הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 24, פרוטוקול מספר 24, 2022-04-11 10:00

יעל רון בן משה: בוקר טוב.

יעל רון בן משה: אני פותחת את הדיון בנושא "המס הוורוד" בוועדה לפניות הציבור.

יעל רון בן משה: כהרגלי, אני אתחיל בהקראת שיר עברי – "חזקה מהרוח", שכתבה אסתר שמיר: "היא הייתה חזקה מהחורף / היא הייתה חזקה מסופה / לצמוח מכלום שהיה לה / זה סוד הכוח שלה / את ליבה היא שמרה בכספת / את גופה היא שמרה לעצמה / היא רואה או אולי מתעלמת / ממה שקורה בגללה / מתוך עולמות שבורים / היא צומחת, היא צומחת.

יעל רון בן משה: " ובמעבר כמעט ישיר לדיון שתכננו בוועדה יחד עם צוות הוועדה לקיים ביום האישה הבין-לאומי, ובשל אילוצי לו"ז פוליטיים שהיו לילה לפני יום האישה הבין-לאומי ב-7 במרץ, ולמחרת יום האישה הבין-לאומי, ב-8 במרץ, נבצר מאיתנו לקיים את הדיון.

יעל רון בן משה: אבל כל יום הוא יום טוב לדבר על שוויון זכויות, על קידום נשים, על פערים שעוד קיימים, להציב את הזרקורים ללא מורא וללא פחד, לגעת ב נושאים, לגעת בבעיות.

יעל רון בן משה: יש בעיות שהן הרבה-הרבה יותר דרמטיות כשאנחנו עוסקים בשוויון וזכויות לנשים.

יעל רון בן משה: בוודאי כל מה שקשור לאלימות מכל סוג שהיא, כל מה שקשור לשכר ופערי שכר, שוויון הזדמנויות בשוק העבודה.

יעל רון בן משה: אבל גם בעולם הצרכני יש לא מעט נושאים שקשורים לנשים ולפערים.

יעל רון בן משה: יש כמובן עוד פערים רבים.

יעל רון בן משה: אני לא נכנסת כאן עכשיו כמובן לסקירה של כל הפערים.

יעל רון בן משה: עסקנו כאן בפערים בעולם הספורט, גם אצל ילדות וגם אצל בוגרות, וגם סביב מתקנים.

יעל רון בן משה: אבל גם בעולם הצרכנות אנחנו מוצאים לא מעט פערים.

יעל רון בן משה: הנושא הזה מוכר בעולם תחת הכינוי "המס הוורוד", שהוא כינוי לאפליה של מחירים על בסיס מגדרי.

יעל רון בן משה: וגם בשנת 2022 אנחנו מוצאים שנשים וילדות משלמות מחיר גבוה יותר עבור קבלת שירותים ומוצרים לעומת מוצרים דומים שמיועדים לגברים.

יעל רון בן משה: והשאלה למה במוצר מסוים שמיועד לקהל נשי לעומת מוצר דומה או אפילו זהה שמיועד לגבר יש פערים במחירים, וכמובן, המוצרים המיועדים לנשים הם יקרים יותר.

יעל רון בן משה: מרכז המחקר והמידע של הכנסת עשה מחקר בנושא בשנת 2018.

יעל רון בן משה: אני והצוות שלי עשינו בדיקה מדגמית ברשתות השיווק השונות.

יעל רון בן משה: הפערים עדיין קיימים.

יעל רון בן משה: הנושא מוכר בעולם.

יעל רון בן משה: אפשר למצוא לא מעט מחקרים ומסמכים בנושא.

יעל רון בן משה: אבל כדי לסבר את האוזן, אנחנו מדברים על פערים משמעותיים במוצרי טיפוח.

יעל רון בן משה: זה יכול להיות דאודורנטים, שמפו, סכיני גילוח, מברשות שיניים, ואנחנו פשוט רואים שהמוצר שמיועד לאישה או ילדה, בצבע ורוד או בצבעים אחרים שמתויגים כנשיים, יקרים יותר מאלו בצבע כחול, אפור, שחור.

יעל רון בן משה: אנחנו מוצאים את זה במוצרים שאינם מוצרי טיפוח.

יעל רון בן משה: לדוגמה, בשוק התינוקות.

יעל רון בן משה: בקבוק בצבע ורוד, שכביכול מיועד לתינוקת, יהיה יקר יותר בשקל או שני שקלים לעומת אותו בקבוק, של אותה פירמה, בצבע תכלת או בצבע אחר שמיועד כביכול לבנים; והבקבוקים כמובן זהים, אני מקווה שאני לא צריכה להרחיב בנושא.

יעל רון בן משה: אנחנו מוצאים את זה במשחקי ילדים.

יעל רון בן משה: בובת טלטאבי כזו לעומת טלטאבי שכביכול מיועדת לבנות, אנחנו רואים שם פערים.

יעל רון בן משה: אנחנו כמובן מוצאים את זה בביגוד.

יעל רון בן משה: מבצעים ברשתות הכי מובילות, לילדים בנים 4 ב-100, לילדות בנות 3 ב-100, לאותה חליפת קיץ.

יעל רון בן משה: יש כמובן פערים גם באיך מודדים ומידות, אבל זה לא הדיון הזה.

יעל רון בן משה: הדבר הזה צריך להיפסק.

יעל רון בן משה: אומנם מדובר בתופעה שהיא בין-לאומית ולא רק השוק הישראלי מתמודד איתה, אבל חשוב שגם אנחנו נשים עליה את הזרקור.

יעל רון בן משה: תודה לחברת הכנסת חברתי נירה שפק שהצטרפה אלינו.

יעל רון בן משה: הצגתי עד עכשיו את הנושא, "המס הוורוד" שעוסק באפליית מחירים על בסיס מגדרי, מוצרים זהים או דומים, והפער במחירים כולו נובע בשל היותם מיועדים לנשים ולילדות או מיועדים לגברים ולילדים.

יעל רון בן משה: אם את רוצה להגיד משהו, אז בבקשה.

נירה שפק: היה חשוב לי להגיע לכאן בנושא של הורדת חסמים, ובעיניי זה חלק מהחסמים, במעורבות של נשים במידה שווה ובהסללה שלהן.

