40 כמעט ולא היו ענפי המזון המהיר בהיקפים שאנחנו מכירים אותם.

אורי מתוקי: מקדונלדס הגיע לארץ ב-93'.

אורי מתוקי: אנחנו מדברים על מהלך שקורה ב-30 השנים האחרונות במהירות הולכת וגדלה שבו בני הנוער באמת עובדים.

אורי מתוקי: חשוב לי להגיד שיש איזושהי תפיסה שרואה בעבודת בני נוער קצת תחביב ושטוב שהם יעסיקו עצמם במשהו ושלא ילכו לרחוב.

אורי מתוקי: עולם העבודה הוא לא תחביב והוא לא תחליף למה שבני נוער צריכים לעשות.

אורי מתוקי: עולם העבודה מתנהל על פי הקודים של עולם העבודה כפי שאנחנו מכירים אותם מעולם המבוגרים.

אורי מתוקי: בסך הכול, יש חוק אחד, חוק עבודת הנוער, שמשרד הכלכלה אמון עליו.

אורי מתוקי: הוא יוצר איזושהי הפרדה והגנה מסוימת על בני הנוער העובדים.

אורי מתוקי: כפי שאמרתי, 68% מבני הנוער משתתפים.

אורי מתוקי: אנחנו עושים כל כמה שנים סקר ועוקבים אחרי העניין הזה, וזה נתון עקבי.

אורי מתוקי: 68% מבני הנוער אומרים: חיפשתי עבודה השנה, ו-53% אומרים: מצאתי עבודה ועבדתי בפועל.

אורי מתוקי: זאת אומרת, אנחנו מדברים על 15% אבטלה.

אורי מתוקי: 15% אבטלה זה לא בדיוק כמו מבוגרים כי לפעמים הם הלכו וחיפשו ולא הסתדר להם.

אורי מתוקי: אני קצת מסייג את זה.

אורי מתוקי: אבל אנחנו עדיין רואים שוק שמתנהג כמו שוק באבטלה.

אורי מתוקי: למשל, עובד בפיצרייה שכונתית יודע שאם הוא יתחיל להתווכח על משהו עם הבוס אז תוך שתי שניות הוא בחוץ ובמקומו יהיה מישהו אחר.

אורי מתוקי: לא תהיה בעיה למצוא אחר.

אורי מתוקי: אדוני חבר הכנסת, עולם עבודת הנוער קיים בכל המגזרים ובכל החברות.

אורי מתוקי: בשנים האחרונות הרחבנו מאוד את פעילותנו, גם בחברה הערבית, גם בחברה הדרוזית, וגם דרך הנוער העובד, שהיא תנועה שפועלת בכל המגזרים.

אורי מתוקי: אנחנו רואים מצב מאוד דומה.

אורי מתוקי: כמובן שיש יותר נטייה מסוימת.

אורי מתוקי: לצורך העניין, הוועדה הזו טיפלה לפני כמה שנים במניעת עבודת בני נוער באתרי בנייה, וזה רק ערבים.

אורי מתוקי: לא ראינו עבודה באתרי בנייה של יהודים, וגם כמעט ולא דרוזים.

אורי מתוקי: זה משהו שמאוד אפיין את החברה הערבית.

אורי מתוקי: מה שקובע איזה עבודה עובדים, רמת הניצול, רמת הפגיעה, זה דירוג קודם כול סוציו-אקונומי.

אורי מתוקי: ככל שהוא נמוך יותר, אנחנו נזהה גם יותר עובדים וגם יותר פגיעות.

אורי מתוקי: כמו כן, סטטוס עלייה לארץ.

אורי מתוקי: עולים חדשים נפגעים יותר.

אורי מתוקי: וכן, פריפריה מול מרכז כי ביישוב בפריפריה יש פחות עבודה.

אורי מתוקי: וכמובן ההבדל בין חברה היהודית לערבית והדרוזית.

אורי מתוקי: כלומר, כל הדברים האלה קיימים בשוק עבודת הנוער.

אורי מתוקי: כמה נתונים חשובים: 17% מבני הנוער אמרו בסקר שעשינו שהם חשו לא בטוחים או מוטרדים במקום העבודה.

אורי מתוקי: זה נתון מאוד גבוה.

מיכל שיר סגמן: מה זה אומר?

אורי מתוקי: לדוגמא, בני נוער עבדו בפיצרייה בבת ים, נדמה לי.

אורי מתוקי: את הפיצרייה הקים בחור שזה עתה השתחרר מגבעתי.

אורי מתוקי: הוא היה סמל מחלקה בגבעתי, וכך הוא ניהל את עובדיו.

אורי מתוקי: כשהם עשו פאקים, הורידו אותם לשכיבות סמיכה במקום העבודה.

אורי מתוקי: אולי הם גם זכו בהכנה לצבא במקביל לעבודה.

אורי מתוקי: אנחנו יודעים שביחסי עבודה יש תמיד יתרון לצד שמעסיק.

אורי מתוקי: כל החקיקה והפסיקה מבוססת על זה.

אורי מתוקי: הדבר הזה מתעצם פי כמה וכמה כשאנחנו מדברים על בני נוער.

מיכל שיר סגמן: הטרדות מיניות.

אורי מתוקי: אנחנו נחשפים גם להטרדות מיניות.

אורי מתוקי: אני לא יודע אם יותר כי יש יותר או כי התחילו להגיע אלינו.

אורי מתוקי: אנחנו מתחילים לטפל יותר באירועים כאלה.

אורי מתוקי: ממש היום יש דיון בבית דין בנושא תביעה מאוד גדולה.

אורי מתוקי: הרוב על תשלום.

אורי מתוקי: אחוזים מאוד מאוד גדולים מתארים שהם לא קיבלו את שכרם כמו שצריך.

אורי מתוקי: אגב, הם לא יודעים מה הזכויות הסוציאליות.

אורי מתוקי: הם יודעים מהו שכר המינימום כי הם עושים גוגל והם מוצאים, אבל הם לא מבינים שמגיע להם הבראה, חופשה, שכר התלמדות, וכל מיני דברים כאלה.

אורי מתוקי: יש נטייה כזו שלוקחים עובד לשלושה ימים.

מיכל שיר סגמן: אני זוכרת זאת מתקופתי, לפני שלושים שנה.

אורי מתוקי: לשמחתנו, בעבודה מאוד גדולה, גם בתביעות שאנחנו הגשנו לבתי הדין, גם עבודה של משרד הכלכלה וזרוע העבודה.

מיכל שיר סגמן: זה לא צריך להיות גם אצל מבוגרים.

אורי מתוקי: בוודאי.

אורי מתוקי: אצל מבוגרים זה פחות קיים בקרב בני הנוער זה ממש תופעה: תבוא תלמד את המקצוע, ואחרי שלושה ימים, לאחר שהכשרנו אותך להפוך את המבורגר.

מיכל שיר סגמן: שלושה ימים זה עוד בסדר.

מיכל שיר סגמן: יש כאלה שעושים זאת חודש, וחודש זה קצת יותר מדי.

אורי מתוקי: אנחנו מזהים המון המון בעיות של עבודה כזו.

אורי מתוקי: עוד נקודה מאוד מאוד משמעותית היא עבודה בלילה.

אורי מתוקי: בני נוער לא אמורים לעבוד לאחר השעה אחת-עשרה.

אורי מתוקי: עכשיו יש שתים-עשרה בחופשים, ואני לא יודע איפה הסטטוס של זה היום.

אורי מתוקי: הבעיה שלנו היא שהרבה פעמים הם עובדים מעבר לשעות האלה, ובעיקר כשכבר אין תחבורה ציבורית.

אורי מתוקי: 20% מבני הנוער עובדים באולמות אירועים, למשל.

אורי מתוקי: אולמות האירועים נמצאים בדרך כלל או באזור תעשייה או בכל מיני מרחבים כפריים חקלאיים, ואין מהם תחבורה.

אורי מתוקי: התקשרו אלינו הורים ואמרו שהילד עובד ושהם צריכים אחר כך להביא אותו.

אורי מתוקי: זה גם מנוגד לחוק.

אורי מתוקי: גם פה נדרשת אכיפה משמעותית של הסוגיה הזו.

אורי מתוקי: אנחנו מזהים כאן בעיה.

מיכל שיר סגמן: מה עם בני נוער בעלי מוגבלויות?

אורי מתוקי: לגבי בני נוער בעלי מוגבלויות - בשנים האחרונות גם ההסתדרות מאוד את הנושא הזה על סדר יומה, ואנחנו ניסינו לקדם.

אורי מתוקי: אין כמעט מקומות.

אורי מתוקי: היות ומקומות העבודה בהם בני הנוער עובדים הם בעיקר מזון מהיר, אולמות אירועים, הם פחות מותאמים לעניין הזה, עשינו איזשהו מהלך, גם עם פיצה האט ובורגרראנץ', שיש לנו איתם הסכמים קיבוציים, וכן הצלחנו קצת.

אורי מתוקי: זה לא פשוט.

אורי מתוקי: אנחנו בהחלט מנסים לקדם את העניין הזה.

אורי מתוקי: היום בני נוער בעלי מוגבלויות כמעט ולא עובדים.

אורי מתוקי: זה באחוזים נמוכים, לפחות לפי הנתונים שבידנו.

