ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 228, 2022-05-09 12:00

מיכאל ביטון: שלום לכולם, זהו דיון מעקב של ועדת כלכלה בסוגיית פיתוח רשת הגז הטבעי ופריסת קווי החלוקה למפעלי תעשייה ולגופים ציבוריים.

מיכאל ביטון: לא נחזור על דברים שנאמרו, סיכום הוועדה הופץ, במיוחד הדרישה לקבל תשובות ברורות למה חיבורים מסוימים למפעלים, לבתי חולים ולמוסדות מדינה לא מתבצעים במהירות?

מיכאל ביטון: קבלנו הבהרות בשיחה מקדימה, הדברים יוצגו ואני רוצה להבין מיהם הגופים שחוסמים אותנו מלהתקדם לחיבורי גז בישראל?

מיכאל ביטון: איזה חברות פרטיות לא עושות את תפקידן?

מיכאל ביטון: ואיזה גופים ציבוריים או תכנוניים מעכבים אותנו מלהתחבר לגז טבעי.

מיכאל ביטון: אנחנו הולכים לשמוע שלוש מצגות קצרות, כל אחת חמש דקות בלבד.

מיכאל ביטון: כל הדיון יהיה קצר כי הוא לדיווח ומעקב.

מיכאל ביטון: משה גראזי, מנהל רשות הגז הטבעי בבקשה.

סמי אבו שחאדה: לפני שתעלה המצגת אני מבקש, מכיוון שאני לא רואה כל כך טוב, את הדברים החשובים לומר לנו ולא לסמוך על זה שאני רואה אותם.

סמי אבו שחאדה: תודה.

משה גראזי: אין בעיה.

משה גראזי: בדיון האחרון שהיינו באוקטובר הצגנו תוכנית משולבת שעשינו למקטע החלוקה, בהם תיקוני חקיקה ופישוט רגולציה.

משה גראזי: הסדרת סמכויות בנוגע לתעריף.

משה גראזי: העמדת תקציב, גם לטובת פרישת הרשת וגם הסבת מפעלים והנושא של הבקרה הרגולטורית ואכיפה על חברות החלוקה.

משה גראזי: נושא חשוב נוסף זה כל ההסדרה של מתקני הקוגנרציה.

משה גראזי: מה שעניין את היושב-ראש בוועדה הקודמת היו בתי החולים ומשרד הביטחון אז אתן עדכון על זה.

משה גראזי: אפרט על החקיקה ופישוט הרגולציה.

משה גראזי: תקציב התמיכה בהסבת מפעלים, דבר שהיה חשוב להתאחדות התעשיינים, תקציב של ה-50 מיליון שקל להסבת מפעלים שאמור לעבור בימים הקרובים, תקציב של רשות הגז דרך משרד הכלכלה.

משה גראזי: נושא האכיפה, שאמרנו שזה השלב האחרון מול חברות החלוקה.

משה גראזי: קידום הסדרה של הקוגנרציה שיצאה על ידי רשות החשמל ב-2019 וכבר השנה יש אפשרות לחבר עשרות מתקנים עד סוף השנה, במקומות שהרשת מגיעה.

משה גראזי: אדבר על האכיפה וגם לגבי עדכון התעריפים, הסמכות החדשה שניתנה למועצה.

משה גראזי: אנחנו מדברים על שש חברות שהרישיונות שלהן ניתנו במועדים שונים.

משה גראזי: סך הכול צרכנים מחוברים יש 131.

משה גראזי: 85 צרכנים שחתומים ולא מחוברים.

משה גראזי: על זה צריך להוסיף עוד תשעה צרכני גז טבעי דחוס.

משה גראזי: יש פה רק את הנתונים של החלוקה.

משה גראזי: מבחינת ההולכה של צרכני חברת נתיבי גז לישראל, שם כל הצרכנים מחוברים, 36 צרכנים.

משה גראזי: אנחנו לא מכירים צרכנים שמחכים.

משה גראזי: יש את הנושא של הסבת פחמיות שעולה בדיונים אחרים, אבל אנחנו נתרכז במקטע של החלוקה.

משה גראזי: נתונים מבחינת הצריכות – ביחס לשנה שעברה היה גידול משמעותי, אבל הגידול היה בין היתר כי זו הייתה שנה של קורונה, אני מדבר על שנת 2021, מול 2020.

משה גראזי: כבר ברבעון הראשון של השנה, ביחס לרבעון הראשון של שנה שעברה אנחנו רואים גידול בסדר גודל של 30%.

משה גראזי: אנחנו מקווים שהמגמה הזו תימשך ואף תעלה.

משה גראזי: מבחינת פרישת הקווים, שזה עוד מדד שמצביע על האצת הרשת, רואים שבסוף 2021 יש 574 ק"מ קווים מוגזים, זה לא כולל את העיר ערד שם יש חיבור למגזר הביתי.

משה גראזי: גידול של קרוב ל-40% ביחס לשנת 2020.

משה גראזי: היושב-ראש ביקש בדיון הקודם רשימת צרכנים, העברנו אותה בנפרד כי לטעמנו יש עניין של סודות מסחריים.

משה גראזי: ביקשת לדעת כמה צרכנים סמוכים לרשת ומה המרחק, אנחנו רואים שרוב הצרכנים הם עד חמישה ק"מ, קרוב ל-51 צרכנים, אלה שחתומים שלא מחוברים.

משה גראזי: העברנו את זה בצורה כתובה לוועדת שרים לחקיקה, העברנו הליך סטטוטורי פשוט בתיאום עם משרד המשפטים, מנהל התכנון ומשרד ראש הממשלה שתמכו במהלך, התיאום עם חברות החלוקה, שכדי לקצר את הליכי התכנון הסטטוטורי מול ועדת הרישוי קבענו מנגנון שיאפשר לחבר צרכנים שסמוכים לרשות קיימת בהתקיים מספר תנאים, סוג השטח, בין 1.5 ל-3 ק"מ ובהתאם ללחצים.

משה גראזי: כשהתיקון הזה יעבור את הקריאה הראשונה נגיע לפה לדיוני המשך.

מיכאל ביטון: מה דרשנו ומה התקדם?

משה גראזי: זה מה שדרשתם וזה מה שהתקדם.

משה גראזי: זה עבר ועדת שרים.

משה גראזי: זה פילוח לפי חברות.

משה גראזי: מבחינת סטטוס בתי חולים, הרבה מבתי החולים, חלקם מחוברים וחלקם - - -

סמי אבו שחאדה: קפצת על הפילוח לפי חברות, אבל דווקא זה מעניין.

סמי אבו שחאדה: האם כל החברות עבדו באותו קצב?

סמי אבו שחאדה: יש חברות שלא עשו כלום?

סמי אבו שחאדה: האם יש הבדל ביניהן?

משה גראזי: זה לא בשקף הזה.

משה גראזי: בשקף הראשון ובשקפים האחרים הראינו מה מספר הצרכנים שמחוברים ומה פרישת הרשת של כל חברה.

משה גראזי: אבל צריך לזכור שכל חברה קבלה את הרישיון במועד שונה.

משה גראזי: אם תרצו, נוכל להעביר דיווח נרחב בהקשר הזה ברמת פילוח של כל חברה.

מיכאל ביטון: אבל לשאלתו של חבר הכנסת אבו שחאדה, לא כל החברות הפרטיות עמדו ביעדים ובדרישות ומצד אחד מתמרצים אותם בתקציבים ומצד שני האכיפה לא נעשתה ואנחנו דרשנו אכיפה ולראשונה תתחיל פה אכיפה.

מיכאל ביטון: לא כולם עשו את תפקידם עד הסוף.

משה גראזי: נגיד גם מילה על האכיפה.

משה גראזי: מבחינת בתי חולים שמחוברים יש את באר שבע, קפלן, עפולה והדסה עין כרם שחובר שנה שעברה, זה הצרכן היחיד שמחובר בירושלים.

משה גראזי: שיבא, תל השומר חתמו ועבודות הביצוע החלו.

משה גראזי: אסף הרופא חתמו לאחרונה וגם איכילוב בתל אביב.

משה גראזי: הוצאנו בסוף 2020 קול קורא לחיבור בתי חולים, זה היה על רקע הקורונה, קיבלנו תקציב ייעודי של 40 מיליון שקל והרחבנו את מעגל בתי החולים.

משה גראזי: בין היתר את גליל מערבי, שם התוכנית נמצאת בהפקדה, יש קטע ארוך שנדרש לתאם מול חברת מקורות, ככל שידוע לנו נבחר קבלן בחברת מקורות ואמרו להתחיל ביצוע וחברת החלוקה בצפון תשתלב בביצוע העבודות האלה.

משה גראזי: דברנו עם מקורות לפני כחודש, ביקשנו מהחברה לאפשר לחברת מרימון להיכנס בכל מקום שהקבלן שלהם נכנס והם אמרו שלא תהיה בעיה ולא יהוו עיכוב של ביצוע התשתית.

משה גראזי: בלינסון גם לקראת חתימה.

משה גראזי: בשערי צדק בירושלים, כמו שעדכנו הוצאנו בסוף שנה שעברה קול קורא להאצת הרשת, אחד מהצרכנים החדשים זה שערי צדק בירושלים.