נירה שפק: אז קראנו את "הלו קיטי, ביי ביי כסף", קראנו את המחקר מ-2018 שמדבר על הדבר הזה, ואנחנו חיים אותו יום יום.

נירה שפק: אתמול ראיתי בטלוויזיה, בכאן 11, דקה על, ודיברו על הוורוד, מתי נכנס הוורוד, איך הוא נכנס.

נירה שפק: זה מהמם.

נירה שפק: יש שם סקירה היסטורית מהבגדים הוורודים של המאות הקודמות ושזה סימל עוצמה גברית, וכל התמונות עם כל הפורטרטים.

נירה שפק: וברגע שהתחיל הטיוב של השיווק לבנים ובנות ללידה, התחיל הקטע הזה.

נירה שפק: וזה עבר בשקט כי אנשים לא הבינו את המשמעות של זה וזה מאוד חשוב.

נירה שפק: לכן אני מברכת אותך על הדיון הזה.

נירה שפק: אנחנו צריכים להחליט מה המנגנונים שאנחנו מייצרים.

נירה שפק: לא רק להגיד מה לא, אלא גם מה כן, בהקשר הזה.

נירה שפק: ואני כאן שותפה שלך.

יעל רון בן משה: תודה רבה.

יעל רון בן משה: אני יודעת שחברות כנסת נוספות וגם חברי כנסת נוספים תומכים בעיסוק בהשגת שוויון לנשים.

יעל רון בן משה: חלקם שוחחו עמי לפני הדיון הזה, היו רוצים להיות כאן, ולא יכולים מאילוצים כאלה ואחרים.

יעל רון בן משה: אבל בהחלט בבית הזה יש תמיכה יפה מאוד גם בנושא "המס הוורוד", שינויו וביטולו, וגם בנושאים קשורים אחרים לשוויון לנשים.

יעל רון בן משה: נציגות שדולת הנשים נמצאות איתנו.

יעל רון בן משה: יעל שמיר, בבקשה.

יעל שמיר: שלום.

יעל שמיר: תודה רבה ליושבת-ראש הוועדה על ייזום הישיבה הזאת.

יעל שמיר: הנושא חשוב מאוד לכולנו.

יעל שמיר: הסברת את התופעה.

יעל שמיר: אני חושבת שכולנו מודעות ומודעים כאן לעצם העניין, לנושאים, לתחומים שבהם מוצרים מסוימים מקבלים תוספת מחיר נאה בשל היותם מיועדים לנשים או לנערות או לילדות, ולא לגברים.

יעל שמיר: אז אני לא ארחיב בנושא הזה.

יעל שמיר: מחקרים מראים שזה מתחיל מגיל ינקות וממשיך עד לגילים מאוחרים מאוד.

יעל שמיר: נעשו ניסיונות גם ברחבי העולם ליזום חקיקה, ואכן בקליפורניה ובפלורידה קיימים כיום חוקים שאוסרים על מחירים שונים למוצרים שנועדו למגזרים שונים, בתנאי שהמוצרים כמובן זהים או דומים מאוד.

יעל שמיר: הייתה הצעת חוק כזאת גם של מרב מיכאלי בעבר, ואנחנו עדיין מקוות שזה יקרה.

יעל שמיר: רציתי להצביע על העניין שאנחנו מנסות כאן לתת שמות לתופעות שפוגעות בנשים בהקשר הזה בהיבט הכלכלי.

יעל שמיר: אנחנו מדברות על "המס הוורוד" כפי שאנחנו מדברות על מס האימהות, כפי שאנחנו מדברות על פערי שכר ועל פערים בהזדמנויות לנשים וגברים, וכולם משפיעים על נשים מבחינה כלכלית.

יעל שמיר: האפליה הכלכלית היא משהו שקל יותר לכמת אותו ולהבהיר אותו לציבור הרחב, להעלות מודעות לגביו ולנסות למגר אותו.

יעל שמיר: כמובן שאפליה קיימת בעוד הרבה מאוד תחומים, אבל כאן יותר קל לסמן את זה ולנסות לתקוף את זה מכיוון חדש.

יעל שמיר: אכן, קשה מאוד להאמין שעל מוצרים זהים, כל מברשת שיניים כחולה או ורודה, אנחנו משלמים ומשלמות מחירים שונים.

יעל שמיר: זה משהו שקל יותר להסביר מאשר משהו כמו מס אימהות שיש בו גם היבטים רגשיים ואחרים.

יעל שמיר: זאת הסיבה שאנחנו בשדולת הנשים מאמינות ופועלות בצורה מאוד עקבית בין השאר לכוון לכך שיהיו יותר נשים במוקדי קבלת ההחלטות, ונשים מכל שכבות האוכלוסייה שיוכלו לייצג את האינטרסים של נשים מכל מיני מקומות כדי שדברים כאלה לא יוכלו לקרות בעתיד.

יעל שמיר: החשיבות הזאת של ייצוג בכל מקום של קביעת מדיניות יכולה להביא לשינוי בהיבטים האלה, מאחר שהכלכלה לא תמיד תוותר בקלות על רווחים שאפשר להפיק מהתופעות האלה.

יעל שמיר: אנחנו מאמינות שניתן לשנות את התופעות האלה, ושבאופן כללי רצוי היה שגם מקבלי ההחלטות וגם הציבור ככלל ילמדו להרכיב מה שאנחנו קוראות להם משקפיים מגדריות.

יעל שמיר: כלומר, להסתכל על כל התופעות בחברה, בכלכלה, בתרבות, בעזרת משקפיים שבוחנות כל דבר, אם יש פה הבדלים בין גברים לנשים.

יעל שמיר: כולנו נדהמים לפעמים לגלות איך זה יכול להיות, מה לא בסדר בתמונה הזאת, איך לא שמתי לב קודם שבפאנל הזה אין ייצוג לאף אישה, איך לא שמתי לב שבמועדון השחמט הזה אין אף ילדה וכולי.

יעל שמיר: במאמרים שקראתי לגבי "המס הוורוד" ראיתי שיש גם משחק מונופול שלא רק שהוא יקר יותר והוא ורוד יותר, הוא גם עוסק בשופינג, לא ברכישת נדל"ן ובהתעשרות ובתכנון כלכלי, אלא בתכנון מסע קניות.

