ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 135, 2022-05-09 09:15

שרן השכל: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב לכל חברי ועדת החינוך, אנחנו מתכנסים היום לדיון ראשון בוועדת החינוך התרבות והספורט של הכנסת, לאחר הפגרה שהייתה לנו.

שרן השכל: אמנם ראיתי גם ברשתות החברתיות שלכולם כאן שיושבים בחדר מחברי הכנסת לא הייתה ממש מנוחה, אלא המון המון פעילות ועבודה פוליטית ופרלמנטרית בשטח, ראיתי גם חלק מהמשלחות שיצאתם אליהן כדי לייצג את מדינת ישראל.

שרן השכל: ואני שמחה ככה שאנחנו מתכנסים היום בבוקר.

שרן השכל: קודם כל ברכות לצוות הוועדה, גם כן שאנחנו מתחילים לחזור לשגרה של דיונים.

שרן השכל: יש המון המון נושאים על הפרק למושב הקרוב.

שרן השכל: אנחנו נשב ונעדכן גם כן את לו"ז הוועדה מראש, משום שיש לא מעט חקיקות שאמורות להגיע לוועדה, לא מעט תקנות שאמורות להגיע במושב הקרוב, והנושא הגדול, שהוא באמת פתיחת שנת הלימודים, יש לנו באמת עד סוף יולי לראות שאנחנו אכן מוכנים לקראת פתיחת שנת הלימודים בספטמבר, שמערכת החינוך מוכנה, עם לא מעט דברים שהעלינו לאורך השנה, עם אתגרים לא קטנים.

שרן השכל: אז אנחנו היום פותחים את הדיון בנושא החברה הממשלתית, סגירת החברה הממשלתית, החברה לחינוך ימי.

שרן השכל: אנחנו מבינים, קודם כל שאותה חברה ממשלתית, שבעבר בעצם נשקה למספר בתי ספר בחינוך ימי, למעשה לאט לאט צומצמה.

שרן השכל: עד למצב שבו היום היא למעשה אחראית במקום על מספר בתי ספר על בית ספר אחד בודד.

שרן השכל: אנחנו, ויושבים פה המון חברי כנסת שמכירים את מערכת החינוך, נמצאים בלא מעט פנימיות, מוסדות חינוך, מכירים לעומק את הנושאים.

שרן השכל: עומדת פה שאלה מאוד גדולה ותהייה גדולה, מדוע צריך חברה ממשלתית על מנת לתפעל בית ספר אחד יחיד ובודד.

שרן השכל: מה העלות שהציבור משלם מכספו לטובת מעמד של חברה ממשלתית, כדי שתנהל את אותו בית ספר בודד.

שרן השכל: והאם יש יתרונות, או רק חסרונות בעניין הזה.

שרן השכל: משום שבסופו של דבר כשהמדינה מקצה את המשאבים, ומשרד החינוך מקצה משאבים לטובת חינוך התלמידים, אנחנו מעדיפים שרוב התקציב יגיע בסוף כהשקעה לתלמידים עצמם, שנמצאים ככה באמת בשלבים שבהם אותו בית ספר יכול לתת להם כלים לפיתוח, להעצמה, למצות את הפוטנציאל האישי שטמון בהם.

שרן השכל: וגם פה, אנחנו ערניים ללא מעט תקציבים בתוך משרד החינוך, שלא מנוצלים בצורה יעילה, בצורה טובה, שבסוף הם מתפזרים על מספר מקומות, במקום להיות מושקעים בילד עצמו.

שרן השכל: ולשם כך כינסתי את הדיון הדחוף הזה.

שרן השכל: אני רוצה שקודם כל נפתח עם משרד החינוך, אלא אם כן חברי הכנסת רוצים לברך ולומר כמה מלים לפני כן, גם על פתיחת המושב.

שרן השכל: לאחר מכן אני רוצה לשמוע ממשרד החינוך, את חיים ביטרן, מנהל אגף רכש, נכסים ולוגיסטיקה בחינוך ההתיישבותי.

שרן השכל: נשמח לשמוע ממך היכן הנושא נמצא.

שרן השכל: משום שאני מבינה שכבר התקבלה סוג של החלטה באמת לסגור ולהעביר את זה באמת לאותה בעלות של בית הספר.

שרן השכל: ולהבין את המורכבות ולהבין איפה הנושא נמצא על הפרק.

שרן השכל: חבר הכנסת יוסי שיין, בבקשה.

יוסף טייב: בוקר טוב ליושבת ראש הוועדה ולכל חבריי שנמצאים כאן, באמת יש לנו הרבה באג'נדה.

יוסף טייב: אני רק רוצה לומר שלוועדה שלנו יש תפקידים חשובים שאני נוכחתי בהם גם בעולם, במשפט אחד החלטה אמיצה שלנו כאן, בתחילת המושב הקודם, לפתוח את בתי הספר, להשאיר את הכל פתוח, בניגוד להמלצות של אנשי משרד הבריאות, אני אומר את זה פה, שהיה לנו דיון גדול, היא החלטה קריטית הייתה, וכשנסעתי עכשיו, הייתי בקנדה, במסגרת משלחת של הכנסת, מה שקורה כשלא פתחו, התוצאות הן חמורות ביותר במקומות אחרים.

יוסף טייב: ולכן אני רוצה באמת לברך את העבודה שעשינו.

יוסף טייב: וחשבתי על זה בדיעבד איך זה נעשה כאן, וזה באמת חשוב לנו, לא על מנת לטפוח לנו על השכם, אלא באמת עבודה מאומצת של לימוד החומר והבנה בזמנים אקוטיים.

יוסף טייב: כאן על סדר היום יש לנו נושא נוסף.

יוסף טייב: אני מכיר אותו עוד מתקופתי, כשהייתי בחיל הים, תקופה קצרה אמנם, אבל מכיר את הנושא.

יוסף טייב: אז אני לא רוצה לקחת יותר זמן, אני חושב שראוי לעסוק בנושא הזה באפקטיביות כפי שידענו לעשות בעבר.

יוסף טייב: אז ברכות לכולם, נזוז קדימה.

משה טור פז: בוקר טוב גברתי יושבת הראש, חבריי חברי הכנסת, גם אני שמח לחזור.

משה טור פז: היו לנו שמונה שבועות של פגרה מאוד עמוסים ומלאים.

משה טור פז: גם בנושאים חינוכיים, כאן של ועדת החינוך ובכלל.

משה טור פז: אני חושב שמחכה לנו כנס קיץ מרתק עם הרבה מאוד משימות.

משה טור פז: ומוטל עלינו חברי הכנסת לייצג את טובת המדינה, את טובת התלמידים.

משה טור פז: כבר ההיערכות לשנה הבאה בעיצומה, ונושאים מאוד גדולים על סדר היום שלנו.

משה טור פז: היום אנחנו מתחילים ככה בדוגמית חשובה, באמת כיצד תראה שנת הלימודים הבאה, במידה רבה ייקבע בחדר הזה, ואני תקווה שאנחנו נצליח להביא לידי ביטוי, גם בהחלטות שלנו, גם בדברים שלנו, את הממלכתיות הנדרשת להכנה של מדינת ישראל לשנה הבאה, אחרי שנים לא פשוטות.

משה טור פז: תודה.

אלון טל: אני מצטרף למקהלת המברכים, ליושבת ראש הוועדה, למרכזת הוועדה שממשיכה לחנך אותי, למדתי שאנחנו נמצאים בכנס קיץ ולא במושב קיץ.

אלון טל: אני דווקא אנצל את הדקה שלי לברך את הממשלה על ההחלטה של ועדת השרים לחקיקה אתמול לקדם את חוק האקלים.

אלון טל: אנחנו נצטרך עוד לשפר מאוד את החוק הזה אצלנו.

אלון טל: אבל שמתי לב למחדל אחד, שאין בו בעצם התייחסות לחינוך אקלימי.

אלון טל: והנה בזמן הפגרה נפלה החלטה מאוד אמיצה באונ' בן גוריון להפסיק את ההשקעה או את המעורבות בקרנות שלהם בחברות שהן חברות נפט שמוסיפות לגזי החממה.

אלון טל: אני חושב שזה משבר עולמי, ואולי אנחנו נמצא את הזמן במהלך הקיץ הזה, כשנתחיל להרגיש כמה זה חם, גם לחשוב איך נוכל אנחנו לגייס את מערכת החינוך, גם השכלה גבוהה וגם את כל הרמות.

אלון טל: אבל ככה התחלנו, ובהצלחה גברתי יושבת הראש.

שרן השכל: תודה רבה לחברי הכנסת יוסי שיין, אלון טל, מושה טור-פז.

שרן השכל: ואנחנו נעבור ללב הדיון.

שרן השכל: חיים ביטרן, בוקר טוב.

שרן השכל: שלום, אנחנו נשמח לשמוע ממך סקירה איפה הנושא עומד.

שרן השכל: אני מבינה, אם תוכל להגיד לנו מה היה לאורך הדרך, אנחנו מבינים שהיו גם המלצות, ואיפה הנושא נמצא כעת.

חיים ביטון: בוקר טוב לכולם, מדובר בחברה שהיא לא רשת חינוך.

חיים ביטון: היא חברה לכל דבר ועניין.

חיים ביטון: חברה כלכלית, שנמצאת תחת רגולציה של רשות החברות.

חיים ביטון: היא גובה תקורת ניהול משני מוסדות שהיא מנהלת, שאחד מהם אנחנו מקווים שלקראת סוף השנה גם יירד מהניהול שלה.

חיים ביטון: וזה כסף שיכול להישאר במוסדות.

חיים ביטון: זאת אומרת החברה לא מביאה כסף משלה.

חיים ביטון: היא נהנית מכסף שמשרד החינוך מעביר לשני כפרי נוער, בערך כשלושה מיליון שקל לשנה תקורה, שבמקום שילכו לטובת התלמידים, היא הולכת למטה של חברה.

חיים ביטון: חברה כלכלית גרידה.

שרן השכל: העלות בעצם של החברה הממשלתית היא שלושה מיליון שקלים בשנה?

חיים ביטון: במקורב, כן.

שרן השכל: על התפעול שלה?

חיים ביטון: כן, במטה החברה.

חיים ביטון: עכשיו החברה הזו היא בעצם מביאה איתה רגולציה, שמחוייבת מרשות החברות.

חיים ביטון: אנחנו מוצאים את עצמנו בשני כפרי נוער, עם רגולציה של תעשיה אווירית.

חיים ביטון: עם משהו פשוט מפלצתי, שלא מתאים לכפר נוער.

חיים ביטון: זה מתאים לחברה כלכלית, זה מתאים לחברה שנבחנת על ביצועים כלכליים, לא לכפר נוער חינוכי.

חיים ביטון: מאחר וכל התקציב של החברה בא מהכספים של הכפרים, או כספים של משרד החינוך, אין תקציב חיצוני של החברה, אין תרומות, אין שום ערך נוסף לפעילות הזו של החברה כמטה, מאחר ובכל כפר יש מטה תפעולי משלו.