משה גראזי: בזיו ופוריה הקו נמצא בסמוך ואנחנו פועלים שיחתמו על הסכם מול חברת החלוקה.

משה גראזי: ברמב"ם יש מחלוקת מול העירייה לגבי נקודת החיבור.

מיכאל ביטון: כמה בתי חולים נוספו מאז הדיון הקודם?

מיכאל ביטון: כמה התחברו בחצי השנה האחרון.

מיכאל ביטון: אצל כמה הסתיימו תהליכים?

משה גראזי: תל השומר ובלינסון אמורים להתחבר במהלך 2023, כנ"ל לגבי איכילוב.

משה גראזי: זיו ופוריה, ברגע שבתי החולים וחברת החלוקה יחתמו זה יהיה זמן קצר כי הקווים נמצאים שם כבר תקופה ארוכה.

מיכאל ביטון: למה הם לא חותמים?

מיכאל ביטון: זה דיון של שנים, למה הם לא חותמים?

משה גראזי: אפשר לשאול את משרד הבריאות וגם את חברת החלוקה.

מיכאל ביטון: יש נציג משרד הבריאות?

מיכאל ביטון: למה בתי החולים לא חותמים?

דוד שמש: שמי דוד שמש, מנהל תשתיות של משרד הבריאות.

דוד שמש: חשוב לציין שמכל מוסדות הרפואה בארץ, סך הכול ארבעה התחברו לגז הטבעי.

דוד שמש: אף לא אחד ממוסד רפואי ממשלתי נכון לעכשיו.

דוד שמש: עיקר הבעיות זה הנגשת הצנרת לקו הגבול של בית החולים.

דוד שמש: ישנן בעיות מהותיות להביא את הצנרת על ידי החברות עד לגדר של המוסד הרפואי וזה לוקה בקשיים הכי גדולים.

דוד שמש: כמו שצוין כאן, בחיפה בבית חולים רמב"ם, בבית חולים בנהריה.

אורי מקלב: איזה סוג של קשיים?

מיכאל ביטון: לא הביאו את הצינור עד לגדר של הבית חולים.

אורי מקלב: למה לא הביאו?

מיכאל ביטון: למה לא הביאו את הצינור?

משה גראזי: בזיו ופוריה הצינור מגיע, הוא שם.

משה גראזי: פניתי למשרד הבריאות שיעזרו לנו, יש את לאוניד שעוזר לנו כמעט בכל תהליך מול בתי החולים.

משה גראזי: אני מדבר גם עם המנכ"לים, הם צריכים להירתם, הם אומרים שהם צריכים לבדוק במקומות מסוימים.

מיכאל ביטון: יכול להיות שבגלל שזו ממשלה אז הם לא רוצים לעשות התייעלות אנרגטית ולא נורא שמפסידים כסף על חשמל ואנרגיה, יכול להיות שזו הבעיה.

מיכאל ביטון: אז אוקי, הממשלה לא זזה, זה פחות מעניין אותי.

מיכאל ביטון: העסקים שמחכים, מפעלים שמחכים, מה התקדם מהדיון הקודם?

משה גראזי: תכף אתייחס לזה.

מיכאל ביטון: לא תכף, הקצבתי חמש דקות ועברו שבע.

מיכאל ביטון: מה עם נהריה?

מיכאל ביטון: לוד?

מיכאל ביטון: מפעלים שלא קבלו גז?

משה גראזי: בלוד צפוי חיבור ביוני, סופר NG פה ואני מניח שידעו לעדכן, לחבר את אנג'ל שמחכה כבר תקופה ארוכה לגז.

משה גראזי: לגבי נהריה, הערבתי ליושב-ראש את הדיווח בצורה כתובה, זה התיאום מול חברת מקורות.

משה גראזי: יש שם מעל 15 ק"מ שצריך להשתלב בתשתית של מקורות.

מיכאל ביטון: יש פה נציג מקורות?

מיכאל ביטון: ביקשתי שיגיע לדיון.

מיכאל ביטון: אין נציג?

מיכאל ביטון: הם עושים דין לעצמם.

מיכאל ביטון: המנכ"ל זה עמית לנג, נוסיף את זה בסיכום הוועדה.

משה גראזי: מקורות היו מאוד קואופרטיבים כשדברנו אתם.

מיכאל ביטון: תוך כמה זמן יהיה שם?

משה גראזי: אני מעריך ששנתיים, החיבור של גליל מערבי - - -

מיכאל ביטון: למה שנתיים?

מיכאל ביטון: למה כל כך לאט?

מיכאל ביטון: כבר עברו כמה שנים.

משה גראזי: אני חושב שאין עדיין תוכנית מאושרת, זה קו באורך בין 15 ל-20 ק"מ, אבל אני מציע שמנכ"ל החברה יעדכן.

מיכאל ביטון: אני רואה בחומרה שחברת מקורות, שהוזמנה אמנם ברגע האחרון לתת תשובה איך היא עוזרת לנו לחבר את הגז, אף נציג שלה לא הגיע.

מיכאל ביטון: אני מניח שהמנכ"ל לא יכול היה לשנות את הלו"ז, אבל נציג בוודאי שהוא היה יכול לשלוח.

מיכאל ביטון: אנחנו רואים את הדבר הזה בחומרה, נוציא מכתב לחברות הממשלתיות, שיזמין את מנכ"ל מקורות לשימוע על זילות הכנסת, על שלא שלח נציג לדיון ושיושב-ראש החברות הממשלתיות ישיב לוועדה תוך חודש מדוע חברה ממשלתית עושה דין לעצמה ולא שולחת נציג לוועדה שאמונה על תחום התשתיות בישראל.

מיכאל ביטון: אני אדבר באופן אישי עם המנכ"ל אבל נטפל בזה גם במסלול של הכנסת.

גלעד קריב: שמי גלעד שי, מנכ"ל מרימון.

גלעד קריב: לגבי בתי החולים בצפון, הקמנו קווים בעשרות ק"מ ובעשרות מיליוני שקלים לפוריה ולזיו.

גלעד קריב: הקו עומד ליד פוריה עומד ארבע שנים והם לא עשו עדין כלום להסבה וכנ"ל בזיו.

גלעד קריב: אין לנו שום הכנסות מהקווים האלה, אלה פילים לבנים ששוכבים בקרקע.

מיכאל ביטון: אולי זה לא משתלם להם?

מיכאל ביטון: אולי הגז יקר מידי?

גלעד קריב: הגז לא יקר, זה משתלם להם, זה טוב לסביבה, הם פשוט לא זזים, אני לא יודע למה.

גלעד קריב: אתה אומר שהממשלה לא מעניינת, אני חושב הממשלה זה בדיוק הדיון פה.

מיכאל ביטון: התכוונתי בציניות שבגלל שאם אתה ממשלה, אתה לא רוצה לחסוך חשמל, החשמל זורם בכפות ידיך.

גלעד קריב: הדבר הזה חוסך הרבה כסף לבתי החולים.

גלעד קריב: אנחנו רואים את בית החולים הדסה עין כרם שמחובר לגז טבעי.

גלעד קריב: הם מאושרים מהגז הטבעי, חוסכים המון כסף, חוסכים לדעתי כמיליון עד שני מיליון שקלים בשנה, זה הרבה כסף.

גלעד קריב: לגבי בית חולים גליל מערבי, הרשויות החליטו שאנחנו לא יכולים להקים את הקו אלא בהשתלבות - - -

מיכאל ביטון: אלה בתי חולים ממשלתיים.

גלעד קריב: כולם ממשלתיים, הפרטיים מתקדמים.

מיכאל ביטון: אז אנחנו נצטרך תשובות ממנכ"ל משרד הבריאות איפה הדברים עומדים.

גלעד קריב: הרשות החליטה שאת החיבור לבית חולים גליל מערבי נעשה אך ורק תוך השתלבות בתת"ל 90 של מקורות.

גלעד קריב: בשבילנו זה אסון, זה עיכוב אדיר.

גלעד קריב: במקורות המכרז מתעכב כבר שנה וחצי, יש לנו תוכנית עבודה מאושרת.

מיכאל ביטון: אתם יודעים להניח את הקו גם בלי מקורות?

גלעד קריב: אני מוכן להניח את הקו בלי מקורות, לא מרשים לי.

גלעד קריב: הרשויות לא מרשות לי.

מיכאל ביטון: למה אנחנו לא מאפשרים לשים את הקו הזה בלי מקורות?

מיכאל ביטון: למה לחכות שנתיים?

משה גראזי: ועדת הרישוי זה של מנהל התכנון, אבל בכל מקרה, בכל פרויקט תשתיתי של תחבורה לא פותחים פעמים, זו העמדה של ועדות הרישוי.

מיכאל ביטון: אבל למה לעכב?

מיכאל ביטון: אז תפתח פעם אחת, אבל מיידית.

גלעד קריב: אני רק אוסיף ברשות היושב-ראש, שהמכרז הזה, הודיעו על הביטול שלו, אז אנחנו צפויים לעוד עיכוב משמעותי בחיבור בית חולים גליל מערבי.