מיכל שיר סגמן: ואלה שעובדים עלולים להיות חשופים יותר לפגיעה.

מיכל שיר סגמן: תלוי כמובן במוגבלות.

אורי מתוקי: חד משמעית.

אורי מתוקי: עוד כמה נתונים: 42% מבני הנוער מדווחים בסקר שעשינו כי הלימודים שלהם נפגעו בגלל העבודה, וזה אולי למשרד החינוך.

אורי מתוקי: שוב, לא מדובר באיזשהו זמן תעסוקה פנוי.

אורי מתוקי: מי שבאמת זקוק לעבודה, יעבוד גם אם זה יהיה על חשבון לימודים.

אורי מתוקי: למשל, בני נוער עבדו כשליחים בסופר וכלל לא קיבלו שכר ולא קיבלו תלושי שכר, אלא רק טיפים.

אורי מתוקי: השופטת התקשתה לקבל את זה שהם עבדו כי בשעות שהם תיארו היו גם שעות לימודים: מה, עבדתם גם בזמן לימודים?

אורי מתוקי: כן.

אורי מתוקי: מי שזקוק לזה עושה זאת.

אורי מתוקי: נתון חשוב נוסף בהקשר הזה: לפי הסקר שלנו 7% אמרו שהם מסייעים לפרנסת הבית בעבודתם.

אורי מתוקי: 7% זה הרבה.

אורי מתוקי: לכאורה זה לא המון, אבל כשיורדים לעומק וכשאנחנו שואלים יותר מעמיקות אנחנו מבינים שגם מי שאמר שהוא משלם עם זה את רישיון הנהיגה שלו ואת היציאות שלו בעצם עוזר לפרנסת הבית.

אורי מתוקי: יש כאלה שאומרים: אני עובד בשביל שתהיה לי תחושת עצמאות וכסף כיס.

אורי מתוקי: אבל ככל שהמעמד הסוציו-אקונומי נמוך יותר יש יותר כאלה שאומרים: אם לא יהיה לי את זה, לא יהיה לי כסף לצאת עם החברים לטיול לאילת.

אורי מתוקי: במובן הזה אנחנו מזהים אחוז הרבה יותר גדול של עובדים כי הם זקוקים לזה, ואז הם כמובן גם הרבה יותר נכונים לשלם את המחיר ולהיפגע בלימודים ובעבודה וכד'.

מיכל שיר סגמן: האם אתה חושב שיש מקום בהגדרת חוק להגדיר את ההבדל בין ילד שצריך את זה כדי לרכוש לעצמו אייפון חדש ובין ילד שזקוק לזה ברמת המחיה?

מיכל שיר סגמן: האם החוק צריך להבחין בין שני טיפוסים של בני נוער שיוצאים לעבודה?

מיכל שיר סגמן: בין אלה שייפגעו גם בלימודים ובשנות השינה שלהם ויעבדו לבין אלה שההורים מחזירים אותם בשעה אחת עשרה מהעבודה?

מיכל שיר סגמן: אלו שני טיפוסים שונים.

אורי מתוקי: זה נכון.

אורי מתוקי: החקיקה כבר היום מטפלת בעניין הזה.

אורי מתוקי: היא קובעת את המותר והאסור.

אורי מתוקי: יש אולי תיקונים שנרצה לעשות, אבל כבר היום קיימת החקיקה.

מיכל שיר סגמן: החוק לא מבחין בין שניהם.

אורי מתוקי: הוא לא מבחין.

אורי מתוקי: אבל אני לא משוכנע שזה פתרון דווקא טוב כי מאוד קשה לדעת איפה בדיוק הוא נמצא.

אורי מתוקי: בדיוק בשביל זה יש חוקי מגן.

אורי מתוקי: ההיגיון שלהם יוצר איזשהו רף של שמירה על מי שהכי זקוק לזה.

אורי מתוקי: החקיקה קיימת, אבל הבעיה הגדולה ביותר שלנו היא האכיפה.

אורי מתוקי: אנחנו מטפלים בכ-6,000 פניות בשנה, ואנחנו יודעים שזו טיפה בים.

אורי מתוקי: יש כאן באמת צורך בפעולה אגרסיבית של אכיפה וגם פעולה של הסדרה באופן אחר.

אורי מתוקי: לדוגמה, הסכמים ענפיים וכד', דברים שאנחנו מנסים לקדם בעצמנו.

אורי מתוקי: אנחנו נמצאים ערב הקיץ ואגיד מילה על עבודת הקיץ, וגם כי זו כותרת הדיון.

אורי מתוקי: קודם כול, 50% מבני הנוער שעובדים, עובדים בקיץ.

אורי מתוקי: עוד כ-34% עובדים גם במהלך תקופת הלימודים.

אורי מתוקי: סליחה, 50% מבני הנוער בכלל, לא מאלה שעובדים.

אורי מתוקי: בתקופת הקיץ כמובן עובדים יותר.

אורי מתוקי: אנחנו מאוד מאוד ערניים לדבר הזה.

אורי מתוקי: בתקופת הקיץ אנחנו מגדילים את פעולתנו גם בפעילות ממש בשטח, במקומות עבודה.

אורי מתוקי: יש נוהג קבוע לרדת לאילת, שבה עובדים הרבה בני נוער, ולעשות שם ממש פעולת הסברה ולראות ולסייע.

אורי מתוקי: אנחנו גם רואים בדרך כלל בחודשי ספטמבר-אוקטובר גל פניות מאלה שעבדו בקיץ ולא קיבלו את כל הכסף ואת כל מה שמגיע להם וכו'.

אורי מתוקי: אנחנו גם עושים הרבה מאוד פעילות הסברה, כמו משרד החינוך והכלכלה, בבתי הספר, ירידי תעסוקה עם רשויות מקומיות וכד'.

אורי מתוקי: השנה אנחנו שמים דגש.

אורי מתוקי: אפרופו 15% שלא מוצאים עבודה, הבנו שחיפוש עבודה הוגנת הוא אחת נקודות התורפה והבטן הרכה של העניין הזה.

אורי מתוקי: הקמנו איזושהי אפליקציה שמטרתה למצוא עבודה, כשאנחנו יודעים שמי שנמצא באפליקציה לכל הפחות קרא את כל מה שמגיע והוא התחייב לזה.

אורי מתוקי: כמובן שאם הוא לא יעמוד בזה נוציא אותו מהאפליקציה.

אורי מתוקי: אנחנו באמת באיזושהי השקה ומתחילים.

מיכל שיר סגמן: מעבר לפיקוח השוטף, האם אלה שנמצאים באפליקציה נמצאים תחת בדיקה יותר הדוקה גם במהלך שעות העבודה?

אורי מתוקי: בשנה האחרונה היינו בפיילוט ומקומות העבודה שהיו היו מקומות שיש לנו הסכמים קיבוציים.

אורי מתוקי: מן הסתם אלו מקומות שאנחנו ברמה יותר גבוהה של היכרות.

אורי מתוקי: אנחנו עכשיו מאוד מרחיבים את זה.

אורי מתוקי: בוודאי, ונמצא כאן אחראי המעסיקים שלנו, הולכים למקומות העבודה, נפגשים.

אורי מתוקי: בהחלט בעניין הזה צריכים לתת דגש מאוד מאוד גדול בלצ'פר את המעסיקים הטובים, שנכונים לתת ולעשות, ואיפה שיש הסכמים קיבוציים וכד' כי אנחנו באמת רואים פער מאוד מאוד גדול.

אורי מתוקי: אני בא לוועדה הזו ותמיד שופך אש וגופרית על המעסיקים.

אורי מתוקי: חשוב להגיד שלא כל המעסיקים הם כאלה.

אורי מתוקי: אנחנו מאוד מאוד רוצים גם לחזק את אלה שאנחנו יודעים שהם עובדים טוב עם בני הנוער.

אורי מתוקי: צריך לזכור, למרות שזו עבודה ולמרות שזה שוק העבודה, חייבים להתייחס לבני הנוער קצת אחרת.

אורי מתוקי: בסוף זה לא חבר'ה מבוגרים אלא אלו חבר'ה צעירים שמראש נמצאים באיזושהי עמדת חולשה מכל הסיבות שמניתי, ואנחנו צריכים מאוד מאוד לחזק ולהעצים אותם במקום העבודה.

אורי מתוקי: עבודת נוער היא גם דבר טוב.

אורי מתוקי: כנער עבדתי וזה נתן לי עצמאות בתחושה של החזקת כסף.

אורי מתוקי: זה לא דבר רע, אנחנו לא בעד שיפסיקו לעבוד.

אורי מתוקי: אנחנו רוצים לשים את זה במסגרת יותר מפוקחת, יותר חממתית, יותר בשליטה, כי, לצערי, אנחנו נחשפים היום לאחוזים גבוהים מדי של פגיעה וניצול.

אורי מתוקי: אמרנו לחברים במשרד העבודה שבמקומות שנבדוק, נגלה שלפחות חלק מהדברים הם לא קיבלו.

מיכל שיר סגמן: משרד הכלכלה, האם יש לנו יכולת, ואם צריך גם את העזרה של הוועדה הזו מול האוצר בתגבור תקציבי, כדי להרחיב את פעולות הפיקוח?