חיים ביטון: ולשים עליהם עוד מטה, שלא מביא שום דבר כערך מוסף, זה נראה לנו פשוט הכבדה על הכפרים.

שרן השכל: יש עוד מישהו בחינוך ההתיישבותי, בפנימיות, שמנוהל על ידי חברה ממשלתית?

חיים ביטון: יש לנו עוד שלוש חברות ממשלתיות – כפר הנוער שפייה, יש את הכפר הירוק.

חיים ביטון: הכפר הירוק הוא גם כפוף לרשות החברות, אבל יש שם פיזור אחר של השותפים.

חיים ביטון: החברה לחינוך ימי היא הגוף היחידי מבית שלושת הכפרים האלה שהיא באמת מאה אחוז במימון שלנו.

יוסף טייב: היא גם אוריינטציה שונה, מבחינה מקצועית שונה.

חיים ביטון: נכון, ולכן היא מכבידה מאוד על הפעילות של הכפרים האלה.

חיים ביטון: היא ממש מכבידה.

חיים ביטון: היא אבן ריחיים על הכפרים האלה.

יוסף טייב: רק שאלה, לסבר את אוזני, בכפר הירוק יש גם מוסדות פרטיים בתוך המסגרת הזאת.

חיים ביטון: נכון.

יוסף טייב: איך זה עובד העסק הזה?

חיים ביטון: הכפר הירוק יושב על שטח אדמה שהוגדר כשטח לצרכי חינוך.

חיים ביטון: ובתוך השטח הזה, ככל שמגיעים מוסדות שהם מוסדות חינוך, בתי ספר פרטיים, בתי ספר בינלאומיים, ומבקשים להפעיל שם מוסד חינוכי, מבחינתנו אנחנו לא רואים בזה בעיה.

חיים ביטון: החברה מרוויחה משכירות, מתפעול.

יוסף טייב: זה למטרות רווח.

חיים ביטון: חלק.

חיים ביטון: לא הכל, חלק.

יוסף טייב: אני אומר, יש נושא של רווח.

יוסף טייב: מה שפה אתם כותבים לא קיים רווח, יש הפסד.

שרן השכל: אני חייבת לומר שזה לא נטול בעיות.

שרן השכל: אמנם זה לא הדיון, אבל אני אשמח אמנם לשוחח איתך אחרי זה, אני מבינה שיש שם בית ספר, בכפר הירוק, עם מעל לחמש מאות תלמידים, שכרגע החליטו פשוט לא לחדש לו את החוזה שכירות שם.

שרן השכל: יש שם מצוקה של חמש מאות משפחות, הם לא יודעים איפה הם הולכים ללמוד בשנה הבאה.

יוסף טייב: אני רק שאלתי, כי שם לפחות אין להם הפסדים.

שרן השכל: כן, כי הם מקבלים את השכירות.

שרן השכל: זה מיליוני שקלים שבעצם משלמים שכירות.

חיים ביטון: אני אתן לך דוגמה יותר חדה.

חיים ביטון: הם מפעילים שם את השלוחה של האוניברסיטה הפתוחה.

חיים ביטון: שזה לכאורה באמת כלכלי אבל זה חינוך וזה מגודר וזה נפרד לפי הנהלים שלנו.

חיים ביטון: לנו אין בעיה כל עוד זה משהו שהוא חינוכי, וזה משרת את המטרה שלשמה הוקם המקום.

חיים ביטון: בחזרה לחברה בבקשה.

חיים ביטון: תראו, יש לנו גם בעיה עם אופן קבלת ההחלטות.

חיים ביטון: מאחר וזו חברה שכפופה לרשות החברות, ככל שהם מקבלים שם החלטות, אם זה בדירקטוריון כשהיה להם, ואם זה לא, לכאורה הם גם מקבלים החלטות שלא קשורות למשרד החינוך או באישור משרד החינוך, אלא הם כפופים להנחיות רשות החברות.

חיים ביטון: לא תמיד ההחלטות שהם מקבלים הן החלטות שמקובלות עלינו כמשרד חינוך.

חיים ביטון: לא תמיד הן החלטות חינוכיות.

חיים ביטון: בלי להבין את ההשלכות של זה, לצערנו אנחנו גם לא מסוגלים לכפות עליהם שום התנהלות אחרת, כי ניהולית הם כפופים לרשות החברות.

חיים ביטון: הם גם מציגים את זה בצורה כזאת.

חיים ביטון: יש בזה מן האמת, שזה נכון, מנכ"ל החברה הנוכחי, שנבחר על ידי רשות החברות, נבחר על פי פרמטרים של מנכ"ל חברה.

חיים ביטון: זאת אומרת בחנו האם הוא מתאים בכל הניואנסים של לנהל חברה, השכלה, היקפים תקציביים.

חיים ביטון: אבל הוא לא איש חינוך.

חיים ביטון: אין לו שום השכלה בתחום החינוך.

חיים ביטון: אין לו שום דבר בתחום החינוך.

חיים ביטון: אבל הוא לכאורה מקדם מהלכים חינוכיים בכפר.

חיים ביטון: זאת אומרת מבלי שאנחנו יודעים לבוא ולהגיד שאכן יש מאחורי זה משהו מקצועי.

חיים ביטון: ואנחנו בבעיה בקטע הזה.

חיים ביטון: כי אנחנו לא יכולים לכפות עליו מהלכים אחרים.

שרן השכל: אנחנו נדבר אחר כך על בית הספר עצמו, ועל המשמעות שלו גם כן.

חיים ביטון: לכן מה שאנחנו חשבנו שראוי לעשות זה פשוט להוציא את החברה הזו מבחינתנו שהיא לא תהיה אחראית על מוסדות חינוך.

חיים ביטון: לקחת את הנכס שנקרא קציני ים, להעביר אותו תחת אחריות משרד החינוך, כנכס.

חיים ביטון: ולהוציא את ההפעלה של הנכס הזה לרשתות חינוך שיודעות להתמודד, שיודעות לתת מענה פדגוגי מתאים, שיודעות לתת תמיכה מתאימה לבית ספר מהסוג הזה.

חיים ביטון: ולקדם את המקום הזה למקום אחר שהוא צריך להיות בו, ולא כפי שהוא תקוע היום מכל מיני בעיות רגולטוריות אחרות.

חיים ביטון: שיש לנו ממש בעיה קשה איתה.

יוסף טייב: הבעיה שלכם כפי שאתם מתארים אותה, והמסמך שקראנו, באמת בעיה רגולטורית, ובעיה שאתה אומר שניהול החברה לא בעצם מוסיף, אין ערך מוסף לתפקוד.

יוסף טייב: זה מה שאתם אומרים.

חיים ביטון: נכון, חד משמעית.

יוסף טייב: עכשיו אתה אומר, ופה השאלה, אתה אומר שבמידה וזה יועבר לגורמים פדגוגיים במשרד החינוך, אלף העלויות תהיינה פחותות, ובית הניהול יהיה יותר יעיל.

יוסף טייב: זה מה שאתה אומר?

חיים ביטון: חד משמעית.

חיים ביטון: אני אתן לך דוגמה מאוד קונקרטית.

חיים ביטון: אנחנו יש לנו, יש בית ספר ימי במבואות ים, שאנחנו הוצאנו עכשיו מכרז להפעלה שלו על ידי גוף חינוכי.

חיים ביטון: שלכאורה כרגע עדיין החברה מנהלת אותו, אבל כגוף ניהולי אין לה שם אמירה, אנחנו הוצאנו מכרז.

חיים ביטון: אנחנו מתחרים במכרז שלושה פרמטרים: אחד זה את אחוז התקורה שאותה רשת חינוך לוקחת.

חיים ביטון: זאת אומרת רשת שתיקח מן הסתם את תקורת המינימום.

חיים ביטון: והשני זה את הכסף התוספתי שהרשת הזו מביאה.

חיים ביטון: וזה איזה שהוא כסף מאוד מאוד חשוב שרשתות חינוך גדולות יודעות לתת לנו לתוך הכפרים, לפיתוח של המקומות האלה, שאין לנו אותו היום.

חיים ביטון: מה שקורה, רשת חינוך כזאת שבאה עם מעטפת פדגוגית משלה, עם אגף חינוך פדגוגי משלה, יודעת לתמוך פדגוגית במוסד, היא נותנת לנו ערך מוסף מאוד מאוד גדול.

חיים ביטון: וכשאנחנו מתחרים עכשיו את הגופים שבאים להתמודד על הפעלה של מוסד כזה, הם בעצם, מי שיקבל את המוסד הזה הוא אותו מוסד שיעמוד בתנאי סף חינוכיים סבירים, וייקח את המינימום כסף שהוא צריך לקחת כדי לקיים את המוסד הזה.

יוסף טייב: וזה יהיה על בסיס, למשל, המקבילה שלהם כפי שאני רואה את זה, זה פנימיות צבאיות.

חיים ביטון: לא, יותר.

חיים ביטון: אתה יכול לקחת כפר נוער שמופעל על ידי ויצ"ו.

חיים ביטון: ויצ"ו כרשת יש להם חמישה כפרים, והם מביאים המון תורמים.

יוסף טייב: פה יש לנו רק בית ספר אחד.

חיים ביטון: נכון, אבל לוקחת אותו רשת חינוך שיש לה עוד מוסדות.

חיים ביטון: אנחנו עושים את המכרז בין רשתות חינוך שמפעילות כפרי נוער אצלנו בחינוך ההתיישבותי.

חיים ביטון: מישהו שיש לו גם ניסיון בלהפעיל את הדבר הזה.

חיים ביטון: כי זה מצריך ניסיון.

חיים ביטון: יש שם מאתיים עובדים, יש שם נכסים שצריך להפעיל.

חיים ביטון: יש שם פעילות של כפר נוער שצריך לדעת להפעיל אותה.

חיים ביטון: לכן אנחנו פונים בדרך כלל במכרזים האלה לגופים שכבר מפעילים כפרי נוער.

יוסף טייב: עלות של 3.2 מיליון שקל נראית על פניו עלות גבוהה.

יוסף טייב: אבל אתה יודע, במאסה כזאת קריטית, השאלה אם באמת העלויות האחרות באמת תצמצמנה את העלויות האלה, או שאנחנו ניפגש בעלויות האלה אחר כך בצורה אחרת.

שרן השכל: היה לכם ניסיון עם בית ספר ראמה.

חיים ביטון: בדיוק.

חיים ביטון: למשל בית ספר תיכון חקלאי ראמה לקחה אותו רשת עתיד.

חיים ביטון: רשת עתיד במקרה הזה לוקחת שלושה אחוז תקורה, ולא שישה.

חיים ביטון: וגם התחייבה להשקיע כמיליון שקל נוספים מכספי הרשת, ונותנת תמיכה פדגוגית.

חיים ביטון: היום בית הספר הזה פורח במקומות אחרים לגמרי.

שרן השכל: חצי מחיר.

שרן השכל: ועוד משקיעים בתוך החינוך של הילדים.