גלעד קריב: לגבי בית חולים רמב"ם, אנחנו לא מצליחים וגם רשות הגז לא מצליחה לעזור לנו, אני לא יודע אם היא מנסה, אבל לגבי בית חולים רמב"ם הגשנו את כל המסמכים לוועדה לפני חודשים ארוכים, לא קבלנו שום התייחסות.

מיכאל ביטון: לאיזו ועדה?

גלעד קריב: ועדה מקומית בחיפה.

גלעד קריב: הייתה כתבה הבוקר שמנהל התכנון רוצה לסגור את הוועדה המקומית הזו מסיבות שהיא לא מתנהלת, אני יכול להבין את זה, אנחנו חיים את זה יום יום.

מיכאל ביטון: יש נציגים ממנהל התכנון?

זינאידה פרפליצין: שמי זינה פרפליצין מהאגף לתכנון הארצי מנהל התכנון.

מיכאל ביטון: איך אנחנו עוזרים פה בחסמי התכנון?

מיכאל ביטון: למשל בנהריה, או שיפתחו את הקו של מקורות השנה ויקדימו את תוכנית העבודה או שיתנו להם לשים גז, מה, הם יחכו למקורות?

זינאידה פרפליצין: קווי חלוקה של גז טבעי מוסדרים מבחינה תכנונית בתוכניות עבודה לרשת חלוקה שמקודמות לפי חוק משק הגז הטבעי.

זינאידה פרפליצין: החוק קובע לוחות זמנים מאוד דרקוניים.

זינאידה פרפליצין: זה עניין של חודשים בודדים כדי לאשר את התוכנית.

זינאידה פרפליצין: כל פרק זה 90 יום, פרקי זמן של אישור, לא של תכנון.

זינאידה פרפליצין: כדי לעבור את שלבי התכנון בצורה חלקה צריך לראות איך לא נכנסים לקונפליקטים.

זינאידה פרפליצין: מדינת ישראל קטנה וצפופה ויש תחרות על כל פיסת קרקע.

זינאידה פרפליצין: יש גם תפיסה של שילוב תשתיות.

זינאידה פרפליצין: אנחנו לא רוצים לבזבז את הקרקע אלא רוצים להצמיד את התשתיות, תשתיות הנדסיות לתשתיות תחבורה.

זינאידה פרפליצין: נכון שזה יוצר מורכבות, אנחנו לא רוצים שתשתיות הנדסיות יעברו לנו בשמורות טבע למשל.

מיכאל ביטון: איך אנחנו פותרים בעיות תכנון?

מיכאל ביטון: אני מבין שעשיתם מסלול מקוצר ופשוט למקומות שקרובים לקו.

מיכאל ביטון: למה לא להרחיב את הטווח ולהקל גם על כאלה שרחוקים מהקו?

מיכאל ביטון: לעשות להם תהליך רישום מהיר.

זינאידה פרפליצין: יש כל הזמן שיפורים.

זינאידה פרפליצין: משה דיבר על זה, כל הזמן משפצים את חוק משק הגז הטבעי ומנסים להקל.

זינאידה פרפליצין: בתקופה האחרונה גובשה הצעת חוק לתיקון חוק משק הגז הטבעי כדי לאפשר חיבור מפעלים שנמצאים בקרבה רבה לרשת מאושרת.

זינאידה פרפליצין: התיקון הזה עבר בוועדת השרים והוא צפוי להגיע לדיונים בוועדת הכלכלה בתקופה הקרובה.

זינאידה פרפליצין: אני רוצה להגיד שזה לא שמישהו פה מתרשל ולא מאשר.

זינאידה פרפליצין: מדובר בסוגיות תכנוניות מורכבות.

זינאידה פרפליצין: במקרה של בית חולים רמב"ם, התעדכנתי מרשות הרישוי במחוז חיפה, אני יודעת שיש להם ביום ראשון הקרוב ישיבה נוספת בנושא הזה כדי לאתר את תא השטח למיקום הנכון של תחנה להפחתת לחץ.

זינאידה פרפליצין: ישיבה בדרגים גבוהים עם העירייה ועם יושב-ראש הוועדה המחוזית.

זינאידה פרפליצין: מנסים למצוא פתרון.

זינאידה פרפליצין: נכון שעיריית חיפה לא מסכימה לחלופות שהוצאו לה - - -

מיכאל ביטון: את תהיי הכתובת שלי לעזור להם להסיר חסמים תכנוניים?

זינאידה פרפליצין: מוסדות התכנון הם סוברניים.

זינאידה פרפליצין: אף אחד לא יכול לכפות עליהם להחליט החלטה תכנונית.

זינאידה פרפליצין: אני יכולה לגשר.

זינאידה פרפליצין: אגב, אני עכשיו מגיעה מהישיבה הזאת ואני מתווכת ומבהירה על מה דובר, מה הכשלים שעלו.

מיכאל ביטון: משה, היה רעיון שחברות שלא יעשו את תפקידם תהיה אכיפה נגדן.

מיכאל ביטון: נאמר גם שההולכה הייתה אפקטיבית ומהירה באמצעות חברה ממשלתית והחלוקה פחות אפקטיבית ופחות מהירה באמצעות חברות פרטיות, אז עלה רעיון שאולי יהיו מצבים שחברות ממשלתיות יעשו גם חלוקה?

מיכאל ביטון: מה מצב הרעיון הזה שעלה?

משה גראזי: דברת על נושא האכיפה, בשל האיחודים של חברות החלוקה, לפי לוחות הזמנים שמחויבים אליהם ברישיון הוצאנו מכתבי שימוע לפני חילוט ערבות.

משה גראזי: כמובן שזה תהליך שאנחנו צריכים לנהל מול החברות, נתנו להם את הזמן להגיש את העמדה שלהם, אנחנו נבחן בנפש חפצה ונתייחס לבקשות.

משה גראזי: אני רק אציין שזה לראשונה שהרשות פעלה במישור הזה.

משה גראזי: הנושא השני, לאפשר את הכניסה של נתגז למקטע של החלוקה, תיקון החקיקה קיים, העברנו הצעה לאוצר לקבוע את העקרונות שנתגז תוכל להיכנס במקום שחברה לא ממלאת את תפקידה.

משה גראזי: אני מניח שבימים הקרובים נקבל התייחסות, הם גם נמצאים פה.

משה גראזי: ברגע שנקבל נתרגם את לחקיקה ונעבור את הפרוצדורה של ועדת שרים וכו'.

מיכאל ביטון: נמצא פה נציג האוצר?

הלאל חלאילה: הלאל חלילה, רפרנט אנרגיה באגף.

מיכאל ביטון: אתם רואים באוצר באופן עקבי שהרעיון להפריט את המרכיב של החלוקה על ידי חברות פרטיות פזורות ברחבי הארץ לא יצר שירות שווה ואפקטיבי ויצר עיוותים.

מיכאל ביטון: המשק משלם מחיר יקר על העובדה שאנחנו לא מנצלים את הגז הטבעי הזמין עבורנו.

מיכאל ביטון: האם אתם הולכים לדחוף אפשרויות של כשל שוק שבו חברה פרטית לא עושה את תפקידה, תיכנס חברה ממשלתית ותבצע את זה?

הלאל חלאילה: בהמשך למה שאמר יושב-ראש רשות הגז, אנחנו עובדים על לייצר תשתית חוקית שתאפשר כניסת נתגז לחלוקה.

הלאל חלאילה: אנחנו עובדים יחד על ההצעה הזו בנוסף לכל הכלים שהזכיר.

הלאל חלאילה: אני לא רוצה להרחיב, מן הסתם בהיבט התקציבי ומענקים ואנחנו מקדמים את זה יחד אתם.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: משה שפיצר, מנכ"ל גז טבעי.

משה גראזי: אני מבקש לסיים עוד כמה משפטים.

משה גראזי: רק עוד מילה על משרד הביטחון.

משה גראזי: היה לנו שיח מתמשך עם משרד הביטחון, אנחנו שמחים לבשר שהם גם נכנסו לפרויקט של הגז הטבעי ויש שמונה בסיסים שמתוכננים לחיבור.

מיכאל ביטון: יש היום בסיס עם גז טבעי?

משה גראזי: נבטים ואורים.

מיכאל ביטון: אז תכלס אין.

מיכאל ביטון: גם בצבא חשמל מוצר בלתי מוגבל.

קריאה: זה לא מדויק ואשמח להתייחס לזה.

מיכאל ביטון: אני יודע שזה לא מדויק.

מיכאל ביטון: עכשיו שמונה בסיסים נכנסים להליך ואני מקווה שנראה בסיס ראשון שצורך גז טבעי בשנה הקרובה.

מיכאל ביטון: משה שפיצר בבקשה.

משה שפיצר: נגב גז וגז טבעי דרום פועלות במרץ לחבר את רשת החלוקה.

משה שפיצר: הופתענו לקבל הודעת חילוט לדרום לפני מספר ימים, שלא בדין ולא בצדק.

מיכאל ביטון: חילוט בפועל או אזהרה?

משה שפיצר: אזהרה, אבל אזהרה על מפעלים ש-14 מתוכם כבר חוברו, חלקם ב-2018, יש מפעלים שגם נסגרו, רשימה שאני לא יודע איך היא נוצרה אבל נדון בזה בהזדמנות אחרת ובמקום אחר, אין לי כוונה להלאות את הוועדה.