יעל שמיר: כך שחלקנו מאוד רגילות ורגילים כבר להסתכל על הדברים האלה ולהבין שיש פה בעיה באיך שאנחנו מחנכות את הילדות והילדים, וחלקנו עדיין לא תמיד שמים לב לזה.

יעל שמיר: לכן אנחנו גם מציעות כמובן להסתכל בבסיס של כל העניין הזה בעניין החינוך לשוויון מגדרי והיכולת להסתכל ולראות איפה אנחנו שוגות ושוגים ולא פותחות את כל ההזדמנויות בפני הילדות והילדים שלנו.

יעל שמיר: תודה רבה לכם, שתהיה לנו יציאת מצרים טובה.

יעל רון בן משה: תודה רבה.

יעל רון בן משה: אם אני מזקקת את דברייך, אז את אומרת חקיקה, מודעות לקיומן של נשים במוקדי קבלת החלטות, וכל מי שיכול להשפיע על זה – אז להשפיע, חינוך במובן הרחב וחינוך לצרכנות.

יעל רון בן משה: נמצאות איתנו פה בחדר הישיבות נציגת משרד הכלכלה, בבקשה.

איילת שקד: שלום רב.

איילת שקד: אני איילת קול, מנהלת תחום בכיר מסחר ושירותים באגף אסטרטגיה.

איילת שקד: משרד הכלכלה והתעשייה לא עסק באופן פרטני בסוגיית "המס הוורוד", אבל אני אשמח להציג מה שעשינו ומה שאנחנו עושים באופן כללי בתחום.

איילת שקד: אנחנו עוסקים הרבה בהשוואות מחירים בין-לאומיות.

איילת שקד: הייתה השוואה גדולה שעשינו בשנת 2017 להשוואת מחירי מוצרי טואלטיקה נבחרים, וגם ספציפית למוצרי היגיינה נשית שהן רק לקהל הנשים, בין ישראל לבין מדינות נבחרות.

איילת שקד: ראינו שם פערי מחירים גבוהים משמעותית.

איילת שקד: אם נתייחס לקטגוריות ספציפיות, אז פערי המחירים בטמפונים נעו סביב ממוצע של 25% והגיעו גם ל-61%.

יעל רון בן משה: אבל זה מוצר שהוא נשי בלבד.

יעל רון בן משה: אז על מוצרי היגיינה, ברשותך, זה שיח נפרד אחר.

יעל רון בן משה: זה מס נוסף שיש לנשים.

יעל רון בן משה: זה גם לא נחשב תרופה, ולכן אין השתתפות, לא של קופות החולים ולא של חברות הביטוח.

יעל רון בן משה: שוו בדמיונכם שגברים היו צריכים לקחת על בסיס חודשי קבוע איזשהו טיפול או איזושהי תרופה, האם היינו נדרשים לזה?

יעל רון בן משה: שוו בנפשכם שהאחריות על מניעת היריון הייתה על גברים.

נירה שפק: אבל יש משהו במה שהיא אומרת.

נירה שפק: הזכירו קודם את מס האימהות שדובר עליו רבות ועשינו עליו דיונים, ועשיתי יום עיון שלם עליו.

נירה שפק: מס האימהות מראה לאורך שנים שיש פגיעה.

נירה שפק: תחשבי על זה שנשים נפגעות בתפקידים ובמשכורות בגלל מס האימהות.

נירה שפק: על זה הן נדרשות לשלם יותר על מוצרים, בין אם מגדריים ובין אם הן רק שלהן.

נירה שפק: זאת אומרת, 61% הייתי שמחה לקבל בהשוואה למה הגעתם ל-61%, כי זה אומר שכשהקהל שבוי זה לא 15, 20, 30.

נירה שפק: זה 61%.

נירה שפק: זאת אומרת, זה הרבה מעבר.

נירה שפק: אני פעם ראשונה שומעת על 61% במוצרי היגיינה.

איילת שקד: זה על מוצרים ספציפיים.

איילת שקד: בדקנו מוצר זהה בישראל לעומת מוצר ב-12 מדינות - - -

נירה שפק: זאת אומרת, 61% זה יותר ממדינות אחרות בעולם?

איילת שקד: בדיוק.

נירה שפק: זאת אומרת, בישראל, מעבר לזה שהפגיעה הזו היא בין-לאומית, בישראל מביאים אותה לאקסטרים ב-61%.

נירה שפק: אני בשוק.

יעל רון בן משה: אנחנו מכירים פערים מול העולם.

יעל רון בן משה: אני מכירה חלק מהמחקרים האלה.

יעל רון בן משה: אנחנו מכירים אותם בדאודורנטים, בסכיני גילוח, אבל בשום מוצר לא ראיתי 61%.

איילת שקד: זה במוצר אחד ספציפי.

איילת שקד: אני אציין שאנחנו רואים אהבת מותג של הצרכנית הישראלית, וזה בדרך כלל במוצרים שהם מאוד פופולריים.

נירה שפק: סליחה על השאלה הבוטה אולי, אבל אם אני משווה את זה לקונדומים שהוא מוצר גברי – האם אנחנו רואים הבדל בין המחיר בארץ למחירים בעולם?

איילת שקד: על זה לא עשינו בדיקה.

נירה שפק: אז שווה לבדוק את זה.

נירה שפק: אם אני משווה את זה כי זה מה שנקרא קהל שבוי וקהל שבוי, אותי מעניין לדעת.

נירה שפק: אני אשמח לקבל על זה נתון.

איילת שקד: אני אבדוק אם נוכל לעשות את ההשוואה.

איילת שקד: אני רק אגיד שהנתונים הם מ-2017.

איילת שקד: עשינו בדיקה חוזרת לשנת 2020 וראינו שהפערים נשארו.

איילת שקד: זאת אומרת, לא ראינו צמצום משמעותי בפער.

איילת שקד: ספציפית על שני מותגים של טמפונים הפער היה 52%, בדאודורנטים 57%.

איילת שקד: אבל שוב, זה ביחס למוצר הספציפי, לא גברים מול נשים.

יעל רון בן משה: בדיוק.

יעל רון בן משה: זה לא "המס הוורוד".

יעל רון בן משה: זה נושא אחר.

איילת שקד: נכון.

איילת שקד: הנושא הזה של מוצרי היגיינה נשית הוא על סדר-היום של משרד הכלכלה.

איילת שקד: זה הדגש שלנו.