שרן השכל: יש לנו נציג פה של משרד התחבורה, צביקה שפירא.

מוטי אלמוג: אם אפשר להוסיף, אני מוטי, אני מפקח ארצי על החינוך הימי במשרד החינוך.

שרן השכל: בבקשה.

מוטי אלמוג: קודם כל מחר מציינים שמונים וחמש שנים לקציני ים עכו.

שרן השכל: ברכות.

שרן השכל: מזל טוב.

מוטי אלמוג: יש כנס מחזורים ענק.

מוטי אלמוג: יש לנו ארבעה כפרי נוער.

מוטי אלמוג: הראשון בהם זה קציני ים עכו.

מוטי אלמוג: אורט ימי אשדוד, מבואות ים, ולפני שלוש שנים הקמנו כפר נוער חדש באילת, דתי, רשת צביה לבנים, שהוא הרביעי.

מוטי אלמוג: ויש לנו גם מערכת מובילה, מערכת מקבילה, של בתי ספר עירוניים, שלומדים ימאות.

מוטי אלמוג: זה כפתיח.

מוטי אלמוג: נחזור לעניין החברה.

מוטי אלמוג: אני מדבר על הצד המקצועי הפדגוגי.

מוטי אלמוג: ברשתות אחרות, אני ניהלתי בית ספר של ויצ"ו.

מוטי אלמוג: אז ויצ"ו הפנתה אותי לתקציבים, לתחומים פדגוגיים, היה ליווי מתמיד.

מוטי אלמוג: כאן החברה אין לה שום משמעות פדגוגית.

מוטי אלמוג: אני חוזר, שום משמעות פדגוגית.

מוטי אלמוג: את כל הסילבוס הימי אנחנו מחברים.

מוטי אלמוג: הצוות שלי ואני.

מוטי אלמוג: יש לנו בגרות של חמש יחידות, אנחנו מקיימים אותה גם בבית הספר וגם בספינות.

מוטי אלמוג: אגב רכישת ספינות, שזה נכס יקר, רשומות על החברה.

מוטי אלמוג: ולמעשה מי שעשה את החברה ואת האופי של הספינות זה אנחנו.

מוטי אלמוג: רכשנו עכשיו ספינה חדשה לעכו לפני חודשיים, על שם המנהל שמואל טנקוס, הייתי חייב את המנכ"ל שרק יבוא ויחתום.

מוטי אלמוג: זאת אומרת את כל התהליך עשינו, שזה המון פרמטרים.

מוטי אלמוג: ימיים, מטרולוגיים, תקשורתיים, ים תיכון ששונה מים סוף.

מוטי אלמוג: לא אלאה אתכם.

מוטי אלמוג: בכל אופן אנחנו יושבים כשהחברה את התקורה שלוקחת, אני אומר פה משהו לא נעים, מהפיות של הילדים שלנו.

מוטי אלמוג: בעיקר תלמידי פנימייה.

מוטי אלמוג: אגב זה בית ספר פנימייתי מלא, היה בו משבר לפני כחמש שנים, והיום הוא חוסם כניסה של אנשים בגלל האיכויות שלו.

משה טור פז: כמה יש שם היום?

מוטי אלמוג: ארבע מאות עשרים ושניים תלמידי פנימייה.

מוטי אלמוג: ושבעים ושישה י"ג-י"ד הנדסאים ימיים.

מוטי אלמוג: אני גם מפקח, בכובע השני, על הנדסאים ימיים, ובכלל על טכנולוגיה בנושא.

מוטי אלמוג: כך שאני רואה גם את התהליך של התלמידים שממשיכים י"ג, י"ד, ומסיימים כמובן.

מוטי אלמוג: יש פה את אהוד נציג חיל היום, אנחנו עובדים עם חיל הים והם יחד איתנו בונים את תכנית הלימודים מהתיכון ועד י"ג-י"ד.

מוטי אלמוג: זו השנה השנייה שהקמנו אקדמיזציה ימית, באישור אונ' חיפה.

מוטי אלמוג: הנמלים, ועדי העובדים, שהם קשים, ועדי העובדים של הים.

מוטי אלמוג: אני לא אספר לכם, אתם יודעים יותר טוב ממני.

מוטי אלמוג: אני אמרתי, ההצלחה של התכנית זה שוועדי עובדים שלהם הסכימו להיות חלק מהתכנית.

מוטי אלמוג: שהתלמיד בכיתה י' לומד חמש שנים את מקצועות הים, וממשיך לאקדמיזציה באוניברסיטת חיפה, וכל זה במסגרת שלנו, ואני לא אגיד כמה מפריעים לנו מבחוץ, ותנחשו מי.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: משרד התחבורה, צביקה שפירא.

שרן השכל: קודם כל אני אשמח לשמוע מה עמדתכם, גם כן בעניין הזה.

שרן השכל: אבל יותר מזה אולי באמת, מבחינת אגף התחבורה, זו שאלה שאני גם כן אחר כך אעביר לאהוד מצה"ל.

שרן השכל: בעצם מספר התלמידים שמסיימים, כמה מהם בסוף משולבים בתעשייה הימית גם, עד כמה היא נחוצה, האם יש הכשרות אחרות במקומות אחרים שמכשירים אותם לתוך אותם תפקידים, שבעצם מחזיקים, מבחינה כלכלית, את התעבורה הימית ואת הסחורות שנכנסות לתוך מדינת ישראל.

שרן השכל: אנחנו רוצים גם לשמוע את הצד הזה, מבחינת החשיבות.

שרן השכל: וגם את עמדתכם בעניין החברה הממשלתית.

צביקה שפירא: בוקר טוב לכולם.

צביקה שפירא: במשרד התחבורה למען האמת, אנחנו מצטרפים לעמדה של משרד החינוך.

צביקה שפירא: כפי שאמרו קודמיי, אני לא יודע מה היתרון בלהמשיך להחזיק את החברה, אם היא כפי שמשרד החינוך מתאר אותה, היא עול למערכת וזה בעצם מוריד עוד מהמשאבים של הכפרים עצמם.

צביקה שפירא: לגבי השאלה ששאלת לגבי המספרים, אין לי מספרים, לגבי הנושא של הנמלים או הנושא של הייבוא של המטענים, הצי הסוחר, אין כמעט קשר בין הבתי ספר התיכוניים היום, כי מרבית האנשים שמשרתים בצי הסוחר או בשנים האחרונות לפחות הם כאלה שעברו הכשרה.

צביקה שפירא: ברשות להכשרה ימית בעכו.

צביקה שפירא: שזה בדרך כלל אנשים אחרי צבא, וכיום יש לנו מאה ועשרה קצינים פעילים בצי הסוחר.

צביקה שפירא: אחרי זה הם ממשיכים ומגיעים לצי הסוחר, אולי חלקם מגיעים לנמלים, אבל זה יותר הייתי אומר לכל מיני תפקידים אחרים במשק.

צביקה שפירא: ואני מצטער שאין לי את המספרים, אנחנו לא עוקבים אחרי הפעילות של הבתי ספר האלה.

צביקה שפירא: ואמנם חלק מהבוגרים האלה, בוגרים של קציני ים, הם אחרי זה שירתו בחיל הים רובם, ומגיעים אחרי זה לצי הסוחר, וחלקם עובדים במשרד התחבורה כמפקחים.

צביקה שפירא: אבל מעט מאוד מהאנשים שלומדים בשורה התחתונה בבתי הספר האלה אחרי זה מגיעים לעבוד בצי הסוחר, ואולי חלקם בחברות או בנמלים, אבל הצי הישראלי, צי הסוחר הישראלי לצערי כפי שאמרתי, אנחנו עומדים על סדר גודל שלושים ושבע אוניות בצי הסוחר הישראלי, וחלק גדול מהן, יש לנו משבר בנושא של התחבורה הימית, הרבה אנשים המקצוע הימי, שאתה מפליג לפחות ארבעה חודשים כל פעם בסבב, ואחרי זה מספר חודשים בבית, הרבה אנשים מעדיפים לא להגיע ולשרת בצי הסוחר.

צביקה שפירא: לצערי.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: בדיוק קיבלתי עדכון קטן שבאמת בוגרת של קציני ים עכו, ששברה תקרת זכוכית נוספת, וקיבלה פיקוד על אניה של צים, היא הקפטן הראשונה במדינת ישראל.

שרן השכל: תודה רבה לך צביקה שפירא.

שרן השכל: אני שמחה לשמוע גם כן את העמדה שלכם בעניין הזה.

שרן השכל: אני רוצה להעלות את אביבה שביט, בוקר טוב אביבה, מרשות החברות במשרד האוצר.

יאיר לפיד: אני אציג במקומה, אני יאיר אידר, סגן מנהל רשות החברות.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: אני אשמח שתציגו בפנינו, אנחנו שומעים פה כבר מספר משרדים ממשלתיים שבאמת תומכים בסגירה של חברה ממשלתית, שהיא נשמעת על פניו קצת מיותרת, יכולה לחסוך לא מעט, כמה מיליוני שקלים לתקציב המדינה, או יותר נכון שיהיו מושקעים בתלמידים עצמם, במקום לבוא אחר כך ולבקש תוספות כאלו ואחרות.

שרן השכל: אנחנו מבינים שיש גם המלצה בעקרון.

שרן השכל: איפה זה עומד?

שרן השכל: למה זה לא מתקדם?

יאיר לפיד: בוקר טוב לכולם, אני מצטרף לדבריך, מה שאמרת בתחילת הדיון ועכשיו.

יאיר לפיד: אנחנו מקדמים את הנושא של סגירת החברה לחינוך ימי.

יאיר לפיד: חשוב להבין, יש ארבעה כפרי נוער שמאוגדים בתוך חברות ממשלתיות.

יאיר לפיד: זה ייצוג די חריג.

יאיר לפיד: התאגדות בתוך חברה ממשלתית זה לא מתאים לטעמנו לתוך חברה ממשלתית, על כל המשמעויות: הרגולציה העודפת, יש לנו הוראות שונות של רגולטורים שונים שמתנגשות הרבה פעמים, ממשל תאגידי וכן הלאה.

יאיר לפיד: ובגלל זה אנחנו כן ממליצים לפעול לסגירת החברות האלה.

יאיר לפיד: התחלנו עם החברה לחינוך ימי, אנחנו גם ממליצים לסגור את כולן, כל אחת יש לה את המורכבויות שלה והדברים המיוחדים שלה, וגם נושא הדיון היום זה החברה לחינוך ימי.

שרן השכל: מתי התקבלה ההחלטה בעצם להמליץ לסגור?

יאיר לפיד: אנחנו המלצנו כבר לממשלה הקודמת, והממשלה הנוכחית כשהיא קמה, הייתה תקופת בחירות ארוכה, לא הצלחנו להתקדם עם זה בגלל תקופת הבחירות שהייתה.