משה שפיצר: נראה לי שההודעה הזו נוצרה לטובת הישיבה הזו היום.

משה גראזי: זה פשוט לא נכון, לפחות תדייק.

משה גראזי: להגיד שאנחנו מוציאים הליך אכיפתי בגלל דיון בוועדה זה שקר.

מיכאל ביטון: ממשה עד משה לא קם כמשה.

מיכאל ביטון: שניכם משה, לעצור את הפינג פונג ואת ההקנטות, תשמרו אותם למקום אחר.

מיכאל ביטון: אני יודע שנגב גז טבעי עשתה עבודה, כי עשיתי גז טבעי בירוחם במפעלים כבר לפני 7,8 שנים, מקום נידח כל כך קיבל גז טבעי ולוד עדיין לא מקבלים גז טבעי, אז אני יודע שלא תמיד נטיל את כל הבוץ.

מיכאל ביטון: כל חברה וכל מקרה לגופו.

מיכאל ביטון: חברה שעבדה, עבדה וחברה שלא עבדה, תשלם את המחיר.

מיכאל ביטון: אני מבקש לדבר ישר ולעניין, בלי הקנטות.

משה שפיצר: נגב גז השקיעה 282 מיליון שקל על בסיס רישיון של 80 מיליון, שהייתה אמורה להיות עד 2034.

משה שפיצר: גז דרום השקיעה 113 מיליון שקל על חובת השקעה של 106 מיליון שקל עד 2037.

משה שפיצר: כלומר כבר השקענו מעבר לרישיון שלנו בערך פי 2.5 ועדיין יש לנו חילוטים.

מיכאל ביטון: אין לך חילוטים, יש לך התרעה.

מיכאל ביטון: זה לא אומר שחילטו לך.

מיכאל ביטון: לא אהבת את המכתב, אבל לא חילטו לך.

מיכאל ביטון: הזהירו שעלולים לחלט לחברות פרטיות אבל אני יודע שבחלק הירוחמי שלכם פעלתם לעילא ועילא וגם בחלק הדימונאי ובעוד מקומות.

משה גראזי: המדינה לא רק נותנת תקציב, גם מהסכומים שהיו שם היה קרוב ל-180 מיליון שקל של המדינה.

משה גראזי: נכון להציג את התמונה המלאה כמו שהיא למען הדיוק.

משה שפיצר: לא התערבתי בדבריך פעם אחת.

משה גראזי: לא אתערב יותר.

משה שפיצר: צנרת פעילה- 450 לכאורה מתוך ה-574.

משה שפיצר: בשלבי תכנון והקמה - מעל 32 ק"מ.

משה שפיצר: צרכנים תעשייתיים מחוברים לרשת אצלנו 81, מתוכם 15 לא צורכים או התנתקו.

משה שפיצר: כלומר 20% מהצרכנים שמחוברים לרשת החלוקה של נגב גז בפועל לא משתמשים במערכת.

משה שפיצר: זו כמות שלא ניתנת לגישור.

גבריאל שמעון ביטון: חלק מהחברות לא קיים.

משה שפיצר: חלק לא קיים אבל חלק פשוט לא משתמש במערכת או שלא גמר הסבה.

משה שפיצר: מתן אישורי תכנון - לפי דין, פרק זמן לאישורי תכנון זה 30 יום, בפועל זה 250 יום, רק של רשות הגז.

משה גראזי: זה לא נכון.

משה שפיצר: מתן אישור הפעלה על ידי רשות הגז בממוצע אצלנו 54 ימים, בדוק מספרית מתאריך הגשה לתאריך קבלה.

משה שפיצר: סך הכול רישוי ברשות הגז הטבעי 304 ימים, עובדתית.

משה שפיצר: אז איך נעמוד בלוחות זמנים כשהם לא עומדים?

מיכאל ביטון: מרגע שהוגשה הבקשה?

משה שפיצר: כן.

משה שפיצר: פעם אחת 250 יום להיתר תכנון ועוד 54 יום להיתר הגזה.

משה שפיצר: בפועל החוק אחר.

משה שפיצר: הליכי תיאום תשתיות מול חברות ממשלתיות, על סמך אקסל עם תאריכים - זמן לתיאום תשתיות מול חברות ממשלתיות 30 יום, זמן בפועל 200 יום.

משה שפיצר: ה-200 יום האלה מתחילים בפועל אחרי שיש לנו תוכנית עבודה מאושרת כי הם לא סופרים אותנו ממטר.

משה שפיצר: הקמת תשתית הפיזית - 90 יום.

משה שפיצר: זאת המציאות האמיתית.

משה שפיצר: אז מי שעוצר את רשת החלוקה זו המדינה ולא חברות החלוקה הפרטיות.

משה שפיצר: הליכי חקיקה פשוטים, לאכוף לוחות זמנים על רשויות וגופים ממשלתיים קודם כל.

משה שפיצר: כשבאים לפה ומדברים על חילוטים ומענקים, אנחנו, אדוני היושב-ראש, לא הצטרפנו להסדרה האחרונה כי לא ראינו בה יתרון למשק ולא יתרון לנו, אפילו הפסד, לכן כנראה שחלק מהכסף חזר לאוצר, אני לא יודע מה עשו אתו אבל אנחנו לא השתמשנו בחלקנו ואני מצטער שהשתמשנו בחלקים קודמים כי זו הייתה טעות.

משה שפיצר: תוכנית עבודה מאושרת צריכה להוות כניסה מיידית לעבודה.

משה שפיצר: היום תוכנית עבודה מאושרת, כפי שאמרה הגברת ממנהל התכנון, זה רק האישור להתחיל את תיאום החפירות עם הגופים הממשלתיים.

משה שפיצר: זו רק ההתחלה, זה לא הסוף.

זינאידה פרפליצין: - - -

משה שפיצר: לא מבחינתך, זה לא קשור אליך, אני לא אומר שזה קשור אליך.

מיכאל ביטון: אתה מעיר הערות ויש לך ביקורת כלפי הרגולטורים וגופים ציבוריים, זה בסדר, אבל תעשה את זה מכובד ורגוע, זה ישמע בכל מקרה.

משה שפיצר: אני נסער.

מיכאל ביטון: מאיזו סיבה אתה נסער?

משה שפיצר: אני נסער כי מי שעוצר בפועל את קידום הרשת זו מדינת ישראל, על כל היבטיה.

מיכאל ביטון: וכל החברות הפרטיות מושלמות?

משה שפיצר: אני מדבר בשם נגב דרום.

מיכאל ביטון: אז אתה יכול להעיד רק על עצמך, לא על כל החברות.

מיכאל ביטון: יכול להיות שאתה בסדר ואחרות פחות.

דוד שמש: האמירה הזו צורמת.

מיכאל ביטון: תכף יחליף אותי חבר הכנסת רון כץ ותהיה לך הזדמנות להשיב.

משה שפיצר: הציגו עכשיו הסדרה מסוימת, לחבר את משרד הביטחון, לחבר גופים שצורכים בקוגנרציה.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת אבוטבול, אם היית חבר בוועדת הכלכלה היית יכול להחליף אותי, אבל אתה לא מצהיר חברות.

מיכאל ביטון: עוד מעט הכנסת נגמרת ולא נכנסתם לוועדות.

מיכאל ביטון: תכנסו לוועדות בשביל הרקורד.

משה אבוטבול: ההסתברות היותר גדולה שאתה תצטרף אלינו מאשר אנחנו נצטרף אליך.

משה שפיצר: אני ממשיך, כאשר קובעים שמשרדי ממשלה משרד הביטחון ואולי גם משרד הבריאות יתחברו לרשת ואחר כך רשות אחרת במשרד האנרגיה קובעת שהמערכת הזו תעבוד 1,500 שעות בשנה במקום 8,760 כמו שהיא צריכה לעבוד, אבל התעריף נשאר של ה-8,760, זאת אומרת שהמערכת תעבוד 15%-20% מהזמן שלה באותו תעריף.

משה שפיצר: משמע הפסד כלכלי טהור.

משה שפיצר: כל ההסדרות לא לוקחות בחשבון את כל מכלול העניינים ואנחנו מצפים מרשות הגז הטבעי וממשרד האנרגיה שיפעל לשנות את נושא לוחות הזמנים בתיאומים ובתשתיות ושיפעל להתאים את התעריפים למטרות הספציפיות.

משה שפיצר: תודה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

מיכאל ביטון: אילן טיומקין, מנכ"ל סופר NG בבקשה.

אילן טיומקין: שלום, שמי אילן טיומקין, מנכ"ל סופר NG, יש לנו שני רישיונות, חדרה והעמקים והמרכז.

אילן טיומקין: הרישיונות שלנו ניתנו במרכז עד שנת 2034 ובחדרה ובעמקים עד שנת 2038.

אילן טיומקין: נכון להיום השקענו 200 מיליון שקל הון עצמי ללא שום מימון חיצוני, מעבר לאותם תמריצים שהמדינה נתנה, שהועמדו כהלוואות ויוחזרו למדינה בתום תקופת הרישיון.

אילן טיומקין: כרגע אנחנו מפעילים 120 ק"מ צנרת.