איילת שקד: אני אשתף שאנחנו מתעתדים לעשות מחקר משותף ביחד עם תנועת לונה, תנועת מחזור, ובו אנחנו רוצים לבדוק את מחזור העוני, זה מצב שבו יש חוסר נגישות של נשים למוצרי היגיינה, בעיקר בשל חסמים כלכליים.

איילת שקד: אז אנחנו מתכננים לקדם סקר בנושא.

איילת שקד: אנחנו מתקדמים בעניין הזה שיבחן את ההיבטים הכלכליים והצרכניים של הסוגיה מול נשים ונערות, שיבחן את הנגישות שלהם למוצרי היגיינה, את סוגי המוצרים הנרכשים, ואם יש הימנעות מרכישה כתוצאה ממחסור וכיוצא בזה.

איילת שקד: אני רוצה גם לציין בהיבט העשייה של משרד הכלכלה את כל הנושא של רפורמה בתקינה.

איילת שקד: הרפורמה בתקינה שהמשרד מוביל אמורה להקל משמעותית על הליך הייבוא ועל אופן כניסה של מוצרים לשוק.

איילת שקד: היא תיכנס לתוקף ביוני השנה, אבל כבר באפריל מה שיכולנו ומה שהשרה יכלה – טמפונים עברו לקבוצת ייבוא מקילה.

איילת שקד: זה אומר שבמקום בקבוצה אחת שאני בודקת כל משלוח בנמל, ויש לזה עלויות יבוא משמעותיות, זה עובר להצהרה בלבד, נכנס חופשי למשק, ומתבצעת אכיפה בשווקים.

איילת שקד: אז זה כבר נכנס לתוקף מאפריל.

איילת שקד: עוד דבר שאנחנו רואים ועוד דבר שהמשרד עושה זה כל מה שקשור לעידוד ייבוא מקביל.

איילת שקד: זה בעצם אותו מותג אהוב אבל שלא מיובא על ידי היצרן הבלעדי, אלא על ידי יצרן מקביל.

איילת שקד: אנחנו רואים עלייה בתחום גם במוצרי היגיינה נשית, גם בתחבושות.

איילת שקד: זה נושא שהוא משמעותי ואנחנו רואים אותו ומעודדים אותו.

איילת שקד: אלה בעיקר הדברים שנמצאים על שולחננו.

יעל רון בן משה: תודה, איילת.

יעל רון בן משה: זה היה מעניין מאוד וזה נושא חשוב מאוד, וצריך לעסוק בנושא הזה של המחירים של מוצרי היגיינה נשיים.

יעל רון בן משה: זה פשוט לא נושא הדיון.

יעל רון בן משה: נושא הדיון הוא "המס הוורוד" שבו אנחנו משווים מחירים בין מוצרים זהים או דומים שנמכרים גם לגברים וגם לנשים, ובגלל ההפניה לנשים המחיר עולה.

יעל רון בן משה: אז אני מבינה שעל זה אין לך כרגע נתונים.

איילת שקד: אין לנו נתונים.

איילת שקד: אנחנו נבחן לעשות השוואה ייעודית לנושא הזה.

איילת שקד: אבל תמיד הראייה של משרד הכלכלה הייתה ברמת המוצר ופחות פערים בין המגדרים.

יעל רון בן משה: אז אני חושבת שהגיעה העת – וזה לא נושא חדש וזה נושא שנחקר גם בבית הזה, גם במקומות אחרים בארץ, ובוודאי בעולם כבר מספר שנים – שגם משרד הכלכלה ייכנס לזה.

יעל רון בן משה: אנחנו מוצאים פה אפליה של 51% מהאוכלוסייה, מאזרחי המדינה, נשים בכל הגילאים, גם נערות, גם ילדות, אפילו תינוקות.

יעל רון בן משה: ואני מבקשת להיכנס לבדיקה של הנושא הזה.

נירה שפק: יש שני נושאים שיכולים לגעת, ונשמח לקבל עזרה ממשרד הכלכלה.

נירה שפק: בכתבות בכלכליסט כבר מ-2015 היו שתי טענות שהייתי שמחה להוריד אותן מסדר היום.

נירה שפק: טענה אחת אומרת שעלות הייצור למוצרים – זה היה הערה בעולם, יש מחקרים בצרפת, ארה"ב, ויש כמה גופים, שאמרו, עלות הייצור למוצרים נשיים עולה יותר.

נירה שפק: אני אשמח שתהיה התייחסות לזה.

נירה שפק: לא נראה שתיקייה באופיס דיפו שפעם יש עליה את פרוזן ופעם יש עליה את בוב הבנאי צריכה לעלות יותר.

נירה שפק: והדבר השני שדובר עליו – הייתי שמחה לדעת אם זה נהוג בכל המקומות, אלגוריתם שקובע את מחיר המוצר.

נירה שפק: ברוב התשובות נאמר שזה לא עניין של מגדר אלא של אלגוריתם שבודק וזה היצע וביקוש.

נירה שפק: האם זה נכון ומה הרגולציה שיש לנו על הדברים האלה?

יעל רון בן משה: ברשותך, חברת הכנסת, מהמקום הקטן שלי, בלי להיות חוקרת בעניין, שיפסיקו לבלבל את המוח.

יעל רון בן משה: זה עניין מגדרי.

יעל רון בן משה: לוקחים מברשת שיניים ורודה מול כחולה, והוורודה עולה יותר.

נירה שפק: את לא יודעת שהצבע הוורוד עולה יותר?

יעל רון בן משה: בדיוק.

יעל רון בן משה: אז אלגוריתם את יודעת איפה ישימו.

יעל רון בן משה: זה עניין מגדרי.

נירה שפק: ברור.

יעל רון בן משה: יש כאן אפליה מובנית של נשים מגיל צעיר, מגיל ינקות, ילדות, ואנחנו התרגלנו לעניין הזה.

יעל רון בן משה: ואנחנו לא נסכים לזה יותר.

יעל רון בן משה: עכשיו אנחנו צריכות לבחון איך אנחנו עושות את זה.

יעל רון בן משה: נציגת משרד הבריאות, בבקשה.

רינת בכר: בוקר טוב לכולם.

רינת בכר: שמי רינת בכר, אני מנהלת המחלקה לתמרוקים במשרד הבריאות.