יאיר לפיד: ברגע שעכשיו הנושא הזה באמת, יש ממשלה מתפקדת, אנחנו גם עשינו דיונים עם שרת החינוך ומשרד החינוך, ויתר הגופים הרלוונטיים, ואנחנו באמת כבר הפצנו טיוטת החלטת ממשלה להערות ולקבל תגובות, ואנחנו מקווים שזה יגיע לממשלה בקרוב.

שרן השכל: כמה זמן נתתם למשרדי הממשלה להגיב?

יאיר לפיד: הם כבר החזירו אתמול תגובות, משרד החינוך החזיר תגובות אתמול, וזה יופץ עכשיו.

שרן השכל: אחרי כמה זמן שבעצם הגשתם את הטיוטה?

יאיר לפיד: טיוטת ההחלטה הופצה לפני כשבועיים.

שרן השכל: לפעמים כשאנחנו מקיימים דיונים זה ממריץ תהליכים שאולי היו תקועים במשך שנתיים, ואנחנו גאים בעבודה שלנו גם פה בוועדה, ביכולת לזרז תהליכים.

שרן השכל: אז הפצתם לפני כשבועיים, משרד החינוך החזיר לכם תשובה אתמול.

שרן השכל: מה הייתה התשובה?

יאיר לפיד: הערות בעיקר לטיוטת ההחלטה, זה דברים יותר, פרטים, מה לכתוב בהחלטה, איך לנסח.

שרן השכל: משרדים ממשלתיים נוספים נדרשו למענה?

יאיר לפיד: ברור, לפי הנוהל אנחנו צריכים להפיץ את זה לכל המשרדים.

שרן השכל: מי עדיין לא החזיר תשובה?

יאיר לפיד: אז אנחנו צריכים להפיץ את זה עכשיו ליתר משרדי הממשלה, לעבד את התגובות, זה קצת עבודה בירוקרטית, טכנית במהותה.

יאיר לפיד: אני מניח שזה ייקח די מהר.

יאיר לפיד: הרוב תומכים, אנחנו לא רואים פה מתנגדים.

יאיר לפיד: אז ככל שאין מתנגדים מקרב משרדי הממשלה זה ירוץ.

שרן השכל: מצויין, תודה רבה.

יאיר לפיד: הצגתי קודם את הנתון של שלושה מיליון, שלושה מיליון אולי זה עלויות ישירות שהיום עולות לחברה, לפי הרגולציה של החברות הממשלתיות ההוצאות הן מעבר, והיום החברה יש לה בעיה מבחינתנו, מבחינת רשות החברות הממשלתיות, כלומר הבעיה היא יותר כאילו מבנית.

יאיר לפיד: היא לא ספציפית רק לחברה, היא יותר מבנית, במבני התאגדות.

שרן השכל: מה זאת אומרת?

יאיר לפיד: אין דירקטוריון כבר כמה שנים.

יאיר לפיד: לא מתפקד.

שרן השכל: אז איך בעצם מקבלים החלטות?

יאיר לפיד: זו בעיה, יש המון קשיים.

יאיר לפיד: יש הרבה אורגנים שחסרים בחברה מבחינתנו, כל מיני מבקר פנים, סמנכ"ל כספים.

יוסף טייב: העובדים הם כולם עובדי החברה?

יאיר לפיד: כולם עובדי החברה.

יאיר לפיד: חשוב להבין.

יוסף טייב: הסגל שעובד שם הוא עובד חברה?

יאיר לפיד: החברה היא אורגן משפטי נפרד.

יאיר לפיד: זו חברה לכל דבר ועניין, עם כל המשמעויות.

יאיר לפיד: בגלל זה, כמו שחיים תיאר קודם, לא יכולים להגיד לה מה לעשות.

יאיר לפיד: זה לא כמו משרד ממשלתי או משהו כזה.

יאיר לפיד: יש לה אורגנים ניהוליים, דירקטוריון, הנהלה נפרדת, והם מחליטים עבור החברה מה לעשות.

יאיר לפיד: הממשלה, השרים, מתוקף חוק החברות הממשלתיות ממנות את הדירקטורים להיות דירקטורים.

יאיר לפיד: הדירקטורים מחוייבים, על פי חוק החברות הממשלתיות, לטובת החברה בלבד.

יאיר לפיד: וזה חשוב להדגיש.

משה טור פז: תגיד, היה זמן שזה עבד כמו שצריך?

יאיר לפיד: אני מניח שזה עליות וירידות.

יאיר לפיד: אני חושב שהשאלה היא לא אם זה עובד או לא עובד כמו שצריך.

יאיר לפיד: השאלה האם זה המבנה הנכון לחברה.

משה טור פז: אנחנו לא דנים פה בכל החברות הממשלתיות כמו שאתה עשית.

משה טור פז: אנחנו דנים פה כרגע בחברה הזאת, כי אנחנו מקבלים את הפידבק שהיא אחד – לא מקדמת את המוסד.

משה טור פז: שתיים – לוקחת כסף שהוא כסף מיותר.

משה טור פז: וזה ממילא גם פגיעה ישירה בעבודת המוסד.

משה טור פז: תיאורטית, אם הייתה חברה שעושה עבודה מצויינת היינו עושים דיון אם זה ראוי או לא ראוי שחברה ממשלתית.

משה טור פז: עכשיו אנחנו דנים בחברה הזאת, כי יש איתה בעיה.

יאיר לפיד: אתה צודק.

יאיר לפיד: יש פה בעיה נוספת, הבעיה הכלכלית.

יאיר לפיד: היא בעיה נוספת שנוצרה פה.

יאיר לפיד: אבל הבעיה היא באמת בעיה רוחבית.

יאיר לפיד: האורגן לא מתאים.

יאיר לפיד: פתחו את זה פעם בעבר, מסיבות שאני לא כל כך מכיר, אבל יש לא מעט חברות ממשלתיות כאלה, שנפתחו בעבר, מסיבות שהיו, כנראה היה בעבר יותר נוח לפתוח חברות ממשלתיות, וזה נגרר עד היום.

יאיר לפיד: ולמוסד חינוכי כזה, כפר נוער, לא מתאים.

יאיר לפיד: לא מתאים חוק חובת המכרזים, לא מתאים כל הרגולציה שנדרש, ממשל תאגידי שנדרש מחברה ממשלתית.

יאיר לפיד: זה לא מתאים פה.

יאיר לפיד: וזה נראה לי הסיבה העיקרית שאנחנו רוצים לפרק.

יאיר לפיד: וזה כמובן, כמו שציינת, הבעיה הכלכלית גם שנוצרת.

יוסף טייב: האם יש מישהו שתומך בהשארת המצב כפי שהוא?

שרן השכל: האמת היא, אני מניחה שהחברה הממשלתית עצמה.

שרן השכל: אני אעבור על עוד מספר דברים, ואז אנחנו נעלה אותם גם כן.

שרן השכל: תודה רבה לך יאיר.

שרן השכל: תודה רבה על הסקירה.

שרן השכל: אנחנו גם כן נעקוב מקרוב, כדי לראות שזה מקודם במהירות.

שרן השכל: אני חושבת שבסופו של דבר שנתיים ובזבוז של כשבעה מיליון שקלים בינתיים, שבאמת נפלו בין הכיסאות ולצערי לא הגיעו לאותם תלמידים.

שרן השכל: ולכן אנחנו נעקוב מאוד מאוד מקרוב.

שרן השכל: ממשרד הביטחון נמצא אתנו מנחם זלצמן, ואהוד ערב.

שרן השכל: נשמח לשמוע מכם גם על החשיבות של המקום, מבחינתכם.

שרן השכל: איך הבוגרים של אותו בית הספר בסוף משתלבים, אני מניחה בצה"ל, בחיל הים, מה החשיבות של המקום לכם.

שרן השכל: אני מאמינה שיש לו רפרטואר של שנים אחורה.

שרן השכל: ומה אתם חושבים על עניין החברה הממשלתית.

שרן השכל: האם זה משפר אותם או האם זה בעצם מקשה על אותם תהליכים.

אהוד ערב: בוקר טוב, קודם כל אני מברך על הכנס והתכנסות הוועדה.

אהוד ערב: אנחנו בחיל הים מחכים לזה תקופה ארוכה.

אהוד ערב: עמדת חיל הים תוקפה כבר לפני למעלה משנתיים.

אהוד ערב: וכשאני אומר עמדת חיל הים אני מתכוון לעמדת מפקד הזרוע, מפקד הזרוע בעבר ומפקד הזרוע הנוכחי שניהם תומכים בכך.

אהוד ערב: אני אציג את עצמי בקצרה, קוראים לי אהוד, אני אחראי על האיתור והגיוס לחיל הים זו השנה השלישית.

אהוד ערב: ואני בעצם איש הקשר של חיל הים מול בית הספר, כפר הנוער וכפרי נוער נוספים, ומכללות שקשורים בכל הנושא של הכשרת כוח אדם לחיל הים.

אהוד ערב: אני חושב שזה לא ממקומי, וכל מילה שאני אגיד לגבי כפר הנוער קציני ים עכו, וכל מילה שאני אשכח לציין, תפחת מכבודו.

אהוד ערב: אני חושב שמדובר בכפר הנוער שהמסורת שהוא נשען עליה, ואיכות כוח האדם שהוא מייצר, לא רק לחיל הים ולא רק לצה"ל, אלא למשק כולו, הוא כוח אדם שנשען על מסורת ארוכת שנים, שמה שבולט בו זה איכותו.

אהוד ערב: בית הספר מייצר היום לחיל הים עשרות אם לא בשנים טובות גם מאות בוגרים שמתגייסים כל שנה, בין אם זה ליחידות ההתנדבות, ובין אם זה לסד"כ הימי שלנו, שנמצא בהתעצמות בשנים האחרונות.

אהוד ערב: אני מתכוון לכל מה שקשור להכשרת כוח אדם טכנולוגי, וגם למגמות השיט כמובן.

אהוד ערב: ובית הספר נשען גם על בוגרי כפר הנוער וגם על המכללה, כמו שציין פה מוטי ידידי, שמייצרת בוגרים הנדסאים, עם השכלה של הנדסאי אלקטרוניקה ומכונאות ימית לחיל הים כל שנה.

אהוד ערב: הסד"כ שחיל הים מקבל הוא בעצם צינור אוויר.

אהוד ערב: נכון, הוא לא הצינור אוויר הבלעדי, אבל הוא בעצם, ואני אומר את זה עם הרבה מאוד היכרות מול הנהלת הכפר, מכללת הדגל של חיל הים.

אהוד ערב: ואנחנו גאים כשאנחנו אומרים את זה.

אהוד ערב: ההיכרות שלי עם כפר הנוער היא היכרות מאוד מאוד טובה, אני יכול להגיד שאני חי את המתרחש בבית הספר ובכפר הנוער טוב מאוד.

אהוד ערב: ואני גאה להגיד שהבוגרים של כפר הנוער שמגיעים לחיל הים, אתם יכולים למצוא כל שנה פה בבית הנשיא לידינו לפחות בוגר אחד משורות בית הספר, שמגיע, כולל השנה האחרונה, לפני מספר ימים.

אהוד ערב: האינטרס של חיל הים הוא חד ומאוד ברור.