אילן טיומקין: יש תוכנית עבודה מאושרת מול רשות הגז ובהחלטות דירקטוריון אצלנו לעוד 130 ק"מ נוספים בשלושת השנים הבאות.

אילן טיומקין: אני מצטרף למה שאמר משה שפיצר לגבי החסמים, אני אעבור עליהם בקצרה: החסמים הגדולים ביותר הם גופי התשתית הממשלתיים.

אילן טיומקין: אם זה נת"י, נת"ע ומקורות ותש"ן ורכבת.

אילן טיומקין: אנחנו עומדים מולם בין 6 ל-12 חודשים עיכובים בלתאם אתם את מתן ההיתרים לעבודה.

אילן טיומקין: אני נתקל היום בששה חודשים עיכובים מול רכבת ותש"ן לכיוון נתב"ג, שאמור להיות עד סוף יוני וכרגע אני רואה שזה נדחה לסוף יולי.

אילן טיומקין: נתב"ג זה גוף מאוד ממשלתי במדינת ישראל מבחינת צריכת הגז שלו.

אילן טיומקין: יש לנו 32 לקוחות, מתוכם - - - רק 28.

אילן טיומקין: שניים מאוד משמעותיים שהוצאנו עליהם עשרות רבות של מיליוני שקלים, אחד זה פליציה שנסגר במהלך הקורונה והשני זה נשר שנחשב למפעל המזהם הכי גדול במדינת ישראל, שצורך כ-15% מההתחייבות שלו.

אילן טיומקין: הושקעו להגיע אליו קרוב ל-100 מיליון שקל.

אילן טיומקין: אף אחד לא אוכף עליו את הנושא של השימוש בגז טבעי, הם צורכים היום בין 20 ל-30 מיליון - - -

מיכאל ביטון: מי צריך לאכוף את זה?

אילן טיומקין: המשרד להגנת הסביבה.

מיכאל ביטון: יש נציג של המשרד להגנת הסביבה?

גיא לסט: שמי גיא לסט, מנהל תחום צמצום זיהום אוויר מתעשייה.

מיכאל ביטון: יש לך סמכות בחוק לאכוף על מפעל שהגז יגיע אליו והוא לא משתמש בו או משתמש חלקית?

גיא לסט: הרגולציה שלנו נוגעת לצמצום הפליטות לאוויר.

גיא לסט: ככל שמפעל עומד במגבלות שלו, בנשר הסיטואציה מעט מורכבת כי גם - - - הדלקים שלו, אנחנו לא מוסיפים דרישה נוספת למעבר לדלקים.

מיכאל ביטון: אז תיאורטית הוא יכול להישאר עם הצריכה החלקית הזו למרות שהשקיעו כל כך הרבה כדי להגיע אליו בהמלצת המדינה?

גיא לסט: צריכת הדלקים של נשר היא גם של דלקים חלופיים, פסולת ועוד דלקים.

גיא לסט: זה מצב ייחודי ולא בדיוק כמו שאר התעשייה.

מיכאל ביטון: הבנתי שחלק מהתלות בחיבורים ורגולציה של חיבורי גז תלויה בכם.

מיכאל ביטון: יש מצבים שאתם יכולים להאיץ את החלק שלכם בדבר?

גיא לסט: אני לא מכיר מגבלות כאלה, ככל שזה קיים ויעלה.

מיכאל ביטון: זה עלה בדיון הקודם.

מיכאל ביטון: משה, יש דברים שהמשרד לאיכות הסביבה יכול לעזור?

משה גראזי: נשמח לתמיכה שלהם בהקמה של מפעלי הקוגנרציה, שזה יכול מאוד לחזק את הרשת ואת האיתנות הפיננסית של החברות.

משה גראזי: בהסדרה שיצאה פעלנו מול חברת נגה מנהל המערכת, יש מקומות שיש אישורים.

משה גראזי: בוועדות המקומיות הרבה פעמים הנציג של הגנת הסביבה מרים קשיים גם במתקנים קטנים.

משה גראזי: שם אנחנו חושבים שזה יכול מאוד לסייע.

משה גראזי: הוצאנו מכתבים לכ-200 גופי תכנון, תמיכה של המשרד להגנת הסביבה ללא ספק תאיץ את הרשת.

מיכאל ביטון: נציג המשרד לאיכות הסביבה, הבנת על מה הוא מדבר?

גיא לסט: בנוגע לנושא הזה אני יכול לבקש שנציג אחר של המשרד ירחיב.

יצחק קדם: שלום, יצחק קדם, מרכז בכיר נגב ושינוי אקלים במשרד.

יצחק קדם: העניין של תחנות גנרציה קטנות בגז הוא עניין פחות פשוט מאשר השימושים התעשייתיים הקלאסיים.

יצחק קדם: יש מקומות שיש התנגשות בין התועלת לניהול משק האנרגיה לבין התועלות הסביבתיות.

יצחק קדם: אם אנחנו מחליפים צריכת חשמל שמגיעה ישירות מהרשת אז היעילות של מתקני מיקרו גנרציה, מתקני ייצור קטנים היא מאוד נמוכה.

יצחק קדם: זה אומר שיש לנו הרבה יותר זיהום אוויר על כל קוט"ש חשמל מיוצר, לרוב מדובר בארובות יחסית נמוכות, לרוב מדובר במתקנים, פחות אמצעי טיפול בזיהום מאשר בתחנת הכוח.

יצחק קדם: לכן אנחנו נכנסים לדקויות בכל מה שקשור לייצור קטן.

יצחק קדם: יש מקומות שמדובר בקו-גנרציה, שאנחנו מייצרים גם חום וגם חשמל, מגיעים לנתוני יעילות מאוד גבוהים, בזה המשרד תומך.

יצחק קדם: יש ניסיון מצד המשרד לקבוע נהלים יותר אחודים למחוזות השונים ולוועדות המחוזיות.

יצחק קדם: יש תהליך שאנחנו מודעים אליו ועובדים על זה.

מיכאל ביטון: מתי יהיו נהלים כאלה?

יצחק קדם: זה תהליך שנמצא בשלבים מתקדמים.

מיכאל ביטון: מתי יהיה?

יצחק קדם: אמור להיות בחודשים הקרובים, אני לא יודע להגיד תאריך.

מיכאל ביטון: אני מבקש שתהדקו את הקשר עם רשות הגז ותסייעו בתחום שלכם לקצר זמנים ותהליכים.

מיכאל ביטון: לא על חשבון איכות הסביבה אבל ביעילות ובשוויוניות, במיוחד אם ההרגשה שיש פערים בין אזורים בארץ, זה לא הגון כלפי הלקוח.

מיכאל ביטון: צריך לתת לכולם שירות ממשלתי שווה ולא שונה בהתאם לאזור מגורים.

מיכאל ביטון: תודה לך.

אילן טיומקין: כמה משפטים לסיום, אנחנו מבקשים להביא לתשומת לב הוועדה שלקוחות מצהירים על כוונתם לצרוך איקס ובפועל צורכים בין 60% ל-70% מאותה הצהרה.

אילן טיומקין: רשות הגז מחייבת אותנו להעמיד על כל איקס שמצהיר הלקוח, 150% קיבולת.

אילן טיומקין: זאת אומרת שבפועל יש בקושי 40% ניצול של המערכת.

אילן טיומקין: אם אפשר היה לעבוד אחרת, אם אפשר היה לשנות את כל הנהלים האלה, אם אפשר היה לקנוס את הלקוחות שמצהירים שיצרכו איקס וצורכים רק 60% מתוך ההצהרה, אני חושבת שמצבנו, לפחות מבחינה כלכלית, היה הרבה יותר טוב והיה הרבה יותר כדאי לחבר.

אילן טיומקין: שקף אחרון, כך תראה סופר NG על שני הזיכיונות שלה בשנת 2024.

אילן טיומקין: אנחנו מכפילים לכיוון ה-300 מיליון קוב.

אילן טיומקין: כמובן שאם נשר תצטרך, נעבור את ה-500 מיליון.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת רון כץ יחליף אותי ויסכם את הדיון.

מיכאל ביטון: נעשה דיון מעקב נוסף בעוד 4-6 חודשים.

מיכאל ביטון: המדדים של הדיון יהיו כמה בסיסים התחברו, כמה בתי חולים התחברו וכמה מפעלים התחברו.

מיכאל ביטון: כל השאר אלה אגדות וסיפורים.

מיכאל ביטון: מה יכול הרגולטור, רשות הגז ונציגי הממשלה האחרים, משרד הבריאות, משרד הביטחון שנמצאים פה כדי לסייע, להטיל את כובד משקלם.

מיכאל ביטון: שגופים ממשלתיים, צרכני אנרגיה מוגברת יתאמצו לצרוך את הגז מצד אחד וגופים ממשלתיים שאמונים על ליבת התכנון והסרת חסמים תכנוניים וסטטוטוריים כמו מנהל התכנון, המשרד לאיכות הסביבה, יירתמו למאמץ הלאומי כדי להגיע להישגים של חיבורים.

מיכאל ביטון: הזמן הזה שעובר הוא שזמן יקר לכלכלה, הוא זמן יקר למפעלים, הוא הפסד אדיר.