רינת בכר: האמת היא שכשקיבלנו את הזימון, אז ידעתי על "המס הוורוד", שמעתי פעם על מחירים של דאודורנטים, אבל אני יושבת פה ואני מתעצבנת.

רינת בכר: לא ידעתי שזה גם בבקבוקים וגם בקלסרים וגם בכל הדברים האלו.

רינת בכר: אנחנו במשרד אחראים על שמירה על בריאות הציבור וכל מה שנוגע לתרופות, תמרוקים, מוצרים הומאופתיים, מזון.

רינת בכר: אגב, אני לא יודעת אם במזון זה גם אותו דבר.

יעל רון בן משה: מעניין יהיה לבדוק.

רינת בכר: כן.

רינת בכר: אני אחראית על תחום התמרוקים, ואנחנו עושים את הרגולציה של המוצרים האלו, של תמרוקים, ואת הרישוי שלהם.

רינת בכר: ואין לנו מושג מה המחירים בשוק, ולפי דעתי, גם אין לנו סמכויות להתערב במחירים של מוצרי צריכה בשוק.

רינת בכר: אני יודעת שבתרופות יש פיקוח על מחירים, אבל בתמרוקים אין שום סמכות של המשרד שלנו שאני מכירה להתערב בזה או לעקוב אחרי זה או לעשות משהו בנושא הזה.

נירה שפק: נושא צבע לשיער הוא באחריות המשרד כי יש לזה תו בריאות.

נירה שפק: למה תספורת אישה או צבע אישה יכול לעלות 400-300 שקל, ולגבר יכול לעלות פחות.

נירה שפק: אני שואלת אותך, האם מחיר הצבע הוא שווה?

רינת בכר: מבחינת ייצור?

נירה שפק: מבחינת רגולציה והבדיקה.

נירה שפק: הרי אתם נותנים את האישור, אז זה משהו שכן אפשר לבדוק דרככם.

רינת בכר: אנחנו בודקים את הכימיה.

רינת בכר: זאת אומרת, אנחנו בודקים את החומרים, את חומרי הגלם שבהם משתמשים.

נירה שפק: אני שאלתי שאלה מקצועית.

נירה שפק: זה אותו אישור?

רינת בכר: זה אותו אישור.

נירה שפק: אז לא ברור למה להיות אישה יקר יותר.

רינת בכר: בואי ניקח דוגמה אפילו יותר טריוויאלית.

רינת בכר: לדוגמה, דאודורנט ספיד סטיק – לא נעשה פה פרסומת, אבל זה דאודורנט מאוד פופולרי – בצבע כזה או כזה, אנחנו נותנים את אותו רישיון.

רינת בכר: העלות של האגרה היא אותה עלות שאנחנו לוקחים בשביל בדיקה.

רינת בכר: זאת אומרת, העלות של הרישיון, האגרה שאנחנו גובים.

רינת בכר: ואנחנו נותנים רישיון למשך חמש שנים גם לזה וגם לזה ועושים את אותו תהליך בדיקה.

רינת בכר: מה קורה מאחורי הקלעים?

רינת בכר: בשיווק, בפרסום, אני לא יודעת.

יעל רון בן משה: ברור.

יעל רון בן משה: נוספים שרוצים להתייחס?

יעל רון בן משה: יש איתנו נציגים של המועצה הישראלית לצרכנות?

יעל רון בן משה: הדס יעקובסון ארידור, מנהלת רגולציה וקשרי ממשל – גברתי, את רוצה להתייחס?

הדס יעקובסון ארידור: כן, אני אשמח.

הדס יעקובסון ארידור: קודם כל, תודה על הדיון הזה.

הדס יעקובסון ארידור: אנחנו מאוד מאוד מודים ומודות לך על הדיון הזה.

הדס יעקובסון ארידור: אנחנו חיכינו לו כבר בסיבוב הקודם שלו.

הדס יעקובסון ארידור: במועצה, בסוף השנה הקודמת, התחלנו לעסוק בנושא הזה בכל מיני אספקטים.

הדס יעקובסון ארידור: התחלנו להתייחס לצרכנות גם בתתי התחומים שלה, מה שנקרא צרכנות מגדרית.

הדס יעקובסון ארידור: היא כוללת כל מיני זוויות של אותו "מס ורוד".

הדס יעקובסון ארידור: אני אנסה להתמקד בזווית שאנחנו עוסקות בה כרגע.

הדס יעקובסון ארידור: היו לנו כמה קשיים שנתקלנו בהם במסגרת הסקירות.

הדס יעקובסון ארידור: אנחנו בהחלט עשינו בחינה של מוצרים.

הדס יעקובסון ארידור: התקשינו מאוד לעקוב אחר איזושהי מגמה שניתן להצביע עליה לאורך זמן.

הדס יעקובסון ארידור: אבל דווקא באופן ספורדי נתקלנו בנתונים מאוד מאוד בעייתיים.

הדס יעקובסון ארידור: אחד המוצרים שנתקלנו בפערים של מעל 1,000 שקלים היה בפאות.

הדס יעקובסון ארידור: מסתבר שבעולם הדתי-חרדי פאה לגבר עולה סכום סביר כלשהו, פאה קצרה, אני לא מדברת כרגע על אורך שיער.

הדס יעקובסון ארידור: פאה קצרה לאישה תעלה כמעט 1,000% ויותר.

הדס יעקובסון ארידור: זה מוצר אחד וזה אולי לא משקף תופעה ענקית, אבל הרבה פעמים הפערים נמצאים במקום נסתר מהעין.

הדס יעקובסון ארידור: ראינו את זה גם בחוגים.

הדס יעקובסון ארידור: למה חוג ג'ודו עולה פחות מחוג בלט?

הדס יעקובסון ארידור: ולדברים האלה יש משמעות דווקא באותם מקומות קטנטנים.

הדס יעקובסון ארידור: מה שאנחנו ראינו, ואת זה הרבה יותר קשה למדוד – אמרה יעל משדולת הנשים שאנחנו נורא רוצים להתעסק בכלכלה כי זו דרך לספור את האפליה וממש לכמת אותה, אז הקושי הגדול הוא באפליה הנסתרת מהעין; העובדה שגם אם ניכנס למוצרי הטיפוח הגבריים או הנשיים אנחנו נגלה שלאישה יש 300 מוצרי טיפוח, ליום, ללילה, לצוואר, לעיניים, לאצבע, לאף.