אהוד ערב: אנחנו צריכים להבטיח את השימור של הזרמת כוח אדם לחיל הים, ואני לא מדבר רק על השנה הקרובה, אלא העתיד הרחוק.

אהוד ערב: כשאף אחד מאתנו לא יהיה פה נוכח במקום הזה.

אהוד ערב: ואת זה אפשר לעשות עם גוף שתומך את הפדגוגיה ואת המערכת החינוכית הרלוונטית לחינוך הימי.

אהוד ערב: אם יווצר תחת הקונסטלציה הנוכחית איזה שהוא שינוי בפני בית הספר, אני סבור שזה יביא להכחדה של ערוץ ההכשרה הזה, שהוא ערוץ הכשרה מאוד מאוד איכותי לחיל הים.

אהוד ערב: חיל הים משקיע משאבים כל שנה בכפר הנוער.

אהוד ערב: בין אם זה בשכר לימוד לתלמידים שלומדים שם, עזרי לימוד, כל מיני אמצעים שיצאו משימוש בחיל הים, שמועברים לבית הספר ומשמשים להמשך ההכשרה.

אהוד ערב: ואני חושב שמה שצריך לעמוד מול עינינו בקבלת ההחלטה זה האם בסופו של דבר החברה לוקחת מפיו של התלמיד, כמו שנאמר פה קודם, ממה שאני מבין וממה שטענו קודמיי כך הדבר.

אהוד ערב: במידה וההחלטה שתתקבל תביא, ואני מקווה שזה מה שיהיה, לזה שחיל הים יוכל להמשיך להבטיח גיוס של בוגרים שלו לחיל הים, אז זה האג'נדה שחיל הים מבקש.

אהוד ערב: צריך להגיד פה גם, מעבר לזה, כן ציינו פה קודם את המספרים שחיל הים מקבל אל מול כמות תלמידי בית הספר.

אהוד ערב: ראוי להגיד שכפרי נוער הם משהו שהוא רך, וערכי, ומשהו שהוא מעבר לנמדד במספרים.

אהוד ערב: וזה נוער שלא תמיד היה מקבל הזדמנות, או לא תמיד היה מצליח בכל מוסד חינוכי אחר.

אהוד ערב: ואני יכול להגיד לכם שה-DNA של בית הספר, והשורשים הערכיים שעליהם הוא נשען הם בדיוק המקום שמאפשרים את הדבר הזה, וזה לא מילה גסה להגיד גם אזרחות טובה במדינת ישראל, גם לשנה הזאת.

אהוד ערב: תודה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים החשובים שמאירים לנו קצת על הצורך באותו בית ספר.

שרן השכל: אני רוצה לתת הזדמנות לבית הספר עצמו לומר כמה מילים.

שרן השכל: נמצא אתנו מיקי קיסרי, מעמותת הבוגרים.

שרן השכל: נשמח לשמוע אותך, את עמדתך, קצת על ההיסטוריה ועל החשיבות.

מיקי קיסרי: תודה לך על הדיון הזה.

מיקי קיסרי: הבטחת וקיימת, שאפו גדול, זה לא מובן מאליו.

מיקי קיסרי: שתי מלים על עצמי, אני אלוף משנה בדימוס, הייתי מש"ק צוללות, הייתי ראש פרויקט דולפין בגרמניה לפני מיקי גנור.

מיקי קיסרי: וכשהשתחררתי לפני הרבה שנים החלטתי לא להיות סוכן נשק, אלא ללכת לחינוך.

מיקי קיסרי: וניהלתי את בית ספר להנדסאים באוניברסיטת תל אביב שש שנים, אחרי זה הייתי ראש אגף חינוך בגבעתיים.

מיקי קיסרי: בקיצור חינוך זה הקריירה השנייה שלי.

מיקי קיסרי: בעצם כבר דיברנו על הכל, גם איתך בביקור בבית הספר, וגם כל הדוברים לפניי, חיים ביטרן וחיל הים, ויאיר, אבל בואי נתמצת את העיקר.

מיקי קיסרי: חברה לחינוך ימי הוקמה כדי לאגד ולנהל ארבעה בתי ספר ימיים.

מיקי קיסרי: כי לפני זה בית ספר לקציני ים, שחוגג שמונים וחמש שנה, היה חברה ממשלתית.

מיקי קיסרי: חינוכית.

מיקי קיסרי: לא יודע בדיוק את המבנה, כי זה היסטוריה רחוקה.

מיקי קיסרי: ועם השנים הוא הולך להישאר לבד.

מיקי קיסרי: קציני ים, עם חברה לחינוך ימי.

מיקי קיסרי: לחברה הזאת אין שום ערך מוסף, לא כלכלי ולא פדגוגי.

מיקי קיסרי: הבאתם את הדוגמה של רם, היא דוגמה מצויינת.

מיקי קיסרי: ברגע שרשת עתיד, שיש לה גב פדגוגי וכלכלי משמעותי, בית ספר שם פרח.

מיקי קיסרי: לא יעזור לאף אחד כלום.

מיקי קיסרי: דיברנו על תקורה.

מיקי קיסרי: היא נעה בין מיליון וחצי לשלושה מיליון, תלוי את מי שואלים, בשנה.

מיקי קיסרי: ים של כסף, שאפשר היה לעשות עם זה המון דברים, ואולי ההורים שנמצאים פה יגידו טוב ממני.

מיקי קיסרי: ובאמת יש דו"ח של רשות החברות מ-2020, ויש דו"ח של פורום קהלת מ-2017, ואייל צור יושב פה.

מיקי קיסרי: כולם מדברים על אותו דבר.

מיקי קיסרי: לחברה אין שום ערך משמעותי, ודינה להיסגר.

מיקי קיסרי: ואני יכול כבוגר בית ספר גאה מאוד, אמנם זה לא הניהול הזה, זה ניהול לפני הרבה מאוד שנים, אבל כל מה שאני היום קיבלתי בבית ספר.

מיקי קיסרי: צריך להבין את המושג ואת ה-DNA.

מיקי קיסרי: דיברו פה גם, אין לי ספק, זו ועדת חינוך, אתם מדברים כל הזמן על ניהול עצמי.

מיקי קיסרי: זה כל מה שצריך לעשות פה.

מיקי קיסרי: לתת לבית הספר לנהל את עצמו.

מיקי קיסרי: הוא יפרח.

מיקי קיסרי: הוא ימשיך ויביא את המועמדים שלו לחיל הים, ואם לא, לצי הסוחר.

מיקי קיסרי: בקיצור, צריך לדעת מתי זה נסגר.

מיקי קיסרי: זהו.

שרן השכל: תודה רבה לך מיקי קיסר.

שרן השכל: נמצאת אתנו כאן מהנהגת הורים סימונה מנו, מיטל זילברמן, מי רוצה להציג בפנינו את עמדת ההורים?

סימונה מנו: שלום לכולם.

שרן השכל: תספרי לנו קצת על ההורים, על הקשר שלכם לבית הספר, ובעצם על עמדתכם בעניין.

סימונה מנו: אז ככה, אנחנו, הנהגת ההורים, אנחנו בעצם בקשר ישיר כל הזמן עם בית הספר.

סימונה מנו: עובדים בשיתוף פעולה עם הנהלת בית הספר.

סימונה מנו: עושים המון למען הילדים.

סימונה מנו: הילדים שלנו בבית הספר זה בעצם הדבר הכי יקר לנו.

סימונה מנו: ואנחנו גם חווים ורואים בכל רגע נתון עד כמה הנהלת בית הספר, ובכלל בית הספר עצמו, תורם לילדים שלנו ועושה למענם.

סימונה מנו: אני אומר באמת באמת מדם לבנו, בית הספר הזה הציל את הילדים שלנו.

סימונה מנו: הרים את הילדים שלנו גבוה.

סימונה מנו: עשה בשביל הילדים שלנו המון.

סימונה מנו: אנחנו כאן באמת, אני רוצה לפתוח ולומר תודה קודם כל על הביקור הנפלא שהיה לך אצלנו.

סימונה מנו: את ראית בעצמך את הילדים שלנו, את הגאווה שלנו.

סימונה מנו: חווית את זה.

סימונה מנו: ואני ממש מודה על זה שקיימת את דברייך, ובאמת אנחנו פה הגענו מהר מאוד.

סימונה מנו: בגדול אנחנו לא נכביר במלים, כי כל האנשים כאן באמת אמרו הכל.

סימונה מנו: הכל נאמר פה.

סימונה מנו: בשורה התחתונה, יש סערה בקרב ההורים, ובקרב הבוגרים, ובקרב, אני עוד מכירה עוד בוגרים של בית הספר, גם כאלה שהגיעו עכשיו מחוץ לארץ לכנס מחר, שדיברתי איתם, ובקרב הילדים שלנו.

סימונה מנו: שבאמת חוששים למקום שלהם, לבית שלהם.

סימונה מנו: ובשורה התחתונה אנחנו כוועד הורים צריכים לבוא עם תשובות להורים.

שרן השכל: ממה הילדים חוששים?

סימונה מנו: הם חוששים שקציני ים בעצם לא ימשיך להתקיים כקציני ים.

שרן השכל: למה?

סימונה מנו: כמו שנאמר פה מסביב, כל מה שעצם החברה לחינוך ימי לא מייצגת, יכול בעצם בעתיד להביא לאיזו שהיא הכחדה של משאב כוח אדם לחיל הים, כמו שאמר אהוד, יכול ליצור מצב שבית הספר ייסגר או שמגמות שם לא ייפתחו.

סימונה מנו: כל מיני סיבות שהרבה מנו כאן.

סימונה מנו: אנחנו גם ניזונים מעוד כמה נתונים מסביב, שבאים ואומרים לנו חברים, יכול מאוד להיות שאין איזה שהוא סוג של קיום לבית הספר בעתיד.

סימונה מנו: וזה לא מה שאנחנו היינו רוצים שיקרה.

מיקי קיסרי: זה נורא פשוט.

מיקי קיסרי: החברה מובילה לכיוון חינוכי בלתי מתקבל על הדעת.

מיקי קיסרי: זה לא הדיון פה.

מיקי קיסרי: אבל אמר את זה מוטי.

מיקי קיסרי: אומרים ההורים.

מוטי אלמוג: אני מבקש להוסיף.

שרן השכל: אתה דיברת על כל התכנית הפדגוגית.

שרן השכל: אז מה, יש ניסיון להתערבות בתוך התכנית הפדגוגית עצמה?

מוטי אלמוג: הייתי שמח להיות מופרה מאחרים.

מוטי אלמוג: אין שום דמות בחברה שיכולה פדגוגית, מהדמויות הקיימות, לעזור לי פדגוגית.

מוטי אלמוג: אבל להמשך דברי הגברת, הפחד הוא, המילה הכחדה היא מילה מאוד קשה.

מוטי אלמוג: הרעיון של החברה זה לקחת את בית הספר מארבע מאות תלמידים לאלפיים תלמידים, ולשנות את האופי שלו.