מיכאל ביטון: זה מונע מהם להיות בפריון גבוה ולחסוך הוצאות אנרגיה כדי להיות תחרותיים בשוק ותחרותיים מול עולם הייבוא והייצוא.

מיכאל ביטון: אנחנו נבדוק את כולם בדיון מעקב נוסף, בין 4 ל-6 חודשים, כשנחליט מה הזמן האפשרי כדי לראות תוצאות.

מיכאל ביטון: גבי ביטון, מנכ"ל קויס טכנולוגיות, בבקשה.

גבריאל שמעון ביטון: שלום, שמי גבי ביטון, יושב-ראש ועדת האנרגיה של התאחדות התעשיינים.

גבריאל שמעון ביטון: אנחנו יושבים פה ושומעים את רשגז ורגולטורים אחרים, חברות החלוקה רבים ביניהם ואנחנו התעשיינים מפסידים כי אנחנו נופלים בין הכיסאות.

גבריאל שמעון ביטון: התעשייה מוציאה ששה מיליארד שקל בשנה על ייצור חשמל ואנרגיה, יש מפעלים שלנו ש-40%-45% מההוצאות שלהם הם על אנרגיה.

גבריאל שמעון ביטון: לכן חשוב לנו שגז טבעי יחובר למפעלים שלנו בכל הארץ.

גבריאל שמעון ביטון: זה מוריד לנו עלויות ומאפשר לנו לייצר בצורה נכונה יותר וזולה יותר, מאפשר לנו לתחר והדבר הכי חשוב זה הפחתת הפליטות.

גבריאל שמעון ביטון: סולר, גפ"מ ומזוט שונים מגז טבעי שהוא יחסית נקי וטוב.

גבריאל שמעון ביטון: לכן אנחנו, התעשיינים, נופלים בין הכיסאות ומפסידים פה.

גבריאל שמעון ביטון: נוצרה בעיה כמו ששמענו פה שמתחברים או לא מתחברים, יש חוסר אמון מלא בתעשייה של התעשיינים בנושא החיבור לגז.

גבריאל שמעון ביטון: אנחנו לא מחפשים את מי להאשים, לא באתי כדי להרוג את השומר אלא לאכול ענבים.

גבריאל שמעון ביטון: אני צריך שהתעשייה תתחבר לגז וכל המריבות האלה לא עוזרות לנו.

גבריאל שמעון ביטון: יש זיכיון, יש 24 חודש בזיכיון, ואז זה יוצר 30 ו-36 חודשים וכו', אז יש חברות שאומרות למה להיכנס לתהליך הזה, תעזבו אותי, בינתיים מרשים לי להשתמש בדלקים המזהמים, אני אמשיך להשתמש בהם.

גבריאל שמעון ביטון: לכן חוסר האמון הזה פוגע קשה מאוד.

גבריאל שמעון ביטון: יש זיכיון לחברות החלוקה, יש חברות שעומדות יפה בזיכיון, יש כאלה שפחות ואולי יש סיבות לכך, גאוגרפיות או אחרות, אותנו זה לא מעניין, בשבילנו אלה תירוצים.

גבריאל שמעון ביטון: אנחנו אומרים: אם הזכיין לא מסוגל באזור מסוים, שזה יעבור למישהו אחר.

גבריאל שמעון ביטון: אם הוא לא מסוגל באזור כלשהו מכל סיבה שהיא, להתראות ושמישהו אחר יעשה את זה.

גבריאל שמעון ביטון: או שרשגז תכניס את היד לכיס, אגב, הם הכניסו בעבר ומאות מיליונים הם שמו עד היום ותוסיף עוד.

גבריאל שמעון ביטון: עשינו חישוב עם קוסטה לפני שנתיים והתברר שחסרים 900 מיליון שקל כדי שהפרישה תהיה רגילה ונכונה.

גבריאל שמעון ביטון: הפעימה השלישית הורידה את זה ל-600 או 500 לפי קוסטה, איש שלכם עשה את החישוב ולא אנחנו.

גבריאל שמעון ביטון: לכן או שחברות החלוקה מתעשתות ועושות עבודה יותר טובה, או שלוקחים להם את החלק שהם לא מצליחים או שילוב של הכול בתוספת של השקעה ומענקים, אחרת לא נתקדם.

רון כץ: תודה.

רון כץ: אלעד נצר מהתאחדות התעשיינים, בבקשה.

אלעד נצר: אני אמשיך את הקו שגבי דיבר עליו ואחדד שתי נקודות חשובות.

אלעד נצר: התעשייה רוצה להתחבר לגז טבעי.

אלעד נצר: גז טבעי מפחית לנו עלויות של מזוט ושל גפ"מ ובסוף זה טוב לכל אזרחי מדינת ישראל כי זה מפחית את עלויות הייצוא.

אלעד נצר: אבל יש לנו בעיה רצינית של אמון.

אלעד נצר: בשנת 2015 עברה החלטה 352 של הממשלה שקבעה שבשנת 2020 יהיו 450 מפעלים מחוברים לרשת החלוקה של הגז הטבעי.

אלעד נצר: בפועל אנחנו אפילו לא עומדים על מחצית מהמספר הזה.

אלעד נצר: התעשיינים מיואשים, הם רואים את חברים שלהם שחתמו על הסכם ולא מקבלים את הגז הטבעי.

רון כץ: למה זה קורה?

אלעד נצר: כלכליות.

אלעד נצר: שרי פיקיניג.

אלעד נצר: חברות החלוקה באות ומקבלות זיכיון.

אלעד נצר: אתה אמור לחבר מפעלים שכלכליים לך וגם כאלה שלא, פלוס ומינוס אתה נשאר ברווח.

רון כץ: אתם חושבים שאין מספיק רגולציה על החברות?

אלעד נצר: הם בוחרים איזה חברות כדאיות להם.

אלעד נצר: 24 חודשים לא חיברת את המפעל, תחזיר את הרישיון שלך, שגורם אחר יחבר אותו.

אלעד נצר: חוסר האמון הזה לא אפשרי.

אלעד נצר: ניגשת למכרז מסוים, תעמוד בתנאי המכרז.

אלעד נצר: אם אתה לא עומד בתנאים, תחזיר את הרישיון שלך.

רון כץ: ברור.

רון כץ: תודה.

רון כץ: רונן שריקי נמצא בזום?

רון כץ: עד שנתחבר אליו, אמיר פוסטר, מנכ"ל איגוד הגז הטבעי, בבקשה.

אמיר פוסטר: אני רוצה לומר בפתח הדברים שקצת מאכזב אותי לעשות מאמץ, להגיע מתל אביב ולדבר פה כשאין אף חבר כנסת שנוכח בדיון.

רון כץ: אני מציע לא לתת ציונים לחברי הכנסת, הם יכולים לראות מרחוק, יכולים להקשיב ובסופו של דבר הוועדה מקבלת החלטות, לא משנה אם יושבים פה חברי כנסת או לא.

אמיר פוסטר: אמרתי את זה בתור אזרח ישראלי.

רון כץ: זה בלי קשר שהאופוזיציה לא מגיעה לוועדות, אבל חיים עם זה.

אמיר פוסטר: לגבי השאלה ששאלת מקודם את ידידי אלעד למה זה לא עובד.

אמיר פוסטר: אני בדיונים האלה כבר עשר שנים.

אמיר פוסטר: כל פעם אותה שאלה, כל פעם מאבקים אם אלה יותר בסדר ואלה פחות בסדר ובסופו של דבר הדברים לא מתקדמים כמו שצריך.

רון כץ: מה המסקנה שלך?

אמיר פוסטר: שזה פשוט לא עובד בצורה הזו.

רון כץ: למה?

אמיר פוסטר: אני לא יודע להגיד למה.

אמיר פוסטר: זה הרבה דברים יחד.

אמיר פוסטר: אף אחד לא ידע להגיד לך בדיוק למה.

אמיר פוסטר: עשר שנים אף אחד לא יודע להסביר.

אמיר פוסטר: זה כל כך רחב ויש הרבה פרמטרים.

אמיר פוסטר: קודם כל אני שמח שיש פה דיון על הסרת חסמים, אנחנו בחברות הגז רוצים שיהיו כמה שפחות חסמים ואנחנו רוצים למכור כמה שיותר גז.

אמיר פוסטר: אנחנו מבקשים להזהיר ממקומות שבהם כשמסירים חסם אחד מייצרים חסם אחר.

אמיר פוסטר: יש חברה בשם נתגז שהיא אחת החברות הכי רווחיות במשק.

אמיר פוסטר: אין חברה ממשלתית שיש לה 52% רווח תפעולי.

אמיר פוסטר: היא צוברת וצוברת כספים שבסופו של דבר כל הלקוחות הפרטיים, הלקוחות שצריכים לקבל הגז, לא מקבלים גז.

אמיר פוסטר: מה רוצים לעשות עכשיו ברשות הגז?

אמיר פוסטר: להוסיף תעריף מערכתי.

אמיר פוסטר: מדוע צריך תעריך מערכתי כשיש כל כך הרבה כספים אצל נתגז ואפשר להשתמש בהם?

אמיר פוסטר: זה נמצא שם.