הדס יעקובסון ארידור: ומשום מה, כשזה מגיע לגברים יש להם אחד.

הדס יעקובסון ארידור: הם לא צריכים בהתאם לשעות.

הדס יעקובסון ארידור: יש להם לאותה שעה ביום.

יעל רון בן משה: הדס, ברשותך, מכיוון שהנושא מאוד מורכב, אני דווקא הייתי מעדיפה ללכת למקומות הפשוטים והקלים להשוואה, ולא למקומות שבהם אנחנו נמצא הרבה פסיכולוגיה ופילוסופיה.

יעל רון בן משה: הדוגמה שנתת לגבי חוגי הילדים, חוג בלט מול חוג ג'ודו, אני לא יודעת להשוות את זה.

יעל רון בן משה: זה נשמע לי הגיוני, מה שאת אומרת.

יעל רון בן משה: אני מציעה לראות, והיה לנו על זה דיון פה בוועדה – נערות שנמצאות בספורט המקומי ורשומות לחוג במסגרת המתנ"ס או העירייה ומתאמנות בקבוצת בנות, כמה הן משלמות וכמה הן מקבלות לעומת אותו ענף בדיוק, כשיש קבוצת כדורסל נערות מול קבוצת כדורסל נערים, והנערים באותו תשלום מקבלים ארבעה אימונים בשבוע, והנערות באותו תשלום מקבלות שלושה אימונים בשבוע.

יעל רון בן משה: אני חושבת שצריך ללכת למקומות האלה שבהם האפליה היא ברורה.

יעל רון בן משה: לא צריך להמציא.

יעל רון בן משה: פשוט יש אפליה.

יעל רון בן משה: אנחנו פנינו לכל העיריות כשזה עלה פה בדיון, לכל הגופים המעורבים.

יעל רון בן משה: מחלקם קיבלנו גם תשובות.

יעל רון בן משה: חלקם גם התחילו לפתור את הנושא.

יעל רון בן משה: אבל גם בנושא "המס הוורוד" יש מוצרי טיפוח, יש צעצועי ילדים שפשוט רואים את אותו דאודורנט של אותה חברה, אותה כמות.

יעל רון בן משה: נכון שאולי יש ריח אחר, זה כבר עניין של טעם, אני לא נכנסת לזה, אבל עם מחירים אחרים.

יעל רון בן משה: מברשת שיניים, שזה מוצר קשיח, צבע אחר, מחיר אחר על מוצר זהה.

יעל רון בן משה: בקבוקי תינוקות, כמו שציינתי בהתחלה, אותה חברה, אותו בקבוק, אותו גודל, צבע שונה, בהפניה מגדרית – זה ברור שהוורוד מיועד לתינוקת הבת והכחול מיועד לתינוק הבן, והבקבוק הוורוד יקר יותר.

יעל רון בן משה: אז הנושא הוא כל כך רחב, שלא הייתי הולכת להשוות עכשיו דווקא חוג בלט לחוג ג'ודו, למרות שגם זה שיח בהחלט מאוד מאוד מעניין.

יעל רון בן משה: קטעתי אותך.

יעל רון בן משה: את רוצה לסיים את דברייך?

יעל רון בן משה: בבקשה.

הדס יעקובסון ארידור: אני רוצה לציין שאת הנתונים שאת מציגה פה לגבי מוצרים שונים בהחלט מצאנו.

הדס יעקובסון ארידור: מצאנו את זה בכיסוי לסלקל, בעגלות תינוקות.

הדס יעקובסון ארידור: מצאנו את זה במשחק מונופול ובהמון נושאים.

הדס יעקובסון ארידור: במקרים ספציפיים גם העברנו פנייה לעוסקים בבקשה לקבל איזשהו הסבר לאחת מרשתות השיווק.

הדס יעקובסון ארידור: הם התנצלו ואמרו שכנראה שמדובר בטעות ותיקנו את התמחור במקרה הספציפי שהיה נורא בוטה וקץ, וגם הוגשה תלונה בעניין.

הדס יעקובסון ארידור: בגדול אנחנו ממשיכים לנסות כל הזמן לנסות לנטר את זה, כי אנחנו רואים שהצפה של הנושא בתקשורת, אותה כתבה בכלכליסט מ-2015 וכתבות נוספות עבדו יפה.

הדס יעקובסון ארידור: זה עבד לא רע, וזה נרגע לאיזושהי תקופה עד שהפסיקו לדבר על זה ואז זה קפץ שוב.

הדס יעקובסון ארידור: אז אני חושבת שעצם הדיון כאן ועצם העיסוק בנושא הוא חלק גדול מהפתרון ואני מברכת את יושבת-ראש הוועדה על הישיבה הזאת.

יעל רון בן משה: תודה רבה, הדס.

יעל רון בן משה: מהרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן, גב' דליה שיליאן, אנחנו נשמח להתייחסותך.

דליה שיליאן: שמי ד"ר דליה שיליאן.

דליה שיליאן: אני הכלכלנית הראשית של הרשות.

דליה שיליאן: קודם כל,א ני רוצה לתקן את יעל, יושבת-ראש שדולת הנשים.

דליה שיליאן: לפי מה שאנחנו יודעים והבדיקות שעשינו, בקליפורניה החוק מתייחס לאיסור על אפליה ושירותים לא במוצרים.

דליה שיליאן: למשל, שאסור להציג שתספורת לאישה היא נניח 100 שקלים ולגבר 50 שקלים.

יעל רון בן משה: רגע, לא הבנתי.

יעל רון בן משה: בקליפורניה יש חוק שאומר שיש איסור על אפליה בשירותים.

דליה שיליאן: אבל לא במוצרים, לפי הבדיקות שלנו.

קריאה: על תספורת כן.

קריאה: על צבע לא.

יעל רון בן משה: הבנתי.

נירה שפק: סליחה, אבל אני יודעת אחרת מחומרים שאני קראתי, שבקליפורניה ב-1996 החליטו לאסור אפליה במחירים.

דליה שיליאן: במחירים, אבל על שירות, לא על מוצר.

דליה שיליאן: יש מחקר שבדק את היעילות של הדבר הזה.

דליה שיליאן: מי שיפנה אליי, אני אשלח לו אותו בכיף.