קרין אהרוניאן רוזמרין: נכון לכרגע יש 75 מפקחים בכל מינהל הסדרה ואכיפה - פלילי ומינהלי.

קרין אהרוניאן רוזמרין: יש עוד תקנים מעטים, כ-20, שאין כרגע אנשים שממלאים אותם.

מיכל שיר סגמן: אבל השאלה היא עד כמה הם מודעים.

מיכל שיר סגמן: הם רואים ילד עובד ויכול להיות שהם בודקים דברים אחרים.

קרין אהרוניאן רוזמרין: לא, לא.

קרין אהרוניאן רוזמרין: בכל ביקור בשטח המפקח בודק גם את בני הנוער.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אלו הנהלים של המפקחים שמגיעים לשטח.

קרין אהרוניאן רוזמרין: כל בן נוער שנמצא אצל המעסיק.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אנחנו לרוב עושים בדיקה מדגמית של 10% מהעובדים.

קרין אהרוניאן רוזמרין: בני הנוער תמיד נבדקים, הם חלק מהמדגם.

קרין אהרוניאן רוזמרין: מבחינת תקנים – לאחרונה עוד קוצצו לנו תקנים.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אם יש אפשרות, כפנייה מהוועדה, להגביר את התקנים זה מה שאנחנו רואים כמובן כמבורך.

קרין אהרוניאן רוזמרין: זה גם עלה במספר ועדות אחרות שנכחנו בהן.

קרין אהרוניאן רוזמרין: לא השתנה הרבה.

קרין אהרוניאן רוזמרין: המצב הוא שעוד קוצצו לנו תקנים.

קרין אהרוניאן רוזמרין: בעקבות כוח האדם המוגבל שיש לנו, אנחנו לא יכולים להגיע לכל המעסיקים.

קרין אהרוניאן רוזמרין: יש לנו כמובן מיקוד אכיפה מגזרי מאוד מאוד ספציפי, וכמובן שבני הנוער הם אחד מהאוכלוסיות שמינהל ההסדרה והאכיפה רואה כחשוב מאוד, במיוחד לקראת חודשי הקיץ.

קרין אהרוניאן רוזמרין: עם זאת, אנחנו עושים הכול בהתאם לכוח האדם שלנו.

מיכל שיר סגמן: מה עם העלאת מודעות ההורים?

מיכל שיר סגמן: ההורים גם יכולים להוות כוח פיקוח וכוח מסייע ומקל.

מיכל שיר סגמן: הם יכולים ללכת לבית העסק מדי פעם ולבדוק.

מיכל שיר סגמן: הם יכולים לשאול את הילדים שלהם שאלות מה קורה בעבודה, איך היה להם היום.

מיכל שיר סגמן: כלומר, העלאת מודעות בקרב ההורים.

מיכל שיר סגמן: יש הרבה הורים שלא מודעים.

טובה בן ארי: אנחנו עשינו גם שידורים של אקדמיה ברשת עם מאיר ואחרים במשרד העבודה כדי לפזר את המידע גם לבתים בכלל, לאו דווקא לילדים באופן ישיר.

תמי ברנע: גם מרכז השלטון המקומי העביר בזמנו עלון באמצעות מעטפות ארנונה.

מיכל שיר סגמן: זו דווקא יוזמה מבורכת.

מיכל שיר סגמן: תיכף נשאל אותם ונראה אם הם רוצים לעשות את זה שוב או עושים את זה.

אורי מתוקי: אנחנו גם עשינו בעבר, ועושים עכשיו שוב, גם פנייה להורים, ככל שאנחנו יכולים, באמצעים שיש לנו.

אורי מתוקי: גם פה אנחנו רואים פער בין מקומות שבהם ההורים באמת מעורבים וישאלו לבין מקומות שההורים התייחסו לזה כתחביב ואז: אוקיי, קיבל כך או כך.

מיכל שיר סגמן: גם אם לא באים פיזית למקום לבדוק, אפשר לשאול את הילד: איך היה לך בעבודה?

מיכל שיר סגמן: האם מתייחסים אליך כראוי?

מיכל שיר סגמן: האם את מרגיש או מרגישה שקורה שם משהו לא תקין?

מיכל שיר סגמן: צריך לשאול.

מיכל שיר סגמן: אלו שאלות ששואלים בארוחת ערב או בקידוש בשישי.

צח בן יהודה: לגבי אוכלוסיות מוחלשות, בעיקר של משפחות עולים – האם אתם מערבים את ההורים שלהם גם בהנגשה לשונית של זכותונים כדי שיהיו מודעים לזכויות ויוכלו להיות הרבה יותר מעורבים, מתוך הנחה שהילדים כבר שולטים בעברית?

צח בן יהודה: כלומר, איזושהי הנגשה שפתית לשונית, גם לילדים וגם להורים, כדי שיהיו יותר מעורבים בזה.

אורי מתוקי: אנחנו עושים.

אורי מתוקי: דווקא לא לעולים, אלא בעיקר לאוכלוסייה דוברת ערבית.

אורי מתוקי: את זה אנחנו עושים ממש באופן מתוכנן וגדול.

אורי מתוקי: במקומות שהם רלוונטיים גם הנגשה קצת ברוסית ואפילו באמהרית.

אורי מתוקי: היום הם מדברים עברית.

אורי מתוקי: לגבי ההורים – זה בהחלט לא בעדיפות הראשונה.

אורי מתוקי: אנחנו הרבה יותר בקשר עם בני הנוער עצמם, וסוגיית השפה שם היא פחות מכשול.

אורי מתוקי: תודה.

מיכל שיר סגמן: יואב בכר, התאחדות המלונאות, בבקשה.

יואב בכר: אני מהתאחדות המלונות ואני אחראי על התחום של יחסי עבודה ומשאבי אנוש.

יואב בכר: אני גם נציג המגזר העסקי סביב השולחן פה.

יואב בכר: אני יודע ששי מתחום המסעדנות נמצא בזום.

יואב בכר: קודם כול, אני מכיר את הנושא כבר לאורך שנים די ארוכות.

יואב בכר: חוק עבודת נוער הוא משנת 1953.

יואב בכר: עד 2008 כמעט ולא היתה אכיפה.

יואב בכר: אני לא יודע אם היו אז בכלל מפקחים.

יואב בכר: ואם כן, מדובר בבודדים.

קרין אהרוניאן רוזמרין: המודל בעבר היה אכיפה פלילית.

קרין אהרוניאן רוזמרין: רק ב-2012 זה נהיה מינהלי.

יואב בכר: נכון.

יואב בכר: בעקבות החוק להגברת אכיפה ב-2012, ואפילו קצת קודם, נוספו מפקחים והתחילה אכיפה, ואז גם מעסיקים רבים למדו את סעיפי החוק שהם לא כל כך הכירו קודם.

יואב בכר: אכן, התחילו אכיפות וקנסות והמודעות עלתה.

יואב בכר: מועצת הנוער התכנסה אז גם מספר פעמים.

יואב בכר: יש גוף כזה שאותו מרכז מינהל ההסדרה, הזרוע במשרד העבודה.

יואב בכר: אנחנו חברים בגוף הזה.

יואב בכר: לאורך השנים היו מספר דיונים, ואפילו מספר שינויי חקיקה קטנים מאוד, וקצת תקנות, ודברים שמאוד סייעו.

יואב בכר: לדוגמא, אמר פה חברי אורי לגבי עבודה בלילה.

יואב בכר: פעם החוק אמר עד עשר בלילה, ומעסיק שרצה הארכה שלח פקס לבקשת שלעובד מסוים זה יהיה עד אחת עשרה בלילה, וכך זה התנהל.

יואב בכר: היום מותר עד חצות, אבל בתנאי שהילד מקבל הסעה לביתו.

יואב בכר: זה דבר מצוין וכולנו הסכמנו לזה.

יואב בכר: ללא זאת, זה יותר גרוע.

יואב בכר: קרין אמרה שכל הנושאים של אכיפה היו פלילי ואז זה הוסדר.

יואב בכר: עדיין עבירות על חוק עבודת נוער הן יותר קשוחות מאשר עבירות רגילות של עובדים רגילים.

יואב בכר: שם יש יותר אפשרות של התראה ואזהרה.

יואב בכר: בעבודת נוער אין כאלה דברים.

יואב בכר: העסק צריך להיות מנוהל הרבה יותר קפדני.

יואב בכר: יש להקפיד על כך.

יואב בכר: אני בעד עבודת נוער, זה דבר מבורך.

יואב בכר: יש פה ארבעה גורמים שיוצאים נשכרים: הנוער, ההורים של הנוער, המעסיקים, המדינה.

יואב בכר: זה טוב לכולם.

יואב בכר: למשל, הפוטנציאל של עבודת נוער בענף המלונאות הוא סדר גודל של כ-3,000, וזה די הרבה.

יואב בכר: זה מספר יפה.

יואב בכר: 3,000 בני נוער יכולים לעבוד בבתי מלון בעבודות נוחות.

יואב בכר: לא בשמש ולא בחוץ ולא תחת כל מיני דברים שמפריעים פיזית.

יואב בכר: הם יכולים לעבוד בקייטנות של הילדים של האורחים ובתור נערי בריכה, במלצרות וכו'.