רון כץ: זו שאלה טובה ונמצא אתנו ראש רשות הגז הטבעי שאני אשמח לשמוע את ההתייחסות שלו לגבי זה.

משה גראזי: אם צריך להרחיב, נרחיב.

משה גראזי: אנחנו בהליך שימוע, אני מניח שאמיר מכיר את זה.

משה גראזי: יצאנו לשימוע של הפחתת התעריף ב-17%, הכסף חוזר לצרכנים ככה שזה כסף שחוזר לצרכנים ככה שאני לא יודע על מה התלונה.

משה גראזי: לפחות המשקים הרגולטורים שאני מכיר, אני לא מכיר בהם הפחתה כזו של 17%, אולי תוכל לספר מתי היה ב-20 השנה האחרונות.

רון כץ: אתה שומע את הטענות של היושבים פה, מעניין אותי לשמוע את ההתייחסות שלך לזה.

משה גראזי: לגבי העניין של התעריף התייחסתי.

משה גראזי: לגבי תהליכי הרישוי, אני מניח ששפיצר מכיר את הטרמינולוגיה המקצועית מצוין, אנחנו לא מוסד תכנוני.

רון כץ: אני מבקש שתתייחס לעניין, אין הרבה פעמים שמבקשים יותר רגולציה.

משה גראזי: התייחסתי לזה, הצגנו את זה גם במצגת שלראשונה הוצאנו מכתבי שימוע בהקשר עמידת החברות במועדים שהם מחויבים לחבר את הצרכנים.

משה גראזי: אנחנו לא מנהלים תהליך שיפוטי, נקבל את העמדות של החברות ואז נוציא החלטה.

רון כץ: מתי אמורים לקבל את העמדות שלהם?

משה גראזי: נתנו שבועיים והייתה פניה לקבלת ארכה.

משה גראזי: בזמן הקרוב.

אמיר פוסטר: אני רוצה להציע הצעה בהמשך לדברים שאמרתי.

אמיר פוסטר: דברנו שיהיה דיון נוסף עוד כארבעה חודשים, אפשר לבחון את הדברים האלה, אפשר לדבר עם נתגז ולבדוק אתם.

אמיר פוסטר: זה פשוט לא הגיוני, יש פה דיסוננס עצום.

אמיר פוסטר: אם נעשה את זה נכון, עוד ארבעה חודשים אפשר לעשות דיון שיוקדש לצעדים לעידוד חיבור ושימוש בגז ואפשר לפתור את הנושא הזה, אחרת נגיע לפה שנה אחר שנה.

אמיר פוסטר: הדיון הזה משעמם אותי, אותו דיון בדיוק כל שנה.

רון כץ: אני מסכים אתך, אני מאוד מאמין בלהיות פרקטי.

רון כץ: אנחנו לא נקיים את אותו דיון שנה אחרי שנה, אתה תראה את ההבדל.

משה גראזי: גם הפחתה של מחיר הגז יכולה לסייע למפעלים להתחבר.

אמיר פוסטר: אתה מבין מה הוא עושה פה?

אמיר פוסטר: יש בישראל את מחירי הגז הזולים בעולם, תראה לי מקום אחד שהמחיר בו זול מישראל.

רון כץ: זה לא דו שיח, הוצאת את מה שעל לבך, אני מבין שהיית צריך להגיד את זה.

גבריאל שמעון ביטון: - - -

רון כץ: אי אפשר לנהל ככה שיח, נחזור לשיח מסודר כדי שנקבל החלטות נכונות.

אמיר פוסטר: אני קורא לכל אחד לאתגר אותנו על המחיר זה לא מפחיד אותנו.

רון כץ: אנחנו נדבר על זה, זה יהיה חלק מהסיכום שלנו.

רון כץ: גלעד שי, מנכ"ל מרימון בבקשה.

גלעד קריב: מרימון גז טבעי היא בעלת הרישיון באזור חיפה והגליל ורתם גז טבעי בעלת הרישיון באזור ירושלים ובית שמש.

גלעד קריב: אשמח שנציג התאחדות התעשיינים יספר איזה שרי פיקינג אנחנו עושים, ייתן לי דוגמה אחת, אני מאוד אשמח לשמוע.

גלעד קריב: אשמח לשמוע דוגמה על משהו אחד שיכולנו לעשות ואנחנו לא עושים.

גלעד קריב: אני רוצה לפזר את הערפל ואת הפייק ניוז שרץ פה, חברות החלוקה, לפחות שבבעלותנו עושות כל מה שאפשר כדי לחבר צרכנים.

גלעד קריב: כל מה שאפשר.

גלעד קריב: השקענו עד היום 350 מיליון שקל - - -

רון כץ: אז איך אתה מסביר את זה?

גלעד קריב: ההסבר מאוד פשוט, יש חסם אחד מרכזי שאתם צודקים ששנתיים מדברים עליו ולא עושים כלום ואלה המאבקים הבלתי פוסקים והמייגעים שלנו מול רשויות התכנון ומול החברות הממשלתיות שאנחנו צריכים לחצות אותן או לעבור בשטחן.

רון כץ: איזה חברות ממשלתיות?

גלעד קריב: ציין משה שפיצר מנכ"ל החברה את נת"י, את מקורות, את תש"ן, תאגידי הביוב.

גלעד קריב: אתה יודע מה זה לחצות תאגיד ביוב?

גלעד קריב: נסו לעשות את זה.

גלעד קריב: זה הסיפור וכל היתר פייק ניוז, שלא יספרו לכם סיפורים.

רון כץ: יש לך עכשיו בקשות שתקועות בקנה ותקועות רק בגלל בירוקרטיה של חברות ממשלתיות?

גלעד קריב: חד משמעית.

אלעד נצר: המנכ"ל הקודם של החברה, שדיברתי אתו בשיחות סגורות, אמר שהוא לא מגיע לחלק מהקווים בגלל חוסר כדאיות כלכלית.

אלעד נצר: אל תגיד לי שאני משקר כי אתה תבחן בחברה שלך את הדברים ותעשה את המתמטיקה ותראה שאתה לא מוכן להגיע, בניגוד להסכם שחתמתם עליו, לחלק מהתעשיינים שרוצים ולהתחבר תוך 24 חודשים.

אלעד נצר: אלה העבודות.

אלעד נצר: אז תעשו בדק בית.

אלעד נצר: יותר מזה, משה גראזי היה אתי בישיבה עם אחד המנכ"לים של חברת חלוקה אחרת שבאמצע הדיון בזום הוא אמר לאחת העובדות שלו, תחרטטי אותו, למה?

אלעד נצר: להמציא סיבות בירוקרטיות שלא מתחברים.

אלעד נצר: אלה העובדות, אתה יכול להציג את זה איך שאתה רוצה.

אלעד נצר: אתם לא מחברים קווים שלא כלכליים לכם ואתם עושים את המתמטיקה בניגוד להסכם שחתמתם עליהם ועושים שרי פיקינג רק למה שאתם רוצים לחבר.

משה גראזי: אתה רוצה שאני לא אקרא לזה שקר?

משה גראזי: אני אגיד שזה ההפך הגמור.

רון כץ: אנחנו לא ננהל דו שיח.

רון כץ: שמעתי אותך ואני מתחיל להבין את הסיפור.

גלעד קריב: אני מבקש לסיים.

גלעד קריב: ראיתם התקדמות מסוימת בחיבורים, אגב, אנחנו מ-23 הגענו ל-35 בחודשים האחרונים.

גלעד קריב: אנחנו רצים, יש לנו משקולות מאוד כבדות על הרגלים שזו הבירוקרטיה הישראלית ואף אחד לא עוזר לנו.

גלעד קריב: זה פרויקט לאומי ואנחנו רצים לבד.

גלעד קריב: עכשיו רוצים להוסיף לנו משקולת של חילוט ערבויות, אנחנו נמצא את עצמנו בחודשים הקרובים מתעסקים בהליכים משפטיים שהדבר האחרון שחשבתי ודמיינתי ברוחי הוא שאני צריך ללכת להליכים משפטיים נגד מדינת ישראל.

גלעד קריב: הייתי 15 שנה בנתגז, כל מה שאמרו פה על נתגז אני יכול לספר לך בדיוק מה ההבדלים, למה זה כל כך שונה ולא דומה וההשוואה בכלל לא נכונה.

רון כץ: נתגז הייתה צריכה להיכנס בחוק ההסדרים הקודם, זו טעות שהיא יצאה.

רון כץ: היינו יכולים להיות במקום אחר לגמרי ונדאג שזה ייכנס הפעם.

גלעד קריב: הצענו למדינה לתת לנתגז את רתם גז טבעי, את הזיכיון בירושלים, המדינה רוצה או לא רוצה.

גלעד קריב: למה לא רוצה?

גלעד קריב: כי זה לא עסק כלכלי.

רון כץ: זו הייתה טעות.

רון כץ: נתעסק בזה בחוק ההסדרים הבא.

משה גראזי: קצת מצחיק מה שאתה אומר, קיבלת רישיון, מה זאת אומרת המדינה לא רוצה?

משה גראזי: לא חיפשנו ברחוב מי רוצה רישיון.

משה גראזי: תכבד את הרישיון שקיבלת.