דליה שיליאן: ובעצם ראו שהמחקר לא כל כך אפקטיבי, כי בין היתר לא היה כל כך תמריץ לנשים לתבוע עבורו.

דליה שיליאן: במחקר שבדק את האפקטיביות של החקיקה נמצא שהחקיקה לא הייתה כל כך יעילה בהשגת המטרה הזאת.

דליה שיליאן: אני לא מביעה דעה, רק מביאה את הדברים.

דליה שיליאן: ובעצם אחת ההמלצות שהם נתנו, ואני מתחברת אליה מ-case study אחרים שיש לנו, זה לעשות יותר שיימינג ציבורי.

דליה שיליאן: כלומר, להעלות מאוד למודעות את העניין הזה, גם מודעות צרכנית שאישה יכולה לקנות לא את הבקבוק הוורוד, וגם לעשות שיימינג לאותן חברות שנוקטות בגישת התמחור הזאת.

דליה שיליאן: אז זו ההמלצה בספרות.

דליה שיליאן: כאמור, מניסיון שלנו במקרים אחרים אנחנו יודעים שכשהתקשורת מהדהדת עוולה מסוימת, יש לזה כוח מאוד מאוד גדול.

דליה שיליאן: אם אין מסגרת חוק שמהווה הפרה, הרשות לא יכולה לפעול בתוך זה.

יעל רון בן משה: תודה רבה, ד"ר שיליאן.

יעל רון בן משה: חברת הכנסת שפק, את רוצה מילים אחרונות לפני שאני מסכמת?

נירה שפק: כן.

נירה שפק: אני רוצה לשתף אתכם במאמר שאני חושבת שהוא אומר הכול.

נירה שפק: יש מוסד אקדמי שנקרא בצלאל.

נירה שפק: בתוך בצלאל יש את המחלקה לעיצוב חזותי.

נירה שפק: בחדשות בצלאל, ב-7 במרץ 2021, יצא מאמר שנקרא "המס הוורוד".

נירה שפק: אני אתן את הקרדיט למרצה – מרצה במחלקה לתרבות חזותית וחומרית, רביד רובנר, והוא כותב לסטודנטים על "המס הוורוד".

נירה שפק: הוא כותב להם: "המס הוורוד" הוא כינוי לתוספת המחיר שמשלמות נשים על מוצרים ושירותים זהים או דומים לאלו המוצעים לגברים.

נירה שפק: אישה משלמת על תספורת הרבה יותר וכל מה שאמרנו כאן, והוא מציג, כולל תמונות שהוא צילם, ממקומות, עד 45%.

נירה שפק: הוא פשוט צילם תמונה אחד מול אחד של אותה חברה.

נירה שפק: והמשפט הכי מדהים שהוא כתב, בעיניי, הוא לקח דוגמה על עט ורוד וכתוב על המותג: For Her, הנה, אני יודע לתת לך את מה שאת צריכה.

נירה שפק: והוא כותב: מדוע נשים מוכנות לשלם יותר על מוצרים שפונים אליהם סמנטית?

נירה שפק: התשובה פשוטה למדי.

נירה שפק: החברה מחנכת נשים מגיל צעיר שהמראה הטבעי שלהן לא מספיק טוב, שניתן לתקן אותו בעזרת תכשירים, בגדים, מוצרים ושירותים, לפי מודל היופי שמשווק בתקשורת.

נירה שפק: נשים נדרשות להסיר שיער, למרוח קרמים, לתקן פגמים באיפור, בעוד שגברים לא נדרשים לסטנדרטים כאלה.

נירה שפק: וזה בנוסף לכך שהן משלמות גם כשהן מרוויחות הרבה פחות.

נירה שפק: פערי השכר בישראל עומדים על 22%.

נירה שפק: כלומר, אישה ישראלית מרוויחה פחות ומשלמת יותר.

נירה שפק: "המס הוורוד" מסייע להעמיק את הפער הכלכלי הזה.

נירה שפק: אני חושבת שבמאמר הזה גם ביקורת, אבל גם לסטודנטים שלו.

נירה שפק: ואני אומרת שלושה דברים.

נירה שפק: האחד, איסור אפליה במחירים.

נירה שפק: אין חוק במדינת ישראל שאוסר על אפליה במחירים, ומותר למעסיק לקבוע מה שהוא רוצה.

נירה שפק: אני חושבת שזה משהו שאנחנו יכולים לטפל בו, יעל.

נירה שפק: הדבר השני, כמו אפליה בעבודה, תמיד יש צידוקים ללמה לא.

נירה שפק: ואנחנו צריכים ליצור את הכללים הרלוונטיים ולעשות רגולציה, ואני לא רואה את הרגולציה.

נירה שפק: אי אפשר לעשות את זה שאנחנו – לא רק כנשים, אבל גם כנשים, נגיד, מצטערת, לא קונה את המשחק הזה.

נירה שפק: אני אומר כאן דבר שאולי זה יהיה מצחיק, אבל אני מוכנה לשים כאן את הפרטי שלי כאן

נירה שפק: כדי להבהיר.

נירה שפק: אני אוהבת בוקסרים.

נירה שפק: אני לא לובשת בוקסרים של נשים.

נירה שפק: אני גונבת לבעלי כל הזמן.

נירה שפק: למה?

נירה שפק: כי זה עולה חצי מחיר.

נירה שפק: אותו בוקסר של אותה חברה עולה חצי מחיר.

נירה שפק: אז כן, נלך עם בוקסר של גברים.

נירה שפק: אני מרגישה איתו בנוח כמו עם של נשים.

נירה שפק: אז אנחנו צריכות להפסיק להיות שבויות במה שמכתיבים לנו.

יעל רון בן משה: בהחלט.

יעל רון בן משה: קריאה חשובה.

יעל רון בן משה: תודה, חברת הכנסת שפק.

יעל רון בן משה: לסיכום, התרגלנו גם פה וגם במקומות נוספים שעוסקים בנושא שוויון ואי אפליה כלכלית של נשים, אולי גם בתקשורת, לעסוק בהכנסות, פערי שכר בעבודה, נשים במוקדי קבלת החלטות.

יעל רון בן משה: אז היום אנחנו שמים זרקור גם על זה שצריך לשים דגש על החלק של ההוצאות בכלכלת הבית וכלכלת השוק, ויש אפליה.