מוטי אלמוג: כולל חלילה על חשבון ילדי הפנימייה.

מוטי אלמוג: את היית בביקור, אני יודע.

מוטי אלמוג: אם תקחי את תחומי בית הספר, הוא מצפון סגור בשכונה, מדרום וממערב בים.

מוטי אלמוג: וממזרח בית קברות מוסלמי.

מוטי אלמוג: הוא מגודר כולו.

מוטי אלמוג: כלומר כדי להביא לכאן אלפיים תלמידים בערך צריך לבנות לגובה, ועל חשבון תלמידי הפנימייה.

מוטי אלמוג: אנחנו לא חושבים שהרעיון הזה הוא טוב.

מוטי אלמוג: יש מספיק בתי ספר, גם של ההתיישבותי, מקיפים את עכו.

מוטי אלמוג: וגם בתוך עכו העיר.

מוטי אלמוג: השיקולים הם כאלה שחלילה בית הספר ישנה את אופיו, ואת טיבו.

מוטי אלמוג: כמו שדיבר אהוד ואחרים כאן.

מוטי אלמוג: מסורת היא לא מילה קשה ולא מילה דוחה.

מוטי אלמוג: אנחנו רוצים להמשיך עם המדים שלנו, עם הסמלים שלנו, עם המשטים שלנו, עם כל הפעילות הימית שלנו, כולל לחו"ל.

מוטי אלמוג: כולם מוזמנים.

מוטי אלמוג: בשמונה לאוגוסט אנחנו יוצאים שבע ספינות של כל בתי הספר הימיים ללרנקה, ללימסול, ולאיה-נאפה, וזה חלק מהבגרות שאני בוחן אותם המעשית.

מוטי אלמוג: אז אנחנו פוחדים ממפלצת ענקית שתבלע את הפנימייה.

מוטי אלמוג: זאת הבעיה.

מיקי קיסרי: יאיר אמר את זה במדוייק.

מיקי קיסרי: יש בחברה מנהל מטעם רשות החברות שלא מבין כלום בחינוך.

מיקי קיסרי: הוא לא בא משדה החינוך.

מיקי קיסרי: ולכן יש סכנה אמיתית להמשכו של בית הספר, שהוא המקור גם לחיל הים וגם לספנות העברית.

מיקי קיסרי: וכולנו מקווים שהספנות העברית תמשיך להתקיים.

מוטי אלמוג: אגף ספנות עברית, אותו תואר שעליו דיברתי קודם, בתכנית החמש שנתית, אז המכון להכשרה ימית, אונ' חיפה הסכימה שכל מה שהם לומדים במכון להכשרה ימית ייחשב כשלושים נקודות אוניברסיטאיות, למרות שהוא לא מוסד אקדמי.

מוטי אלמוג: ואנחנו מכוונים לכיוון הצי הסוחר הישראלי, שעתיד להתפתח.

מוטי אלמוג: אנחנו מדינה שאין לנו צי סוחר כרגע.

שרן השכל: אבי לוי, אני אשמח לשמוע את עמדתך.

אבי לוי: אבי לוי, יו"ר איגוד קציני הים.

אבי לוי: אני מכיר היטב את תשתית כוח האדם הימי בישראל.

אבי לוי: החלטות ממשלה בעניין הזה קיימות למכביר.

אבי לוי: הם רואים בכוח אדם ערך אסטרטגי ממעלה ראשונה, ציטוט מדברי ההסבר בהחלטות ממשלה שהתקבלו, מכירים את זה בחקיקה, המדינה מודעת לזה שבזמן משבר אוניות לא יגיעו למדינת ישראל.

אבי לוי: אנחנו רואים מה קורה באודסה, האוניות ברחו רק כשהרוסים נכנסו.

אבי לוי: אין מסחר עם אודסה.

אבי לוי: משבר צפוי אם לא תהיה תשתית כוח אדם.

אבי לוי: ואני מצטרף למה שאתה אמרת, ולמה שמיקי אמר.

אבי לוי: אני גם מהנדס ראשי באוניות צי הסוחר.

אבי לוי: שירתי עשרים וחמש שנה.

אבי לוי: יש DNA מיוחד לבוגרי בית ספר לקציני ים.

אבי לוי: אף אחד לא ייקח את זה.

אבי לוי: כולנו הגענו לדרגות בכירות.

אבי לוי: נתבים, מפקחים, מובילים חברות ספנות הגדולות בארץ.

אבי לוי: ולכן בגלל הניהול הכושל, כחברה ממשלתית, צודק שאמר נציג משרד התחבורה צביקה שהוא לא הכשיר אנשים.

אבי לוי: זה הייעוד שלו, בין היתר, להכשיר את האנשים, בית ספר לקציני ים לא שימש את המטרה, אחת המטרות החשובות.

אבי לוי: למה, בגלל ניהול כושל.

אבי לוי: אי אפשר חברה ממשלתית שהבסיס שלה, סעיף 4.א, למקסם רווחים, ישליך על חינוך ואינטרסים של מדינה.

אבי לוי: ולכן יש מטרה, הייתי אומר ערך מוסף, חשוב במיוחד, לבנות את תשתית כוח האדם הימי במדינת ישראל.

אבי לוי: צריכה שתהיה אקדמיה ימית.

אבי לוי: והבית ספר יש לו את הכוח, את האפשרות ואת האנשים להגשים את המטרה הזאת.

אבי לוי: אני מקווה שהחלטת הפירוק תתקבל.

אבי לוי: נצא לדרך, נשב עם החבר'ה, ונעזור להם להכשיר אנשים לטובת האינטרסים של המדינה.

שרן השכל: תודה רבה.

מיקי קיסרי: אני ניהלתי בית ספר של ארבעים מיליון שקל בשנה.

מיקי קיסרי: אוניברסיטת תל אביב.

מיקי קיסרי: עצמאי לגמרי.

מיקי קיסרי: לא צריך שום חברה ממשלתית לנהל את זה.

מיקי קיסרי: צריך מנהל טוב, וגב של משרד החינוך, ולצאת לדרך.

רבקה שרגא: סימונה לא הצליחה להגיד מילה, כולנו התפרצנו לה.

סימונה מנו: האמת היא שאני התחלתי בדבריי נורא נרגשת, מכיוון שבאמת מאוד מרגש אותי כל הדברים שנאמרים כאן, ואני רואה שבאמת יש הרבה אנשים מכובדים פה, שהם באמת באותה העמדה כמונו כהורים, ורואים באמת את מה שאנחנו רואים.

סימונה מנו: וזה דבר הכי חשוב ובראש המעלה.

סימונה מנו: בגדול מה שרציתי לומר, בשורה התחתונה, זה אלה הילדים שלנו.

סימונה מנו: וכמו שכולם אמרו, מלח הארץ, מה שיוצא מהפנימייה הזו זה דבר גדול.

סימונה מנו: לא צריך לשנות.

סימונה מנו: לא צריך לעשות שום דבר.

סימונה מנו: צריך פשוט לשמור על זה.

סימונה מנו: ממש לחבק את זה ולשמור על זה.

סימונה מנו: בית הספר לקציני ים, כמו שאמרתי קודם, הציל את הילדים שלנו.

סימונה מנו: הביאו אותם למקום טוב יותר.

סימונה מנו: אנחנו כאימהות לביאות נלחמות עבור הילדים שלנו, עבור מה שטוב להם, ואנחנו רוצים באמת באמת לחזור לכל ההורים עם תשובה, תשובה שבה אנחנו באים עם בשורות טובות, שסוגרים את החברה לחינוך ימי, שעל זה אנחנו דנים פה, ובאמת באמת ממשיכים קדימה את הדרך ואת המסורת הנפלאה הזאת.

סימונה מנו: תודה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: ועכשיו אנחנו גם מבינים ממה בעצם ההורים חוששים, אחרי שהבהרנו גם את הנקודות האלה שלא עמדו בפנינו.

שרן השכל: רפי אפל, יושב ראש עמותת הבוגרים, בבקשה.

רפי אפל: אני רוצה לציין שאני תוצר של בית הספר הזה.

רפי אפל: לפני הרבה שנים, אבל תוצר של בית הספר הזה.

רפי אפל: וגדלתי בו, התחנכתי בו.

שרן השכל: דווקא כבוגר אני אשמח לדעת ממך על ההבדלים שלפני הקמת החברה הממשלתית ואחרי, על אופן הניהול וצורת ההתייחסות.

רפי אפל: כשאני גדלתי בבית הספר לא הייתה חברה כזאת.

רפי אפל: היה בית ספר ממשלתי.

רפי אפל: אנחנו גדלנו ופרחנו, והצטרפנו לשירות ארוך בחיל הים.

רפי אפל: הייתי מפקד של ספינות, ומפקד של מספנים, אני חושב שהכול רכשתי שם.

רפי אפל: כל המערכת, כל סימביוזה הזאת שנוצרה בארבע שנים היא זאת שבסוף הובילה לכל מה שנאמר כאן.

רפי אפל: לא הייתה חברה כזאת, לא היו רעיונות כאלה, ואני, כששמעתי את התכנית של מנכ"ל החברה הזדעזעתי, ואני חושב שהיא מובילה לכישלון מוחלט.

רפי אפל: אני לא חושב שלמנכ"ל עצמו יש ניסיון ימי, הוא לא היה בחיל הים, לא הפליג בצי סוחר.

רפי אפל: הוא בוגר בית הספר, זה אני יודע.

רפי אפל: אבל הוא אף פעם לא שירת בחיל הים.

רפי אפל: הוא גם את שירות החובה שלו לא עשה בחיל הים.

רפי אפל: ולא הפליג בצי הסוחר.

רפי אפל: אז איך הוא יכול להכין תכנית או להכריז על תכנית שתעשה טוב למשהו שיש בו שישים או שמונים שנות ניסיון, והוכיח את עצמו בעבר והיום.

רפי אפל: גדלו בתוכנו ארבע מפקדי חיל, עשרות קצינים בכירים בחיל הים, עשרות רבי חובלים ומהנדסים ראשיים בצי הסוחר.

רפי אפל: ועשו טוב לכלכלה ועשו טוב לכל דבר שהם נגעו בו.

רפי אפל: אז בואו נשאיר את זה ככה.

רפי אפל: כשאנחנו בחנו את התכנית הגענו מייד למסקנה שהיא לא טובה, ואין שום ספק, ושמחנו שמנהל החברות, וגם משרד החינוך לא אישרו את התכנית ולא הסכימו לאשר אותה.

רפי אפל: ואני מקווה שהתוצאה הסופית, שנמשכת כבר שנים, שצריך לסגור את החברה, שאין לה שום תוספת, שאין לה שום ערך נוסף, לא פדגוגי, לא כלכלי ולא חברתי, תיסגר, ותעלם מהעולם.

רפי אפל: תעשה את זה בזריזות הכי גדולה שבעולם.

רפי אפל: היא נסחרת כבר הרבה שנים.

שרן השכל: תודה רבה רפי על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לחוקר מפורום קהלת, ד"ר אייל צור, שכתב מספר מחקרים ומאמרים בעניין החברות הממשלתיות.