יואב בכר: הוא דיבר על חניכה.

יואב בכר: יש אצלנו, גם בבתי הספר של משרד החינוך וגם בבתי הספר של משרד הכלכלה, חניכים שלומדים קורסים במגדנאות ובטבחות, ומגיל 16 עד 18 הם בלימודים.

יואב בכר: הם מקבלים תעודת בגרות ותעודת בוגר קורס טבחות שלב 1, וזה מקצוע אדיר לחיים.

יואב בכר: חלקם הולכים לצבא וחוזרים אחרי הצבא וממשיכים לעבוד.

יואב בכר: כלומר, העסק פה עם פוטנציאל בלתי רגיל.

יואב בכר: אני רוצה להעלות על השולחן פה סוגיה שעדיין לא זזה ונשארה אותו הדבר מ-1953.

יואב בכר: שימו לב, חוק עבודת נוער הוא חוק נפרד מחוק שעות עבודה ומנוחה, ובחוק עבודת נוער באופן גורף אסור לנער או נערה לעבוד ביום המנוחה השבועי.

יואב בכר: על מנת להקל על הדיון אגיד כאילו עבודת נוער בשבת.

יואב בכר: כשאומרים: עבודת נוער בשבת, זה נשמע מייד נורא פוליטי ובעייתי.

יואב בכר: יש לאורך שנים מתנגדים, ואנחנו מכירים את זה.

יואב בכר: שימו לב, יש ענפים שיש להם היתר עבודה בשבת.

יואב בכר: לא מדובר בהרבה, אבל עיקר העבודה בענפים אלו הוא בסופי שבוע.

יואב בכר: נניח והוא רוצה לקחת נער לעבודה נהדרת בבריכה, הוא לא ייקח אותו רק לשלושה ימים באמצע השבוע, כשהוא צריך אותם דווקא בסוף השבוע.

יואב בכר: נוצרת כאן בעיה כי זה מוריד חלק מהפוטנציאל של העובדים בקבלה לעבודה.

יואב בכר: זה מאוד מאוד חבל כי זה ענף שטוב ונוח לעבוד בו.

יואב בכר: אני חושב שגם עמיתיי פה מהנוער העובד יעידו שבתי המלון ידועים בתור מעסיקים הוגנים, עם תלושי שכר, מסודרים.

יואב בכר: קודם כול, זה ענף עם הסכם קיבוצי, שהוא הסכם יותר טוב מאשר החוק.

יואב בכר: אין אצלנו משחקים.

יואב בכר: אבל אנחנו נפגעים מזה שאסור להעסיק בני נוער בשבת.

יואב בכר: תשאלו את החברים והחברות שלכם.

יואב בכר: כולם יגידו לכם שהם לא ידעו שאסור לעבוד בשבת, ושהילדים שלהם עבדו בשבת פה ושם.

יואב בכר: כלומר, המוני נערים ונערות עוברים על החוק.

יואב בכר: לא הם עוברים על החוק, המעסיקים שלהם עוברים על החוק.

מיכל שיר סגמן: האם אנחנו יודעים כמה בני נוער כן עובדים בשבת?

מיכל שיר סגמן: האם יש לנו נתון?

אורי מתוקי: לבני נוער אסור לעבוד בשבת.

אורי מתוקי: אנחנו יודעים שהם עובדים.

אורי מתוקי: אין לנו נתון קונקרטי.

אורי מתוקי: תיכף נברר אם יש לנו את זה בסקר.

מיכל שיר סגמן: זה נתון ששווה בדיקה.

יואב בכר: אני לא יודע אם הם יכולים לבדוק את זה כי זה הרי לא חוקי.

יואב בכר: איך אפשר לבדוק משהו לא חוקי?

מיכל שיר סגמן: אפשר לבדוק לפי התלונות.

יואב בכר: הנוער לא יתלונן על זה, אין לו סיבה.

יואב בכר: הוא רוצה את זה.

קריאה: הרבה מהם עובדים בשבת כי זה היום שבו הם יכולים לעבוד.

יואב בכר: נכון, וזה לא חוקי.

יואב בכר: בואו נעשה את זה חוקי.

מיכל שיר סגמן: האם ניתן לבדוק כמה עובדים, וכן, מי היה רוצה?

קרין אהרוניאן רוזמרין: תוך כדי הדיון אני מתכתבת עם תחום פניות אצלנו, ואני אגיד אם היא מכירה תלונות שעלו ביחס לזה.

יואב בכר: שימו לב, אין סיבה שהנוער יתלונן על זה כי הנוער שעובד מבסוט מזה.

מיכל שיר סגמן: אנחנו מנסים כן להגיע לנתון.

קרין אהרוניאן רוזמרין: עם זאת, אבדוק אם יש איזשהו נתון ביחס לזה.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אני מסכימה איתך.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אם הם יעבדו הם לא ירצו להתלונן כי זו בחירה שלהם.

מריה רבינוביץ: יכול להיות שהורים מתלוננים.

יואב בכר: גם ההורים לא מתלוננים.

יואב בכר: אני יודע שקשה מאוד להעביר את זה.

יואב בכר: אני כן מבקש שהוועדה תשים את זה על סדר היום.

יואב בכר: בשלב מסוים רצוי מאוד שנקדם את הסוגיה הזו.

יואב בכר: אני לא חושב שזה נכון שכל כך הרבה מעסיקים שעוברים על החוק מרוויחים מזה.

יואב בכר: הרבה בני נוער במשחק.

יואב בכר: מעסיקים הגונים, שלא רוצים לעבור על החוק, לא עושים את זה.

יואב בכר: הם מפסידים עובדים.

יואב בכר: תבינו, המחסור בעובדים הוא כל כך גדול.

יואב בכר: אנחנו מאבדים נער כזה ואחר כך אנחנו הולכים לצעוק שאנחנו רוצים עובדים זרים.

יואב בכר: האוצר מתנגד לעובדים זרים, וגם משרד העבודה והזרוע מחפשים פתרונות בקרב עובדים ישראלים.

יואב בכר: צריך להבין שזו סוגיה חשובה.

מיכל שיר סגמן: אני מבינה אותך ואת הרציונל.

מיכל שיר סגמן: בואו נתחיל לבדוק את הנושא הזה.

יואב בכר: על הכיפק.

יואב בכר: תודה רבה.

אורי מתוקי: חשוב לי להגיד שאנחנו מתנגדים לזה.

אורי מתוקי: הסיבה לכך קשורה למה שאמרתי בהתחלה.

אורי מתוקי: אולי יש בזה ממד פטרנליסטי אבל לפעמים זה התפקיד שלנו.

אורי מתוקי: נכון להיום, אי אפשר לחייב בני נוער לעבוד בשבת.

אורי מתוקי: אני חושש מאוד, ויואב מכיר היטב את החששות שלי ושל קודמיי בתפקיד כי זה באמת עמדתנו העקבית, שזה ייצור מצב של אוכלוסייה מסוימת בקרב בני הנוער שזקוקה מאוד לכסף ועובדת כמעט כל שישי ושבת.

מיכל שיר סגמן: יש בני נוער שעושים בייביסיטר ביום שישי.

אורי מתוקי: עולם בייביסיטר הוא מורכב.

אורי מתוקי: זה לגמרי עבודה.

אורי מתוקי: שוב, אני מאוד מאוד חושש מהיווצרות מצב שבו יש בני נוער שיושבים לארוחת שבת ולקידוש עם משפחתם ויש בני נוער שלא ושהחלוקה תהיה לפי המצב הסוציו-אקונומי.

אורי מתוקי: וגם בשבת.

אורי מתוקי: בסופו של דבר, הם לומדים כל השבוע, הם משלבים גם עבודה.

אורי מתוקי: יצירת מצב שבו הם עובדים כל סופי השבוע, ואני מדבר בעיקר על החלשים שבהם, שנדרשים יותר, הם פשוט ישלמו פה מחיר כבד, ולכן זו היתה עמדתנו בעבר.

יואב בכר: אם התנאים יהיו כאלה שכן אפשר יהיה לקדם את הסוגיה הזו, אני מבטיח שיחד עם אורי וגורמים נוספים אפשר יהיה להגיע להבנות.

יואב בכר: אני לא מדבר על כלל המשק אלא רק על מקומות עם היתר.

יואב בכר: אני גם בטוח שאפשר להגיע לפשרה ולהסכמות שזה יהיה רק בחופשות ובגילאים מסוימים.

יואב בכר: אני לא אומר שהכול יהיה גורף.

יואב בכר: תודה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: שי ברמן, התאחדות המסעדנות, בבקשה.

שי ברמן: תודה רבה, גברתי יושבת-הראש, על הדיון.

שי ברמן: ציירו פה איזושהי תמונה מאוד קודרת, ואני חייב להגיד שמה שאני רואה בשטח, ומה שאנחנו מכירים בשטח, אנחנו רואים את זה בפרספקטיבה אחרת לגמרת.

שי ברמן: אנחנו רואים בני נוער, לעיתים בסיכון, שמגיעים אלינו ופתאום מגלים איזשהו קסם.

שי ברמן: בתעשיית המסעדות יש איזשהו קסם ויש כאלה שפשוט נמשכים לזה, ויש כאלה שלא.