גלעד קריב: ניהלתם אתנו תהליך של שנתיים בסוף אמרתם שאתם לא רוצים.

משה גראזי: תכבד את הרישיון שקיבלתם.

גלעד קריב: אני מכבד את הרישיון.

דוד שמש: אני רוצה להתייחס מהצד של הלקוח, הצד של מוסדות רפואה.

דוד שמש: חשוב מאוד שנקודת החיבור תגיע לקצה המגרש של המוסד הרפואי.

דוד שמש: אני כרגע בעל עניין.

דוד שמש: מתוך 26 בתי חולים, סך הכול ארבעה בתי חולים ממשלתיים חוברו.

דוד שמש: בכל היתר אין נקודת חיבור בתחום המגרש.

דוד שמש: זה יוצר בעיה.

דוד שמש: אם תיצור החלטה על מנת לאכוף, שכל החברות יביאו את הצינור לגבול המגרש, זה יחסוך לנו הרבה מאוד מאמץ.

דוד שמש: נקודה נוספת, יש לנו הסכמים, אתן לדוגמה את בית חולים ברזילי שנמצא באשקלון, שאנחנו מעריכים אותו ברמת צריכה בינונית.

דוד שמש: פתאום החברה מבקשת שיהיה ברמת צריכה גבוהה על מנת להשית עליהם קנסות.

דוד שמש: למה?

דוד שמש: כמו שנאמר מהצד השני, זה הכול עניין של כלכליות ולא עניין של רצון להתחבר למוסד הרפואי.

דוד שמש: לכן צריך להנחות או לקבל החלטה, קודם כל שהצנרת תגיע לגבול המגרש, שהמוסד הרפואי יוכל להמשיך לטפל בזה, מה שלא קיים ודבר שני, שהסכם ההתקשרות יהיה הוגן בהתאם לצריכה ולא בהתאם לקפריזה של ספק כזה או אחר.

לאוניד מריאכין: שמי לאוניד מריאכין ממשרד הבריאות, אחראי על התשתיות בבתי חולים.

לאוניד מריאכין: לגבי צפון, פוריה וזיו, פנינו לחברת מרימון בינואר שנה שעברה, ב-2021 עם בקשה לחתימת הסכם, עד עכשיו ההסכם לא נחתם.

רון כץ: למה הוא לא נחתם?

לאוניד מריאכין: יש נקודות שצריך להשלים מבחינתם, יש נקודות שנעלמו, בלי מעורבות של רשות הגז - - -

קריאה: על איזה בתי חולים אתה מדבר?

לאוניד מריאכין: לגבי פוריה וזיו.

לאוניד מריאכין: הנתונים עברו בינואר שנה שעברה לאיתן, סמנכ"ל - - -

קריאה: - - - בית חולים עם ברז, על מה אתה מדבר?

לאוניד מריאכין: לחתום הסכם.

גלעד קריב: ארבע שנים לא עשיתם כלום, על מה אתה מדבר?

רון כץ: לפי מה שאני מבין, זה משהו שאפשר לפתור.

רון כץ: זה פתיר לפחות.

רון כץ: נדבר על זה אחרי זה בנפרד כי נשמע שאתם שם ואפשר לפתור את זה.

משה גראזי: אני רוצה לדייק את הנתונים ששפיצר הציג כי לא הכרתי אותם, כתוב שלוקח לנו 250 יום לאשר את המפרטים - זה לא בטרמינולוגיה המקצועית שלנו, אבל כתבו 250 למפרטים ואצלנו זה עומד על 40 יום.

משה גראזי: אישורי הזרמה 54 יום, אצלנו זה שלושה שבועות שזה 21 יום.

משה גראזי: אני יכול להציג את התקציבים שהמדינה העמידה בסדר גודל של 670 מיליון שקל, חלק ניכר מהתקציב שהוצג במצגת בא גם ממקורות תקציביים, רק למען הדיוק והפרוטוקול.

ברוך שניר: שמי ברוך שניר, מנהל תחום כלכלה בהתאחדות מלאכה ותעשייה.

ברוך שניר: רציתי לשקף את נקודת המבט של עסקים קטנים, יצרנים קטנים כתוצאה מחוסר הולכה של הגז והיכולת לקבל גז טבעי.

ברוך שניר: המשמעות היא מבחינת נושא חידוש רישיון עסק, המשרד להגנת הסביבה, בצדק מבחינתו, עומד על העניין של הפחתת פליטות.

ברוך שניר: האלטרנטיבות הן רק שתיים: או גז טבעי שלא בנמצא, או מעבר למזוט של חצי אחוז, שגם זה לא זמין לכל המפעלים באזורים גיאוגרפים מסוימים.

ברוך שניר: יש כאן שיקולים של עלות כלכלית של הולכה, של זמינות בנפחים מסוימים וכו'.

ברוך שניר: אני מכיר אישית מספר בעלי עסקים שעומדים חסרי אונים.

ברוך שניר: דורשים מהם רגולציה, בצדק, אנחנו מבינים את זה, אבל מצד שני המדינה לא נותנת תשתית ראויה כדי לעמוד במינימום של הרגולציה שהיא דורשת.

רון כץ: רונן שריקי לא נמצא, אז אני מבקש לסכם.

רון כץ: אני מבין את המצב של הדיון ואני מבין שאנחנו חוזרים עליו יותר מידי שנים וצריך לעצור את זה.

רון כץ: אני יכול לומר לכם שיש שרת אנרגיה מחויבת שחיה את הנושא ברמה היומיומית ותמצא את הפתרון לנושא.

רון כץ: לצערי הרב לא הכנסנו אותו לחוק ההסדרים, קיבלנו את עמדת האוצר בפעם הקודמת ועכשיו בדיון הזה, אנחנו מבינים שכנראה זו הייתה טעות.

רון כץ: בחוק ההסדרים הבא נצטרך למצוא פתרון לחברה שתיכנס ותהיה חברה ממשלתית שתוכל לתת מענה במקומות שהחברות האזרחיות לא נותנות מענה.

רון כץ: אני מאמין גדול בהפרטה והורדת רגולציה ולתת לשוק לעשות את שלו, אבל אנחנו רואים שכנראה לשוק יש את האילוצים שלו, הן כלכליים והן אחרים והם בוחרים שלא להגיע למקומות שלא נוח להם או שאין להם רצון להגיע אליהם.

רון כץ: זה לא דבר שמדינת ישראל יכולה לקבל, בוודאי כשמדובר בבתי חולים, בסיסים, או מקומות אסטרטגיים למדינה.

רון כץ: נקיים דיון נוסף בעוד ארבעה חודשים בנוכחות השרה ונמצא בדיון את הדרכים לטיפול בבעיה.

רון כץ: אני ארצה לשמוע את משרד האוצר והאם הם מבינים שהייתה טעות להיכנס לכניסת החברה בפעם הקודמת ואיך אנחנו מקדמים את כניסת החברה לפעם הבאה.

רון כץ: בדיון המעקב נשמע כמה בסיסים, כמה בתי חולים וכמה מפעלים ועסקים קטנים התחברו.

רון כץ: במידה ולא התחברו מה הבעיות ואיפה זה תקוע.

רון כץ: אם יש בעיה בתכנון, נשמע מנציג משרד הפנים מה הבעיה בתכנון ואם יש בעיה אחרת מול חברה ממשלתית, אנחנו נבקש שנציג החברה הממשלתית יהיה פה ויסביר לנו איפה הדברים עומדים ולמה הוא תקוע.

רון כץ: כוועדת כלכלה אנחנו מתחייבים לסייע בכל בעיה בירוקרטית.

רון כץ: אני אומר לחברות, אם יש בעיה ואתם חושבים שמשהו תקוע וזה תקוע בגלל משרדי ממשלה, תפנו אלינו.

רון כץ: אני זמין באופן אישי, יושב-ראש הוועדה זמין באופן אישי, כולנו פה כדי לאפשר לכם לעבוד בצורה חלקה יותר, שלא נגיע שוב לאותם דיונים שוב.

רון כץ: המשרד לאיכות הסביבה, הרגולטור, שאני מבין שהעבודה אתו עדיין לא עבודה חלקה, אני קורא לכם אם צריך, נעשה על זה ישיבה נפרדת.

רון כץ: חייבים לשנס מותניים, לא יכול להיות שיש בתי חולים שלא מחוברים לצינור גז וחברות שזה כן כלכלי מחוברים ועסקים קטנים שלא מחוברים.

רון כץ: הדבר הזה חייב להיפתר וחייב להיות יישור קו וגם נעשה יישור קו בנושא.

רון כץ: בדיון הבא אני מבקש מכל המשרדים הרלוונטיים לבוא עם העמדות שלהם.

רון כץ: משרד האוצר יהיה בדיון הבא ויסביר לנו את נקודת ראותו לנושא.

רון כץ: אני באמת מאמין ואומר בלב שלם, אנחנו נמצא פתרון לעסקים הקטנים, לבתי החולים, לבסיסים.

רון כץ: לא יהיה מצב שלא תהיו מחוברים לגז.

רון כץ: נמצא את הדרך לעשות את זה וגם נעשה את זה.

רון כץ: תודה רבה לכולם והמשך יום טוב, ישיבה זו נעולה.