שרן השכל: נשמח לשמוע את דעתך לעניין אותה חברה ממשלתית.

אייל צור: אני מסכים לדברים שנאמרו פה.

אייל צור: אני חושב שצריך לעשות הפרדה בין נושא החינוך הימי כשלעצמו, הטיפוח שלו, הקידום שלו, לבין התיאגוד של החינוך הימי ושל חינוך בכלל, במסגרת חברה ממשלתית.

אייל צור: ואם אני מרחיב את היריעה, בהמשך לדברים שנאמרו פה על ידי נציגי רשות החברות הממשלתיות, אני חושב שהוועדה הזאת היא פורום מתאים, וכמובן ממשלת ישראל, לבחון את התבונה בכך שיש עדיין בתי ספר שמתואגדים כחברות ממשלתיות, מעבר לחברה הזאת, גם כשכתבתי את הדו"ח הזה ופרסמתי לפני חמש שנים אני הייתי בדעה שאף חברה, אף בית ספר לא צריך להיות מאוגד כחברה, כאשר במקרה של החברה הזאת זה יותר פשוט, כי יש רק בעלים אחד, שזה מדינת ישראל.

אייל צור: במקרה של כפר הנוער מאיר שפיה זה יותר מסובך.

אייל צור: כך זה גם במקרה של מקווה ישראל.

אייל צור: במקרה של הכפר הירוק יש גם כן רק בעלים אחד.

אייל צור: בגלל התהפוכות הפוליטיות, אני לא יודע כמה זמן יישאר לממשלה כדי לקבל החלטות, אבל אני חושב שחשוב, עד כמה שניתן, להוביל החלטה לפירוק תוך כדי שמירה, פירוק המסגרת התאגידית ושמירה על בתי הספר, שעושים עבודה חשובה, עושים עבודה טובה, בתחום הימי, וגם בתחומים אחרים, של חקלאות ושל טבע, להמשיך ולפעול בלי הגיבנת או העול הזה של רשות החברות הממשלתיות, שיש לי אליה הרבה כבוד, אבל היא לא אמורה לעסוק בפדגוגיה.

אייל צור: צריך להסתכל על זה מתוך הראייה שקיימת ברשות החברות, ולא רק ברשות החברות, גם במשרד האוצר, מיקוד אחזקות המדינה.

אייל צור: רשות החברות צריכה להתמקד בחברות אסטרטגיות, בתשתיות, בתחבורה וכו', ולא בנושא החינוך.

אייל צור: תודה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור, נמצא אתנו בזום מנכ"ל החברה לחינוך ימי אבינועם גורן.

שרן השכל: קודם כל אני רק אבהיר כאן בוועדה, אנחנו לא מתפרצים, היחידים שיכולים להתפרץ זה רק חברי כנסת.

שרן השכל: יש לשמור על זכות הדיבור, ואם יש הערות - בהרמת יד, ואני אתן את זכות הדיבור לאחר מכן.

שרן השכל: אבינועם גורן, מנכ"ל החברה, בוקר טוב.

שרן השכל: אני אשמח לשמוע את עמדתך, דעתך, קצת גם על החברה.

שרן השכל: אנחנו שומעים פה גם על התכנית.

שרן השכל: סך הכל יכול להיות שהחברה הייתה נחוצה אולי בהקמה, באמת על ארבעה בתי ספר ימיים.

שרן השכל: אנחנו מבינים שהיום בעצם החברה מנהלת רק בית ספר אחד.

שרן השכל: אנחנו שומעים פה לא מעט טיעונים, בעצם סוג של אחידות בין כל המשרדים הממשלתיים, שבעצם ברגע שזה הפך להיות חברה ממשלתית של בית ספר אחד אז בעצם התפקיד מתייתר, ולמעשה תקציבים שיכולים להגיע לבית הספר למעשה מגיעים לתוך החברה הממשלתית.

שרן השכל: ולכן הם תומכים בעצם בסגירה.

שרן השכל: אנחנו מבינים שגם מבחינה פדגוגית יש פה סוג של הנחיות, גם של משרד החינוך וכו'.

שרן השכל: אנחנו נשמח לשמוע אותך, ואת דעתך, עמדתך, בעניין הזה.

אבינועם גורן: בוקר טוב, שמעתי את הדיון.

אבינועם גורן: אני אגיד, אתם הכנסתם אותי למהלך הזה בלי הכנה, בלי שום דבר, ומבחינתי אני אגיד את מה שיש, אין לי בדיוק ניירות לכל הדיון הזה.

אבינועם גורן: אני אגיד כמה דברים.

אבינועם גורן: אחד, אני בוגר הבית ספר, בשנת 1973, יום כיפור, זאת הסיבה שלא הגעתי לחיל הים, אבל זה כרגע לא משנה.

אבינועם גורן: אני אתקן רק, אני הפלגתי שנה בצי סוחר, כולל לאחוז משמרת באוניה, עם כל המשתמע מזה.

אבינועם גורן: ואחרי זה התגייסתי.

אבינועם גורן: ונכון שלא עשיתי את שירותי בחיל הים.

אבינועם גורן: אבל אני בהחלט לא מתבייש בשירותי, לאורך חמש שנים.

אבינועם גורן: אבל אני מביא לבית הספר, אני מכיר את המסורת של בית הספר, אני יודע מה ההיסטוריה של בית הספר.

אבינועם גורן: אני יודע איך בית הספר הוביל והנהיג את הנושא הימי בשנים האלה.

אבינועם גורן: אני יודע כמה בוגרים הגיעו לקורס חובלים בתקופה ההיא.

אבינועם גורן: איך הם תפסו עמדות גם בכל עולם הספנות.

אבינועם גורן: אבל אני אגיד עוד משהו אחד.

אבינועם גורן: שלא מקבלים את זה, אני מכיר את דעתם של הדוברים, ואני מכבד את כולם בדבר הזה, אבל יש לי תחום התמחות.

אבינועם גורן: אני לא עסקתי בתחום החינוך.

אבינועם גורן: באתי מהעולם העסקי.

אבינועם גורן: הגעתי בעשירי לינואר לתפקיד, ואני יכול להגיד לכם, בשתים עשרה למרץ 2019, חודשיים אחרי שהגעתי, התיישבתי אצלו במשרד, ושאלתי תגיד, לא הלכו פה לאיבוד?

אבינועם גורן: מה זה, איפה, אין איזו תכנית אסטרטגית, מי הבעלים, מה הם רוצים, באיזה כיוון.

אבינועם גורן: דברים טריוויאליים שיש בכל חברה.

אבינועם גורן: ואני באתי להיות מנכ"ל של חברה ממשלתית.

אבינועם גורן: ומבחינתי חברה, כמו שאמר יאיר לפני זה, וגם חיים, יש אורגניזם משלו, עם דירקטוריון, עם כיוונים, עם תכנית אסטרטגית, שעל הבסיס הזה מתנהלים.

אבינועם גורן: ואני גם שלחתי לך איזו שהיא מצגת בנושא הזה, לקראת הדיון הזה.

אבינועם גורן: הים הוא לא אותו ים.

אבינועם גורן: אני יודע שכל אנשי הים יקפצו עליי, אבל אני מוכן לעמוד מול כל חברת ייעוץ שתגיע ותשאל את השאלות, האם הים של היום זה הים שבשנת 1973, שכל הבוגרים שמתהדרים בדבר הזה, זה אותו ים וזו אותה הכשרה.

אבינועם גורן: גם לא התחמקתי משאלות.

אבינועם גורן: וזה גם בא לידי ביטוי במצגת.

אבינועם גורן: שאלתי שאלה, גם את יאיר.

אבינועם גורן: אם מדינת ישראל רוצה מהנושא הימי, כל מה שהיא רוצה זה כישורי חיים, ויכולת לפתח את האנשים, וכל מה שקשור בזה, אז לא צריך בשביל זה חברה ממשלתית.

אבינועם גורן: אבל אם מבינים שהים זה משאב לאומי של מדינת ישראל, וצריך להכשיר הון אנושי בנושא, ואני מכבד מאוד את חיל הים, אבל זה לא רק חיל הים, וגם חיל הים, אני אומר, בהסתכלות של חמישים שנה, זה לא אותו חיל הים שהיה בתקופתי.

אבינועם גורן: הוא הרבה יותר טכנולוגי.

אבינועם גורן: הים היום הוא הרבה יותר מדעי, תראו את כל הפקולטות באוניברסיטאות לחקר הים.

אבינועם גורן: והים הוא גם יותר כלכלי ויזמי.

אבינועם גורן: זה לא חברות הספנות הישראליות, שהיו בתקופתו צי, עם כל מה שקשור בזה.

אבינועם גורן: וכוחות השוק הם הרבה יותר גדולים מאשר כל החלטה ממשלתית.

אבינועם גורן: ובסופו של דבר כוחות השוק הביאו את המערכת שאין היום חברות ממשלתיות, וברמה כזאת או אחרת בעצם צריך להכשיר את כוח האדם ברמה מסויימת, בתוך הדברים האלה, אבל זה לא מנועי צמיחה.

אבינועם גורן: והשאלה שלי כמנכ"ל, ששאלתי כשנכנסתי לתפקיד, מהם מנועי הצמיחה של החברה לחינוך ימי, שאחד מבתי הספר זה קציני ים בשלב ראשון, אבל אין לי ספק שזה ישליך גם על בתי ספר אחרים.

אבינועם גורן: יש הבדל בין תחום שהוא כן מנוע צמיחה, ותחום שהוא לא מנוע צמיחה.

אבינועם גורן: ואני מאמין שהתחומים הטכנולוגיים, ואני מכיר את זה מתוך עבודה בתוך ישראל, ובתוך אלביט, והנושא המדעי בתחום של האוניברסיטאות, בתחומים של הפיתוח של החקלאות הימית, יש פה סטרטאפים במדינת ישראל מטורפים.

אבינועם גורן: מדן ועד אילת בנושא.

אבינועם גורן: עם תעשיות ימיות.

אבינועם גורן: יש פה ים של נושאים.

אבינועם גורן: אני בא ואני אומר, בהחלט יש פה שאלה האם חברה ממשלתית היא רלוונטית לחברת חינוך.

אבינועם גורן: זו שאלה שהיא במקומה.

אבינועם גורן: אני לא הסתרתי אותה, וזו שאלה שהתשובה שלה נגזרת ממה מדינת ישראל רוצה.

אבינועם גורן: ברמה הזאת, גם לתחום הצבאי, שאני מאוד מעריך אותו, וגם לתחומים אחרים במדינת ישראל.

אבינועם גורן: כי הים הוא לא אותו ים.

אבינועם גורן: אני אגיד גם עוד דבר אחד, אני רואה במנועי הצמיחה התפתחות של בית הספר לאלף חמש מאות תלמידים.

אבינועם גורן: אלף אקסטרניים, וחמש מאות פנימייה.