שי ברמן: אנחנו רואים איך זה פתאום מביא להם ביטחון עצמי והם פתאום מתפרנסים.

שי ברמן: מדובר הרבה פעמים בחבר'ה צעירים שלא הצליחו בשום מקום אחר, ופתאום במטבחים, ואצלנו בעסקים, הם מוצאים את הייעוד שלהם.

שי ברמן: אנחנו רואים גם בני נוער מאוכלוסיות סוציו-אקונומיות יותר חזקות, שמגיעים לעבוד אצלנו כי הם רוצים לקנות אייפון לבד ולא להסתמך על ההורים, ואני חושב שזה בסדר גמור.

שי ברמן: עכשיו למציאות העגומה, לצערי הרב, של עבודת בני נוער.

שי ברמן: גברתי היושבת-ראש, אומר חברי מתוקי מההסתדרות שיש 15% אבטלה בקרב בני נוער.

שי ברמן: לדעתי, זה הרבה יותר.

שי ברמן: זה נובע אך ורק מזה שהיום, לפחות בתחום שלנו, במסעדות, לא רוצים להעסיק בני נוער על רקע זה שהיום בתעשיית המסעדות חסרים 15,000 עובדים.

שי ברמן: אני חושב שגם במלונות זה כך.

שי ברמן: אולי במספרים אחרים.

שי ברמן: יש לנו מצוקת כוח האדם, ובכלל במשק.

מיכל שיר סגמן: אם יש לך בעיה של כוח אדם אז תיקח גם בני נוער.

מיכל שיר סגמן: איפה הבעיה?

שי ברמן: הבעיה היא שחוקי עבודת הנוער היום, ובייחוד העניין הזה שהזכיר חברי יואב לפני זה של עבודה בשבת.

שי ברמן: צריך להבין שהביזנס שלנו הוא בסופי שבוע.

שי ברמן: אומרים לבני נוער שהם לא יכולים לעבוד בשבת.

שי ברמן: המשפט: לשפוך את התינוק עם המים הוא כל כך מתאים פה כי אנחנו מדברים פה על בני נוער וגם משום שמחמיצים פה את הדבר העיקרי.

שי ברמן: הגישה הפטרונית הזו של ההסתדרות, שאני לא מצליח להבין אותה, שמונעים מחבר'ה בני 16 – 17, ויואב הזכיר חלק מהסייגים שאנחנו מוכנים להם, של לבוא ולתת להם אפשרות להתפרנס ולעבוד בסופי שבוע, בטח בחודשי הקיץ שהם השיא שלנו.

שי ברמן: זה לא ברור וזה גורם נזק לבני הנוער.

שי ברמן: זה לא עושה איתם חסד, אלא בדיוק ההיפך.

שי ברמן: שנית, הענישה הדרקונית בכל מה שקשור לעבודת נוער.

שי ברמן: אני רוצה לומר על רקע הנתונים שההסתדרות הביאה לפה, שרוב גורף של ההפרות זה לא הפרות שלא שילמו שכר.

שי ברמן: ברור לגמרי.

שי ברמן: אני בטח לא אגן פה על מעסיק שלא שילם שכר לעובדים או אפילו שהעסיק אותו בהתלמדות ולא שילם לו.

שי ברמן: מבחינתנו, אני חושב שזו תופעה שכמעט ולא קיימת כבר היום.

מיכל שיר סגמן: הסקר שנעשה הראה בדיוק הפוך.

שי ברמן: הנתונים של ההסתדרות לא נכונים.

שי ברמן: אני אומר לך בוודאות שהם מקבלים שכר, לפחות אצלנו במסעדות.

שי ברמן: אני לא יודע.

שי ברמן: אולי יש מקרים בודדים, ואני בטח לא מגן על זה.

מיכל שיר סגמן: משרד הכלכלה, הנתונים שקיימים אצלכם מאמתים או מפריכים את זה?

קרין אהרוניאן רוזמרין: לא.

קרין אהרוניאן רוזמרין: יש מקרים של הפרות.

קרין אהרוניאן רוזמרין: גם של חוק שכר מינימום שלא נותנים.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אם אתם רוצים נתונים מדויקים, אציין היקפים של תלונות שהגיעו אלינו.

קרין אהרוניאן רוזמרין: יש לנו נתונים של הפרות, ומעסיקים שקיבלו גם התראות, וגם מעסיקים שקיבלו עיצומים כספיים.

קרין אהרוניאן רוזמרין: יש הפרות ויש מעסיקים מפרים.

קרין אהרוניאן רוזמרין: כמו שאמרה הסתדרות הנוער העובד והלומד, יש מעסיקים נורמטיביים, יש מעסיקים שמשלמים לבני הנוער את כל הזכויות, אבל לצערנו יש עדיין כאלה שלא.

מיכל שיר סגמן: עוד לא דיברנו על מפלגות בתקופת בחירות.

שי ברמן: רוב ההפרות, אצלנו לפחות, הן הפרות על עניינים פרוצדורליים, ואני חלילה לא מזלזל בזה.

שי ברמן: אבל יש הבדל בין לא לשלם שכר לעובד לבין לא להגיש לו טופס הודעה לעובד.

שי ברמן: זו הפרה אחרת לגמרי.

שי ברמן: רף הענישה במקרים האלה אצלנו מרתיע מאוד מעסיקים מלהעסיק אנשים.

שי ברמן: הנושא של עבודה בשבת הוא אקוטי.

שי ברמן: הוא מיותר, הוא גורם נזק לבני הנוער.

שי ברמן: אני יודע שיש מהלך לשנות אותו.

שי ברמן: אני מאוד מקווה שההסתדרות תשלב ידיים יחד עם הוועדה הזו וגורמים נוספים כדי לעשות סוף לפארסה הזו.

שי ברמן: תודה.

קרין אהרוניאן רוזמרין: זה לא מדויק.

קרין אהרוניאן רוזמרין: לא מדובר רק בהפרות מסמוך, יש בידינו נתונים גם על הפרות יותר רוחביות, כמו חוק שכר מינימום שלא משולם לנערים.

קרין אהרוניאן רוזמרין: שוב, יש מעסיקים נורמטיביים, יש מעסיקים שנותנים את כל הזכויות, אבל יש גם כאלו שלא, וחשוב לציין את זה.

קרין אהרוניאן רוזמרין: ביקשת ממני לברר.

קרין אהרוניאן רוזמרין: פניתי למנהלת תחום פניות אצלנו.

קרין אהרוניאן רוזמרין: היא לא מכירה, ממה שעולה לה לראש, היא כמובן תבדוק לעומק ונגיש לוועדה כל מה שתרצו, תלונות של בני נוער.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אבל יכול להיות שההורים עצמם פנו על זה שהנערים עבדו בשבת.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אולי נוכל לספק אינדיקציה כזו לאחר מכן לוועדה.

מיכל שיר סגמן: זה נתון מעניין.

מיכל שיר סגמן: באיזה ענפים יש הכי הרבה הפרות?

קרין אהרוניאן רוזמרין: אין לי פה נתונים ספציפיים על חלוקה לענפים.

קרין אהרוניאן רוזמרין: הרוב זה כן תחומים של מסעדות ואולמות אירועים כי לרוב שם בני הנוער עובדים.

קרין אהרוניאן רוזמרין: שוב, אין לי נתונים מדויקים.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אם תרצו לקבל ענפים, אוכל.

מיכל שיר סגמן: אם אפשר, מאיפה בעיקר מגיעות התלונות.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אין בעיה לספק פילוח ענפים.

מיכל שיר סגמן: הוועדה תשמח.

יואב בכר: זה יעניין גם אותנו.

יואב בכר: אם אפשר לשלוח לנו.

אורי מתוקי: אני יכול לתת פילוח לפי מה שמגיע אלינו.

אורי מתוקי: קודם כול, בערך 20% זה ענפי המזון למיניהם.

אורי מתוקי: זאת אומרת, מזון מהיר, מסעדות וכד'.

אורי מתוקי: עוד כ-10% זה אולמות אירועים.

אורי מתוקי: השאר מתפזר בתחומים השונים.

אורי מתוקי: אלו הענפים המרכזיים בהם עובדים ושבהם יש גם תלונות.

אורי מתוקי: חשוב לי לדבר על ההבדל.

אורי מתוקי: התאחדות המלונות היא באמת גוף שיש בו הסכם ויש בו גם התייחסות רצינית להסכם ולשמירה על זכויות העובדים.

אורי מתוקי: יש לי קושי עם זה.

אורי מתוקי: קשה לי יותר לשלוח לשם בני נוער בגלל הסוגיה.

אורי מתוקי: דווקא ענף המסעדות הוא בדיוק הבעיה ממנה אני חושש.

אורי מתוקי: כלומר, זה ענף שאין בו הסדרה.

אורי מתוקי: זה ענף שבו כל מסעדה מתנהלת בפני עצמה להתאחדויות ולארגוני המסעדנים.

אורי מתוקי: אני מעריך את הכוונות ואת הרצון שלהם, אבל אין להם אחיזה כמו שיש במלונות, ולכן החשש מלהתחיל להיכנס לשאלה האם חוק אחד של עבודה הוא טוב וחוק עבודה אחר הוא לא טוב, ומה בעייתי ומה לא בעייתי.