יעל רון בן משה: לא יכול לבוא גורם אחד פה ולהגיד, לא, לא, בדקתם את הנתונים לא נכון, לי יש נתונים אחרים.

יעל רון בן משה: קודם חשבתי לעצור אותך בדברייך מכיוון שהתייחסת לנושא התספורות, וכבר ברור לי שיהיה מי שיגלגלו עיניים ויגידו תספורת אישה.

יעל רון בן משה: אני מכירה את המחקר הזה ומדובר על תספורת של שיער קצר.

יעל רון בן משה: ככה שאי אפשר להגיד לנו, לא השוויתם נכון.

יעל רון בן משה: תספורת שיער קצר נשים מול תספורת שיער קצר גברים, קצר קצר, לא חצי קצר, לא משהו ליד, אותה תספורת, גדם המחקרים שם מראים שיש פערים.

יעל רון בן משה: אני אומרת שוב, אז אנחנו עוברות לעסוק בצד ההוצאות בלי לזנוח את העיסוק בצד ההכנסות, וצריך לוודא שנשים מרוויחות לפחות כמו גברים שעושים את אותו תפקיד באותו מקום עבודה.

יעל רון בן משה: הפתרונות, כפי שאני רואה אותם כעת – נושא החקיקה שהחלו כבר חברות כנסת בכנסות קודמות לקדם.

יעל רון בן משה: אני מציעה שאנחנו נרים את הכפפה, נלמד מה היה בכנסת, נלמד מה קורה בעולם.

יעל רון בן משה: צוינה פה קליפורניה.

יעל רון בן משה: אפשר ללמוד גם ממדינות אחרות, מצרפת, למשל.

יעל רון בן משה: איסור על אפליה במחירים גם בשירותים וגם במוצרים.

יעל רון בן משה: כל מה שקשור לתיאום מחירים, נציגת משרד הכלכלה – אין לי ספק שיש פה תיאום של מחירים בין הרשתות השונות, ואני הייתי שמחה אם היינו מכניסים לתמונה את הממונה על ההגבלים העסקיים, רשות התחרות, ושמשרד הכלכלה ייכנס לעובי הקורה.

יעל רון בן משה: הנתונים שהבאתם מעניינים מאוד, אבל הם לא תחת הזרקור ששמנו היום על נושא "המס הוורוד".

יעל רון בן משה: זה לא משהו תרבותי, שיושב מנהל השיווק או הקמעונאות של איזשהו סופר ואומר, את הוורוד נעלה.

יעל רון בן משה: אני חושדת שיש פה מעבר לזה, וצריך להיכנס לעובי הקורה בכלים שיש לכם במשרד הכלכלה.

יעל רון בן משה: משרד הבריאות, וגברתי, את עוסקת בתחום התמרוקים, אז אנחנו מדברים רק על זה.

יעל רון בן משה: אבל אני חושבת שתחת רישיון תמרוקים צריך לבחון אם אנחנו עושים שינוי של התקנות, ואם יש צורך, אז גם של החקיקה.

יעל רון בן משה: ובוודאי שלמשרד הבריאות יש כלים רבים מול היצרנים וגם מול רשתות השיווק.

יעל רון בן משה: ולא לאפשר את הנושא הזה כשיש אפליה כל כך ברורה של אוכלוסייה כל כך גדולה, ולאפשר את הרישיונות כאילו זה לא מסמכותכם.

יעל רון בן משה: יכול להיות שיחד עם משרד הכלכלה, ובהמשך, באמצעות הכנסת, או באיזשהו שלב בדרך, לראות מי שיקבל רישיון לתמרוקים ואחר כך יפלה 51% מהאוכלוסייה, אולי ידע שבפעם הבאה הוא לא יקבל את הרישיון, גם היצרן ואחר כך אולי גם הרשתות.

יעל רון בן משה: אתם יודעים לעשות ביקורות על לא מעט מוצרים כשהם כבר על המדף.

יעל רון בן משה: יכול להיות שצריך להתייחס בביקורות גם לנושא המחירים.

יעל רון בן משה: ואם אתם זקוקים לסיוע של המחוקק בעניין הזה בשינוי חקיקה, אז אני אשמח שנהיה בקשר.

יעל רון בן משה: נציגת שדולת הנשים התייחסה לנושא החינוך.

יעל רון בן משה: אני כמובן מאוד מתחברת לזה.

יעל רון בן משה: אם אנחנו יכולים להכניס במערכת החינוך בכל הגילאים תכנים שעוסקים בצרכנות נבונה בכלל וצרכנות מגדרית בפרט, חשוב שנעשה את זה.

יעל רון בן משה: אין איתנו נציגים של משרד החינוך פה ושל המשרד לשוויון חברתי, אבל אני בטוחה שהם עוסקים בזה.

יעל רון בן משה: בטח שתי שרות שאני יודעת שהן מחויבות לנושא, וגם איתן הוועדה תהיה בקשר ונעביר להן את סיכום הדיון הזה.

יעל רון בן משה: הנושא של נשים במוקדי החלטות, כמו חברת הכנסת שפק, כמוני, כמו השרות שציינתי, כמו שרת הכלכלה, זה כלי מצוין.

יעל רון בן משה: והאחריות גם של גברים וגם של נשים היא שיהיו נשים במוקדי החלטות.

יעל רון בן משה: נכון, זה לא בקשר ישיר ל"מס הוורוד", אבל בוודאי שזה משליך גם על זה.

יעל רון בן משה: ואחרונות חביבות, החשובות מכולן, הנשים, האזרחיות, שימו לב מה אתן קונות, אותו מוצר, אותו צבע, אולי ריח קצת אחר, אולי אפשר קצת להיות פחות נאמנות למוצר שאנחנו רגילות, מכירות, להתנסות במשהו אחר, זול יותר, מתאים יותר לכיס.

יעל רון בן משה: בטח את הילדות, הנערות, אפשר לחנך לזה כל אחד בבית.

יעל רון בן משה: לא רק לחכות שהמדינה תחנך, שמשרד החינוך יחנך, שהמחנכת או המחנך יחנכו, גם לנו ההורים המבוגרים יש אחריות לחינוך לצרכנות בכלל וצרכנות מגדרית בפרט.

יעל רון בן משה: תודה לכולם על ההשתתפות.

יעל רון בן משה: הדיון סגור.