אבינועם גורן: כששמתי את התכנית הזאת, אני יודע בדיוק מה ניסו, משרד החינוך, לשים את הדברים.

אבינועם גורן: ניסה להגיד לי אלף שאני סוגר את הים, אחרי זה הודיע לי שאני סוגר את הפנימייה.

אבינועם גורן: חברים, אני גדלתי בבית ספר הזה.

אבינועם גורן: באתי לתפקיד הזה מתוך כוונה לסיים את תפקידי בתוך הדבר הזה ולהביא את הערכים המוספים של מה שקיבלתי לאורך החיים, כמנכ"ל של חברות, גם בארץ וגם באירופה.

אבינועם גורן: אני חושב שההתרפקות על ההיסטוריה היא חשובה.

אבינועם גורן: אבל השאלה שדירקטוריון צריך לשאול אותה זה מה מנועי הצמיחה להצמיח את הנושא, ואין לי ספק שהיסודות צריכים להיות ים.

אבינועם גורן: כי לים יש אופי משלו.

אבינועם גורן: אני מכיר אותו.

אבינועם גורן: אני מבין אותו בתוך העסק הזה.

אבינועם גורן: בסוף אני אגיד עוד שני דברים.

אבינועם גורן: אחד, הציגו פה נתונים לא נכונים לדעתי, מבחינתי כל מה שקשור בזה, החברה היא בסדר גודל של מאה מיליון שקל, כאשר התקורה שאנחנו מקבלים עליה היא אחד נקודה שמונה מיליון, ולא שלושה מיליון.

אבינועם גורן: אפשר לבדוק את זה בספרים.

אבינועם גורן: כן, זה מעט, ויאיר צדק בנושא, בשביל להפעיל אורגניזם של חברה ממשלתית ברמה הזאת.

אבינועם גורן: הערך המוסף הוא לא רק הקטע של חשבות ושכר.

אבינועם גורן: הצד הפדגוגי, אני מודה, אני לא איש חינוך.

אבינועם גורן: אני אמנם אבא לחמש בנות, שזה נושא בפני עצמו, אבל אני לא איש חינוך.

אבינועם גורן: ואני חושב שהתכנית העסקית שהצגתי היא תכנית שאמורה להצמיח את קציני ים לאלף חמש מאות תלמידים, ואני מאמין בשותפים עסקיים, ואני הבאתי את הטכניון, וזרקו אותי, והבאתי את האוניברסיטה, וכנראה גם יזרקו אותי.

אבינועם גורן: וכל השותפים האלה הם שותפים שכתוצאה מהכניסה שלהם יכולה להכניס נכסים נוספים מחברות עסקיות, שייגזרו בטח לא רק לבית ספר, אלא יותר לתחום המדעי טכנולוגי.

אבינועם גורן: אני אגיד עוד דבר אחד, ופה אני אגיד את זה לסימונה.

אבינועם גורן: סימונה, אני ביקשתי להיפגש איתך על התכנית, או עם ההורים, ברמה הזאת מעל שנה.

אבינועם גורן: מכתבים, מנשרים, השמצות, יש מפה ועד הודעה חדשה.

אבינועם גורן: אבל אני אגיד דבר אחד.

אבינועם גורן: אני מאמין שלילדים של הפנימייה מגיע יותר ממה שהם היום.

אבינועם גורן: תשאלו כמה חובלים מגיעים ממחזור של מאה בקציני ים, במקרה הטוב אחד נכון להיום.

אבינועם גורן: אין שום סיבה.

אבינועם גורן: לילדים האלה מגיע להיות החובלים הבאים, המנהיגים הבאים בקציני ים, מגיע להם להיות המהנדסים בטכניון.

אבינועם גורן: מגיע להם להיות החוקרים באוניברסיטה.

אבינועם גורן: והתכנית שלי תומכת בבסיס לנושא הזה.

אבינועם גורן: זה מה שרציתי להגיד.

שרן השכל: תודה רבה לך אבינועם.

שרן השכל: אני חושבת שיש פה מספר דברים.

שרן השכל: אין ספק שכמנכ"ל אתה מבצע את עבודתך.

שרן השכל: ואכן ככל שהדבר נכון, הבאת תכניות, הבאת שותפים נוספים וכו'.

שרן השכל: עם זאת, השאלה היא באמת האם נדרשת חברה ממשלתית לאותו ניהול של בית ספר אחד, או האם איזו שהיא חברה פרטית או בעצם הנהלת בית הספר לא מסוגלת לעשות את הדבר הזה.

שרן השכל: הרי גם הם יצטרכו לעמוד ביעדים, הם יצטרכו להראות הישגים.

שרן השכל: הם לא יכולים פשוט ככה לשקוט על השמרים ולצפות שהכל ימשיך וינהל את עצמו.

שרן השכל: כלומר גם הם צריכים להביא תוצאות.

שרן השכל: השאלה פה באמת, בעניין הבירוקרטיה, ובעניין הרגולציה, ובעניין התקציב, והאם באמת החברה הממשלתית נדרשת לעניין הזה.

מוטי אלמוג: שתי הערות קצרות.

מוטי אלמוג: אחת, הפנימייה שלנו השנה קיבלה פנימייה מצטיינת.

מוטי אלמוג: כשאומרים פנימייה מצטיינת זה מתחיל מהחדר מסודר, אם הילד יוצא מגולח מצוחצח, ועד לערכים שהוא מקבל.

מוטי אלמוג: זו הערה אחת.

מוטי אלמוג: הערה שנייה למנועי צמיחה.

מוטי אלמוג: הקמנו כפר נוער חדש באילת.

מוטי אלמוג: הקמנו שם חוות אלמוגים, לתפארת מדינת ישראל, כבר בשלב הראשון של הגדילה, ביפן רוצים כבר לרכוש מאתנו את האלמוגים.

מוטי אלמוג: בוא נאמר שאני מסכים עם כל מה שאמר המנכ"ל.

מוטי אלמוג: למה צריך חברה?

מוטי אלמוג: אנחנו יודעים לעשות את זה כמערכת חינוך.

מוטי אלמוג: ואני מזכיר שוב, אין שום תמיכה פדגוגית.

מוטי אלמוג: אנחנו עוסקים דרך אגב בחינוך הימי, מי שלא מכיר, ספנות וימאות, מדעי הים, וחקלאות ימית.

מוטי אלמוג: זה הכובע שלי.

מוטי אלמוג: ולגבי אוניברסיטאות, יש לנו אוניברסיטה אחת, שיש בה חמישים סטודנטים, שניים מהם רק עוסקים בעבודה, והם דוקטורים אצלנו באילת, השאר עובדים בחו"ל, באוסטרליה וניו-זילנד.

מוטי אלמוג: תודה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: תם זמננו, ואני רוצה לסכם את הדיון החשוב הזה.

שרן השכל: חשוב לי להבהיר קודם כל בעצם לבית הספר, לעמותת הבוגרים, להנהלת בית הספר, ולהנהגת ההורים.

שרן השכל: גם אם סגירת החברה הממשלתית זה לא פותר את ההנהלה מלהציג תכנית ארוכת טווח, להראות איך בית הספר יכול להתקדם, להתפתח, להשקיע בתלמידים, להציג תכנית אסטרטגית.

שרן השכל: גם זה בתוך הוועדה יעמוד בזכוכית מגדלת.

שרן השכל: אני חושבת שהתקיימו פה לא מעט דיונים, גם על החינוך החקלאי, וההתיישבותי.

שרן השכל: אנחנו נעקוב מקרוב, אנחנו מבינים גם את החשיבות של בית הספר.

שרן השכל: לא רק לצבא אלא לתעשייה הישראלית כולה.

שרן השכל: תעשיית הספנות.

שרן השכל: ולכן העיניים נשואות אליכם.

שרן השכל: מרגע שהדבר הזה קורה, אותן תכניות אסטרטגיות, אותם יעדים, יפלו על הכתפיים שלכם, ואתם תצטרכו להוכיח זאת.

שרן השכל: וחשוב לי לומר את זה גם כן תוך כדי הדיון, כמובן בשיתוף משרד החינוך, ואולי חברה שתנהל, בעצם מה שיוחלט על ידי אותם משרדים ממשלתיים.

שרן השכל: מה שהוועדה מבקשת הוא כך, קודם כל הוועדה תומכת ומבקשת לסגור את החברה הממשלתית.

שרן השכל: אנחנו לא רואים בה צורך.

שרן השכל: אנחנו רואים בה רגולציה ובירוקרטיה מיותרת.

שרן השכל: אין שום סיבה שיהיה מישהו שעומד מן הצד, איזה שהוא חריג כזה, על מנת לייצר סוג של עבודות נוספות בעצם לאנשים שאפשר לנהל את זה בעצם בתוך המסגרת.

שרן השכל: אנחנו רואים מאות בתי ספר שמצליחים לעשות את זה.

שרן השכל: אין שום סיבה שגם קציני ים עכו לא יצליחו לעשות את זה, כמובן במתווה שהאוצר ומשרד החינוך יגישו בעצם להחלטת הממשלה.

שרן השכל: ולכן מה שהוועדה מבקשת, אנחנו מבקשים שהאוצר יוציא עוד השבוע טיוטה לכל המשרדים הרלוונטיים.

שרן השכל: נמצאים איתנו כאן גם היום משרד הבטחון, משרד התחבורה, כולל משרד המשפטים.

שרן השכל: כולם בעמדה אחת.

שרן השכל: כולם מסכימים לעניין הסגירה.

שרן השכל: ואנחנו מבקשים שבתוך שבועיים אותו ייעוץ משפטי של כל משרד ומשרד יגיב חזרה למשרד האוצר, על מנת שמשרד האוצר יוכל לבוא ולהביא הצעת מחליטים לישיבת הממשלה.

שרן השכל: אני מניחה, אנחנו היינו רוצים לקיים, אם באמת אותם משרדים יעמדו בזמנים, אנחנו מבקשים לנסות ולהביא את אותה החלטת ממשלה בעוד כשלושים יום.

שרן השכל: אנחנו כמו שאתם ראיתם בשנתיים האחרונות, מרגע שיצאה ההחלטה, עברנו תהפוכות פוליטיות.

שרן השכל: אנחנו לא יודעים מה הולך להיות.

שרן השכל: אם כבר הוחלט, אם המשרדים מסכימים, אין שום סיבה לדחות את זה.

שרן השכל: ואנחנו לא יודעים מה יהיה.

שרן השכל: אנחנו לא רוצים לתקוע את זה עוד שנה שנתיים.

שרן השכל: ולכן הבקשה היא להכין את הטיוטה הסופית להחלטת הממשלה בתוך כשלושים יום.

שרן השכל: זו החלטת הוועדה, אנחנו במידה וההחלטה לא תעלה לישיבת הממשלה בעוד כשלושים יום, אנחנו נקיים כאן דיון נוסף, ודיון מעקב, ונזמן את המשרדים הרלוונטיים כדי לתת לנו תשובות.

שרן השכל: תודה רבה לכולם, תודה לכל מי שהגיע.

שרן השכל: הישיבה נעולה.