אורי מתוקי: זו הבחנה בעייתית.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: המועצה לשלום הילד, בבקשה.

עדי נעמת: אני מודה על הדיון.

עדי נעמת: אני מתנצלת על הזום.

עדי נעמת: רק הבוקר אחת מהעובדות בשל מחלה לא היתה יכולה להשתתף.

עדי נעמת: קודם כול, האמנה בדבר זכויות הילד מכירה בזכותם של ילדים ונוער להשתלב בעולם העבודה, אך באופן מותאם.

עדי נעמת: היא חייבת להיות מוגנת, בטוחה, ברווחה פיזית, וכמובן נפשית.

עדי נעמת: מדינת ישראל, כמו בתחומים אחרים, מתפתחת בחקיקה.

עדי נעמת: אנחנו גם יודעים שיש הצעות חוק שהונחו שקשורות לעבודות נוער.

עדי נעמת: אבל קודם כול יש חקיקה קיימת, כמו שנאמר פה.

עדי נעמת: היא לא נאכפת כנדרש למרות שיש אלפי הפרות כל שנה, וכנראה בפועל אפילו יותר.

עדי נעמת: אנחנו עדיין רואים שהעיצומים הכספיים שמוטלים הם מאוד נמוכים, וגם כתבי האישום.

עדי נעמת: צריך פה אכיפה יותר הדוקה ורצינית.

עדי נעמת: אכיפה שמעבירה מסר למי שמפר זכויות ילדים שיש מי שעוקב אחריו.

עדי נעמת: בלי התראה אין שום סיבה שזה לא ימשיך.

מיכל שיר סגמן: לקחנו את זה לתשומת ליבנו.

מיכל שיר סגמן: אנחנו גם נלחץ מבחינת הוועדה בנושא זה.

עדי נעמת: כל דיני העבודה באופן כללי מכירים בפערי הכוחות המובנים בין מעסיק למועסק, וקל וחומר כשמדובר בבני ובבנות נוער.

עדי נעמת: לכן, עוד יותר חשוב שהחוקים הקיימים ייאכפו.

עדי נעמת: לאחרונה היו דיונים סביב פגיעות מיניות בעולם העבודה, ובדומה גם בעולם הספורט, בעניין של ילדים ונוער.

עדי נעמת: בעקבות זאת אנחנו מקדמים איזשהו פיילוט עם משרד הספורט לתחום המוגנות.

עדי נעמת: בין היתר, הוא כולל מינוי ממונה של מוגנות לילדים בכל איגוד ואגודת ספורט שאחראים על יצירת אקלים מיטבי ובטוח.

עדי נעמת: אנחנו חושבים שזה פיילוט חשוב ונכון גם לתכלל בתחום התעסוקה לנוער, שהוא עדיין באיזשהו מקום תחום פרוץ.

עדי נעמת: יכול להיות שצריך למנות רפרנטים ייעודיים לפניות של ילדים ונוער, שנותנים ממש הכשרות למעסיקים, מפיצים מידע נגיש וידידותי לנוער.

עדי נעמת: אנחנו בפתחו של החופש הגדול.

עדי נעמת: כמה מבנות ומבני הנוער שהשתלבו בעולם העבודה יודעים באמת מה הזכויות שלהם ויודעים למי לפנות?

עדי נעמת: שמחתי לשמוע בדיון על המאמצים שכן נעשים, ועדיין יש צורך לשלב ידיים נוספות ולהפיץ את מוקדי המידע וההתייעצות, להגביר את המודעות ולפעול לקידום החקיקה.

מיכל שיר סגמן: האם יש למועצה איזשהן אופציות או הצעות שהיא יכולה להגיש למשרד החינוך ולמשרד הכלכלה?

עדי נעמת: כן, אנחנו נוכל להגיש.

מיכל שיר סגמן: אני מציעה שתגישו ושתשבו יחד ותחשבו.

מיכל שיר סגמן: אני שמעתי פה דלת פתוחה לכל הצעה.

מיכל שיר סגמן: אני חושבת שתזכו לשיתוף פעולה מלא ממשרדי הממשלה בהיבט הזה.

מיכל שיר סגמן: ואם יש בעיה, תגידי לי.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: שלומי ירוחם מהנהגת ההורים, בבקשה.

שלומי ירוחם: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב לחברי הוועדה.

שלומי ירוחם: ראשית, אני מברך על הדיון החשוב, במיוחד לאור התקופה הלא פשוטה שאנחנו עוברים במשך שנתיים.

שלומי ירוחם: העסקת בני נוער בכל שנה, ובמיוחד בתקופת הקורונה, היא משמעותית, במיוחד כאשר רוב המשפחות איבדו את מקום עבודתם וכשבני הנוער נותנים תוספת כוח רצינית למשפחות.

שלומי ירוחם: הפחד מניצול בני הנוער מצריך אותנו לעשות סדר בדברים מבחינת אכיפה והסברה.

שלומי ירוחם: לפני כמה חודשים קיבלנו פנייה מהנוער העובד והלומד לבדוק את האפליקציה שלהם שהם פיתחו עבור העסקת בני נוער.

שלומי ירוחם: האפליקציה נקראת "עבודה פלוס", והיא מעולה.

שלומי ירוחם: לאחר בחינה, האפליקציה באמת נותנת מענה כולל ברמה המערכתית וההסברתית.

שלומי ירוחם: היא נותנת להם במה לגבי החובות והזכויות והעבודה שמוצעת לבני נוער.

שלומי ירוחם: מעבר לכך, יש גם פלטפורמה מעולה לבעלי העסקים שיכולים להציע את מרכולתם, ובין היתר, בעניין זכויות והחובות של בני הנוער.

שלומי ירוחם: ההמלצה שלנו כהנהגת הורים היא להכין תוכנית שבה הרשויות ישמישו מידע לבני נוער לגבי הזכויות והחובות.

שלומי ירוחם: אפשר גם להוציא פלייר שמסביר ונותן מידע לבני נוער בתעודות שלהם, וכך זה יגיע לכולם בצורה מהירה וכך הם יוכלו לעשות בזה שימוש נכון.

שלומי ירוחם: יש להכניס את תוכנית לימוד פיננסי בשנה הבאה כדי שבני נוער יקבלו יידע והבנה בתהליך שיהיה להם שימושי בחייהם.

שלומי ירוחם: צריך לפעול ביתר שאת בנושא אכיפה מול בעלי העסקים שלכאורה עשויים לנצל את התקופה הזו כדי לפגוע בזכויות שלהם.

שלומי ירוחם: אני קורא מכאן לוועדה לאמץ את האפליקציה של תנועת הנוער והעובד.

שלומי ירוחם: חשוב שכולנו נמצא בקמפיין משותף ובשפה משותפת ולחשוף זאת בכל מדיה אפשרית.

שלומי ירוחם: אני יודע שבשנה שעברה זה ירד לרשויות, אבל לא נעשה בזה שימוש רציני וזה גם לא ירד לשטח.

מיכל שיר סגמן: אנחנו כבר נשאל את השלטון המקומי האם הם אכן מכירים את האפליקציה ואם אפשר להשתמש בהם כפלטפורמה.

שלומי ירוחם: אשמח אם בחודש הקרוב נוכל לארגן דרך הרשויות, משרד התעסוקה, משרד החינוך ומשרד הכלכלה, זום או הרצאה לבני הנוער בנושא הזכויות שלהם כמועסקים.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה, שלומי.

מיכל שיר סגמן: הדר מהשלטון מקומי, שלום.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה שאת איתנו.

מיכל שיר סגמן: ראשית, מנהלת הוועדה תמי ברנע אמרה שבעבר דרך הארנונה שלחתם לעסקים מסרים.

מיכל שיר סגמן: האם אתם מודעים לאפליקציה הזו?

מיכל שיר סגמן: האם אפשר להשתמש בכם גם כפלטפורמה של הפצה?

הדר אליהו: תודה לכם ותודה על ההתחשבות שאני בזום ולא בכנסת.

הדר אליהו: תודה רבה על הדיון המאוד מאוד חשוב הזה.

הדר אליהו: מרכז השלטון המקומי סופר מחויב לנושא.

הדר אליהו: הוא לומד את הנושא, מכיר אותו לעומק, וכל החברים פה בוועדה הם באמת חברים ושותפים.

הדר אליהו: אנחנו מזה כמה שנים נמצאים בקשר עם משרד הכלכלה, זרוע העבודה, כמובן הנוער העובד והלומד ומשרד החינוך.

הדר אליהו: אוספים את כל המידע הרלוונטי ומעבירים אותו בצורה מסודרת במסמך ייעודי של מנכ"ל מרכז השלטון המקומי בגלל חשיבותו לכל ראשי הרשויות המקומיות, לרשויות האזוריות, וכמובן גם למנהלי מחלקות הנוער.

הדר אליהו: המידע לא נשלח רק כמידע יבש אלא גם עם הצעות קונקרטיות, ובין היתר, העלאת הפרסום הזה על גבי טפסי הארנונה.

הדר אליהו: אבל אנחנו מדברים על הצעות לשימוש בכל האמצעים התקשורתיים, המסורתיים והמודרניים, דיגיטליים, מקוונים, שעומדים לרשות הרשות המקומית, האתר, הפייסבוק, אמצעי תקשורת מול התלמידים, גם דרך מחלקות הנוער עם כל הפעילויות אחר הצוהריים.

הדר אליהו: אנחנו גם צריכים לזכור שלא כל בני נוער שמתגוררים ברשות מקומית מסוימת לומדים בתוך הרשות בה הם גרים מסיבות כאלו ואחרות.

הדר אליהו: יש כאלה שלומדים במסגרות חינוך מיוחד, במסגרות חינוך דתי, מסגרות פרטיות וכו'.

הדר אליהו: המחויבות היא כמובן לכלל בני הנוער ולא רק לאלה שבתוך מוסדות החינוך.

הדר אליהו: ההיבט השני של ההצעות שאנחנו נותנים מתייחס לאוכלוסיית ההורים.

הדר אליהו: מישהו התייחס לזה קודם, ואני חושבת שחשוב מאוד מאוד מאוד לחבר את ההורים לאחריות והמסירות המשותפת בשמירת הילדים.

הדר אליהו: לעיתים ההורים בכלל לא מודעים לעניין ולא יכולים לעזור לבן הנוער שלהם להגן על עצמו או לעזור להם להגן על בן הנוער.

הדר אליהו: זה לא חייב להיות במקום התערבותי אלא מעורבותי – זה היבט אחד וזה בהתייחס לעניין טפסי הארנונה.

הדר אליהו: אנחנו לרוב עושים את זה במהלך חודש מאי, ואני מאמינה שזה יהיה ממש ממה בקרוב.

תמי ברנע: הדר, מרכז השלטון המקומי מעביר את הבקשה הזו לרשויות.

תמי ברנע: האם אתם יודעים האם הרשויות אכן מבצעות את זה?

הדר אליהו: אני אומרת בגילוי לב שאני לא מנטרת את עבודת הרשויות במקום הזה.

הדר אליהו: אני לא גוף רגולטורי של הרשויות המקומיות, אני גוף מייעץ, מנחה, מכוון.

הדר אליהו: לא אני אישית, אלא הגוף שאני עובדת בו.

הדר אליהו: אני יודעת להגיד שיש הרבה מאוד רשויות שעושות את זה.

הדר אליהו: יש רשויות שפחות.

הדר אליהו: אנחנו משתדלים גם במהלך השנה לצאת עם הדבר הזה שוב כי גם לקראת חופשת פסח, למשל, הרבה בני נוער יוצאים לעבודה.

הדר אליהו: אפליקציית "עבודה פלוס" היא מצוינת.

הדר אליהו: עם יד הלב, היו לי הרבה פגישות עבודה עם נציגי הנוער העובד והלומד כדי לעשות איזשהו שיקוף ולטייב את האפליקציה בעיני הרשויות המקומיות.

הדר אליהו: מבחינתי, מעבר להנגשת המידע לבן הנוער שמעוניין לצאת לעבודה, יש שם הנגשה מאוד מאוד חשובה לבעלי העסקים, כפי שאמר שלומי, ולגייס אותם אל המקום הזה.

הדר אליהו: זה חשוב.

הדר אליהו: התפיסה שלנו היתה לפנות אל ראשי הרשויות ולהגיד שיש להם פה הזדמנות להעצים את קהילת העסקים ואת בני הנוער שרוצים לעבוד ושהם מחויבים.

הדר אליהו: זו ההזדמנות.

הדר אליהו: הם צריכים לדעת שיש לבני הנוער זכויות וחובות.

הדר אליהו: אנחנו מאפשרים להם להעלות פה את הבקשה שלהם להעסקה.

הדר אליהו: באופן הזה הם זוכים גם לפרסום.

הדר אליהו: יש פה איזשהו win-win כללי, וגם העצמה חיובית של תחושת השייכות והסולידריות של מעסיקים ומועסקים מתוך הרשות המקומית.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: ארגון בטרם, בבקשה.

עינת שגיא אלפסה: בוקר טוב.

עינת שגיא אלפסה: ראשית, אני מברכת על הדיון המאוד מאוד חשוב הזה.

עינת שגיא אלפסה: דיברנו פה הרבה על חוק זכויות הנוער ועל כל מיני דברים שהם מאוד מאוד חשובים לגבי שעות מנוחה, שכר והטרדות מיניות.

עינת שגיא אלפסה: אני רוצה להתמקד בנושא הבטיחות.

עינת שגיא אלפסה: בחוק זכויות הנוער יש הרבה מאוד הנחיות ברורות לגבי איך לתת לבן הנוער העובד בתחומי עיסוק שונים כלים לפעול בצורה הכי בטוחה שיש.

עינת שגיא אלפסה: מה מותר ומה אסור מבחינת משקלים שמותר להם לסחוב, דברים שמותר ואסור להם לעשות במטבח.

עינת שגיא אלפסה: אנחנו מכירים את הבעיה שבה לבני נוער הרבה פעמים מאוד מאוד חשוב לשמור על מקום העבודה ולהצטייר אחראים ובוגרים.

עינת שגיא אלפסה: אבל הם לא מכירים מספיק טוב את חוק בני הנוער, ואם המעסיק יבקש מהם משהו שהוא מעבר ליכולתם הם יהיו קצת יותר מדי להוטים לרצות, וכך הם מסכנים את בריאותם ואת מצבם הפיזי.

עינת שגיא אלפסה: זה משהו נוסף שמאוד מאוד להכיר בו ולדעת.

עינת שגיא אלפסה: האחריות פה היא גם על בני הנוער להכיר את הזכויות שלהם, וגם שהמעסיקים יכירו היטב.

עינת שגיא אלפסה: צריך לעשות אכיפה שם כפי שצריך.

עינת שגיא אלפסה: יש כמובן גם להעביר את המסרים להורים ושהם יידעו לתווך אותם להורים.

עינת שגיא אלפסה: בשנים האחרונות עבדנו בשיתוף פעולה עם קרן מנוף של הביטוח הלאומי להעלאת מודעות של בטיחות בני נוער בעבודה וזכויותיהם.

עינת שגיא אלפסה: הקמנו מיניסייט משותף שיש בו הרבה מאוד מידע.

עינת שגיא אלפסה: הוא גם מדבר בשפת בני הנוער.

עינת שגיא אלפסה: היה לנו גם קמפיין בטיק טוק בנושא הזה בשנה שעברה.

עינת שגיא אלפסה: המיניסייט הוא כמובן בעברית ובערבית.

עינת שגיא אלפסה: הוא מותאם תרבותית, לא רק מתורגם, עם הנחיות בטיחות לכל ענף וכלים כדי שיהיה להם הכי נגיש ונוח.

עינת שגיא אלפסה: אני שמחה לשמוע פה על אפליקציה נוספת, ואשמח להכיר אותה.

עינת שגיא אלפסה: אני מקווה ששילוב הידיים של כל הכוחות פה בישיבה יצליח להביא לשינוי ויגרום לבני הנוער לעבוד בצורה בטוחה, אחראית ואפקטיבית.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: מועצת התלמידים, בבקשה.

תומר-לי נוימן: תודה רבה, יושבת-ראש הוועדה, על קיום הדיון החשוב הזה.

תומר-לי נוימן: אני נציגת מועצת התלמידים והנוער הארצית, תלמידת כיתה י"ב.

תומר-לי נוימן: אני רוצה להתחבר לדבריהם של אמיר וטובה.

תומר-לי נוימן: מועצות התלמידים והנוער מורכבות מארבעה גלגלים: מועצה בית ספרית, רשותית, מחוזית וארצית.

תומר-לי נוימן: פעלנו והובלנו בכל אחד מהגלגלים מספר דברים בנושא.

תומר-לי נוימן: אחד התפקידים המרכזיים שלנו כגוף המייצג והנבחר של התלמידים והתלמידות ובני הנוער הוא לשמור על זכויות של הנוער, ובין היתר, זכויות בעבודה.

תומר-לי נוימן: בגלגל הרשותי, המחוזי והארצי, יש ועדה משפטית ייחודית שמתעסקת, בין היתר, בנושא הזכויות.

תומר-לי נוימן: למשל, ברמה הארצית הובלנו גם עם טובה דברים שונים בשנים האחרונות.

תומר-לי נוימן: ברמת המדיניות, אנחנו מתעסקים בזכויות.

תומר-לי נוימן: למשל, המועצות הרשותיות מפרסמות לוחות דרושים ודרושות לנוער, דואגים לחשוף את העבודות הבטוחות יותר, דואגים להראות יריד של עבודות מותאמות לנוער.

מיכל שיר סגמן: האם את מכירה את אפליקציה "עבודה פלוס"?

תומר-לי נוימן: לא שמעת עליה.

תומר-לי נוימן: אני והמועצה שמענו על זרוע העבודה, ומשרד העבודה דאז.

תומר-לי נוימן: בתקופת הקורונה בשנה שעברה הובלנו, יחד עם טובה ועם מספר גורמים משם, סדרת הרצאות בזום בתוך המועצות המחוזיות, ומשם זה נפתח גם למועצות הרשותיות והבית ספריות.

תומר-לי נוימן: היו שם במשך שבועיים הרצאות ייעודיות שדיברו רק על זכויות נוער ועבודה.

תומר-לי נוימן: נחשפנו אז לאפליקציה שנקראת, לדעתי, "בני נוער עובדים".

תומר-לי נוימן: אחר כך גם ישבנו והיה לנו תהליך בוועדה המשפטית הארצית ועברנו על כל הדברים.

תומר-לי נוימן: הם שאלו אותנו האם יש לנו הצעות.

תומר-לי נוימן: אספנו הצעות מכל המחוזות ומכל האנשים שנחשפו לאפליקציה במטרה לשפר אותה למען הנוער.

תומר-לי נוימן: ראיתי עכשיו את האפליקציה עליהם אתם מדברים, לא ראיתי אותה לפני.

תומר-לי נוימן: בנוסף, אנחנו מפיצים חומרים דרך מועצת התלמידים והנוער.

תומר-לי נוימן: דרך המועצות אנחנו יורדים לשטח בצורה רציפה ביותר ובתפוצה כללית.

תומר-לי נוימן: אנחנו מעבירים הכשרות איך לטפל באלה שפונים ואל מי מעבירים את זה.

תומר-לי נוימן: כאמור, יש ירידי נוער בקיץ של עבודה במועצות הרשותיות, וזאת לאחר שהמועצה בודקת את התאמת המקום לנוער, מוודאת שלא משלמים מתחת לשכר המינימום או מעסיקים בשעות בניגוד לחוק.

תומר-לי נוימן: בנוסף, אנחנו כמו ערוץ פניות בנושא זכויות נוער.

תומר-לי נוימן: מופנות למועצה הארצית שאלות ופניות.

תומר-לי נוימן: אנחנו נותנים מענה לשאלות בהתאם להכשרה שעברנו.

מיכל שיר סגמן: נאמר לי שהיה פעם מוקד שלכם.

קריאה: יש אתר ויש מוקד טלפוני.

תמי ברנע: מוקד: יש לי שאלה או זכויות.

תומר-לי נוימן: היה למועצה בנושא זכויות באופן כללי.

מיכל שיר סגמן: האם את מדברת על זה?

תומר-לי נוימן: לא.

תומר-לי נוימן: אנחנו מקבלים דרך נציגי המועצות הרשותיות והמחוזיות ומשם לארציות, המון המון פניות.

תומר-לי נוימן: למשל, בוועדה המשפטית אנחנו מקבלים באופן שוטף פניות כמו: האם מותר לעשות זאת וזאת בעבודה?

תומר-לי נוימן: מה עושים אם קרה כך וכך?

תומר-לי נוימן: אנחנו עברנו הכשרות בנושא על מנת שנוכל לטפל בזה.

תומר-לי נוימן: אנחנו מעבירים את זה לגורמים הרלוונטיים ולאנשי המקצוע המתאימים.

תומר-לי נוימן: אין מוקד רשמי ומסודר.

תומר-לי נוימן: זה גם רעיון שיכול לקדם.

תומר-לי נוימן: אנחנו יכולים גם להוביל אותו ולחדש את זה.

תומר-לי נוימן: במקרים מסוימים אנחנו מפנים את זה לאנשי המקצוע המתאימים לפנייה.

תומר-לי נוימן: אני רוצה להעלות בעיה נוספת, ולקרוא לגורמים הרלוונטיים לטפל בנושא הזה.

תומר-לי נוימן: שלחתי הודעה לחברים שלי במועצה הארצית ושאלתי אותם האם יש להם עניינים חשובים שהם רוצים להעלות.

תומר-לי נוימן: קיבלתי המון המון הודעות בנושא הזה.

תומר-לי נוימן: יש המון המון מעסיקים שמנצלים את העובדה שיש המון בני נוער, בעיקר בקיץ, שרוצים לעבוד בעבודה שהם מציעים, כשאותם מעסיקים נותנים שכר מינימום, ואפילו פחות.

תומר-לי נוימן: זהו סכום כסף שלא מכבד את הקושי בעבודה, בעיקר בקייטנות.

תומר-לי נוימן: במקרה של נוער עובד יש לפקוח עין שלישית ולהיות ערים יותר למצבים החריגים.

תומר-לי נוימן: כי בסופו של דבר אנחנו נוער, עדיין לא יצאנו לחיים הגדולים.

תומר-לי נוימן: אנחנו עדיין במצבים מאוד רגישים וכל טעות יכולה להוביל לדברים לא רצויים.

תומר-לי נוימן: כאמור, אני רוצה לקרוא מכאן לכל הגורמים הרלוונטיים להגביר את האכיפה למען הנוער שלנו.

תומר-לי נוימן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: משרד הכלכלה, חשוב מאוד לעמוד על הנקודה הזו.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אשמח.

קרין אהרוניאן רוזמרין: תומר-לי, לאן אתם מעבירים את התלונות על הפרות?

קרין אהרוניאן רוזמרין: אם יש אינדיקציות כאלו לתלונות והפרות, האם אתם מעבירים אותן להסתדרות או לגורם ממשלתי?

קרין אהרוניאן רוזמרין: האם אתם עושים משהו עם התלונות האלה?

תומר-לי נוימן: אני פחות בקיאה בזה.

תומר-לי נוימן: אני כן יודעת שאנחנו בקשר שוטף עם טובה בנושא הזה.

תומר-לי נוימן: אני לא בדיוק יודעת מה קורה בחלק הספציפי הזה.

תומר-לי נוימן: אני מאמינה שכן.

תומר-לי נוימן: אני חושבת שיושב-ראש הוועדה המשפטית הארצית מעביר לגורמים הרלוונטיים.

תומר-לי נוימן: אני יכולה לבדוק ולוודא.

תומר-לי נוימן: אני חושבת שכן.

קרין אהרוניאן רוזמרין: אני אשמח.

קרין אהרוניאן רוזמרין: ואם לא, אשמח לקשר אותך לגורמים הרלוונטיים בזרוע.

טובה בן ארי: אנחנו נעשה את החיבור עם יוסי ונועה לביא – מה שאנחנו עושים בשוטף.

תומר-לי נוימן: כן, אפשר לעשות חיבור.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: משרד הכלכלה, כדאי לבדוק האם יש גם עסקים שהם בעייתיים באופן עקבי?

מיכל שיר סגמן: כלומר, לא רק ענפים בעייתיים אלא עסקים בעייתיים סדרתיים.

קרין אהרוניאן רוזמרין: כלומר, מפרים חוזרים.

מיכל שיר סגמן: כן.

מיכל שיר סגמן: היא דיברה כאן על קייטנות.

מיכל שיר סגמן: אולי יש איזה קייטנה ספציפית שכל קיץ או כל חג או חופש יש התנהלות חוזרת, שכדאי לעצור אותה פה ולפקח עליה יותר.

מיכל שיר סגמן: למה לא לגייס את איגוד לשכות המסחר ואת הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים לשיתוף פעולה ומסע הסברה בקרב מעסיקים כדי להרחיב את כר המידע, גם למעסיק, בדיוק כפי שאנחנו מדברים כאן על הורים וילדים?

מיכל שיר סגמן: נרצה לשמוע תשובה על כך.

קרין אהרוניאן רוזמרין: שיתוף פעולה של הזרוע עם הגורמים האלה.

מיכל שיר סגמן: כן, עם הגורמים האלה.

קרין אהרוניאן רוזמרין: בסדר גמור.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה למשתתפים.

מיכל שיר סגמן: לסיכום, להלן החלטות הוועדה: הוועדה קוראת לזרוע העבודה להגביר את אכיפת הוראות חוק עבודת הנוער, התשי"ג – 1953; למשרד האוצר, לתקצב תקני מפקחים נוספים במינהל האכיפה בזרוע העבודה; לזרוע העבודה ולמשרד החינוך, להגביר את ההסברה בבתי הספר במגזר הערבי ובערי הפריפריה, וגם בכל מה שקשור לרשתות החברתיות כי בני נוער נמצאים ברשתות.

מיכל שיר סגמן: כמו כן, למשרד החינוך, לבחון הכנסת נושא זכויות נוער בעבודה וללימודי החינוך הפיננסי; לזרוע העבודה, למשרד החינוך, לנוער העובד והלומד, למרכז השלטון המקומי, להנהגת הורים ארצית, לפעול להעלאת מודעות ההורים לנושא; למרכז השלטון המקומי, לקדם מודעות לזכויות נוער בעבודה דרך הרשויות המקומיות, באמצעים השונים שעומדים לרשותם.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה לחברת הכנסת נעמה לזימי על היוזמה לערוך את היום המיוחד הזה.

מיכל שיר סגמן: אני שמחה מאוד שהדיון הזה התקיים.

מיכל שיר סגמן: אני שמחה לראות את ההתקדמות בנושא, בוודאי בעשור האחרון.

מיכל שיר סגמן: כאמור, ההיצע לבני הנוער גדל, ויחד איתו גם העבודה המבורכת של משרדי הממשלה, של הנוער העובד והלומד, של ההסתדרות.

מיכל שיר סגמן: העניין העיקרי כרגע הוא עניין הפיקוח.

מיכל שיר סגמן: אנחנו נטיל לחץ על האוצר ונעמוד בקשר בהמשך.

מיכל שיר סגמן: פנו אלינו, אנחנו, בשמחה רבה, יכולים לסייע.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה לכל המשתתפים.

מיכל שיר סגמן: הישיבה נעולה.