ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 116, 2022-02-15 12:00

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

איתן גינזבורג: היום יום שלישי, 15 בפברואר 2022, י"ד באדר א' התשפ"ב.

איתן גינזבורג: ראשית, אני רוצה לברך את יושב-ראש הוועדה ווליד טאהא ולהודות לו על כך שאיפשר לי לנהל את הישיבה הזאת, ולברך את חבר הכנסת פינדרוס ואת חבר הכנסת רז על ההשתתפות בדיון בנושא הצעת חוק שמירת הניקיון.

איתן גינזבורג: הנושא שעל סדר היום הוא הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 24) (גרירת רכבים נטושים), התשפ"ב-2021.

איתן גינזבורג: הצעת החוק שאנחנו מדברים עליה נוגעת בדבר שאולי הכי מתסכל תושבים בערי ישראל וברחובות הערים והם חווים אותו מידי יום – מצוקת החניה.

איתן גינזבורג: היום תושבים בתל אביב, ברמת גן או בכל עיר צפופה ועמוסה אחרת, בירושלים בטח ובחיפה, נתקל במהלך המסע לחיפוש חניה בהרבה מאוד רכבים נטושים שחונים ברחובות ולא זזים משם במשך חודשים ארוכים מאוד.

איתן גינזבורג: הרבה מאוד מן הרכבים האלה הם של סוחרי רכבים, לפעמים הם של אנשים שלא מתחשק להם להשתמש באוטו וחושבים שבסדר להפוך את הרחוב למגרש חניה או לפח גרוטאות.

איתן גינזבורג: היום הצעת החוק הזאת נוגעת לפינוי אותם רכבים נטושים.

איתן גינזבורג: אנחנו רוצים לשנות את החוק, כי החוק היום מאפשר לאותם בעלי רכב נטוש להשאיר את הרכב במקום אחד במשך חודשיים, עד שהם מקבלים בכלל התראה, וזה גם אחרי שלוקח זמן לפקחים לזהות את בעל הרכב, לאתר אותו, לדבר אתו, לתת לו התראה, בממוצע ארבע חודשים.

איתן גינזבורג: בדקנו את זה.

איתן גינזבורג: הגענו למצב שכמעט חצי שנה רכב עומד באותו מקום, תופס מקום חניה, וזה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת והוא לא יכול להיות.

איתן גינזבורג: אגב יש עוד פרצה בחוק, שגם אחרי שהוא קיבל התראה לגרירה – ופינדרוס מכיר את זה היטב – אם בעל הרכב מזיז אותו חצי מטר קדימה או חצי מטר אחורה זה נחשב כאילו הרכב זז ומתחילים את הספירה מן ההתחלה.

איתן גינזבורג: זה באמת אבסורד נוראי ומשאיר את הרחובות באופן הזה.

איתן גינזבורג: רק שתכירו את הנתונים: לפני שנתיים בתל אביב היו 3,500 הודעות על גרירת רכבים ברחבי העיר, נתפסו 3,500 מקומות חניה.

איתן גינזבורג: אלה מספרים לא הגיוניים.

איתן גינזבורג: לכן אנחנו מגיעים להצעת החוק.

והגנת הסביבה): יש אפשרות שתהיה יותר מהודעה אחת על אותו רכב?

איתן גינזבורג: היו 3,600 קריאות על 3,500 הודעות.

איתן גינזבורג: תחשבו מה זה 3,500 מקומות חניה, כמה זה יכול להקל בעיר אחת.

איתן גינזבורג: לא בדקתי בירושלים אבל זה יכול להתרחב.

איתן גינזבורג: הצעת החוק שעברה בקריאה הראשונה יש לה תמיכה של משרדי הממשלה, של מרכז השלטון המקומי, של ראשי הרשויות ושל תושבים-אזרחים.

איתן גינזבורג: היא נותנת כמה פתרונות.

איתן גינזבורג: דבר ראשון, היא מקצרת את פרק הזמן של ההתראה.

איתן גינזבורג: דבר שני, היא אומרת איך מקבלים התראה.

איתן גינזבורג: עכשיו אנחנו דנים בדיוק בסוגיות האלה, שמשרד המשפטים ומשרד הפנים ירצו לגעת בהן – משרד התחבורה גם כן?

איתן גינזבורג: לא, זה פחות נוגע להם – ולראות איך אנחנו מתקדמים עם הצעת החוק הזאת.

איתן גינזבורג: בהכנה לקריאה הראשונה נגענו בכמה נושאים.

איתן גינזבורג: בינתיים הגענו לשיח ושיג והנוסח המוצע מונח בפניכם.

איתן גינזבורג: אני מציע שהיועצת המשפטית תקרא את הצעת החוק.

לירון אדלר: חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' ....), התשפ"ב–2022

איתן גינזבורג: עד עכשיו קראנו רק באופן פורמלי.

איתן גינזבורג: אני רוצה לפתוח את זה לדיון.

איתן גינזבורג: אני רואה שיש פה גם נציגים מרשויות מקומיות, גם מעיריית חולון, גם מראשון לציון ותל אביב, זה מה שאני זיהיתי.

לירון אדלר: אגיד מילה לגבי הנוסח.

לירון אדלר: בהשוואה לנוסח שעבר בקריאה הראשונה ניסינו לטייב קצת את התהליך.

לירון אדלר: שם כתוב "הושאר במשך 60 ימים" והתהליך לא לגמרי ברור כי ממתי מתחילים לספור את ה-60 ימים?

לירון אדלר: מתי נותנים את ההודעה?

לירון אדלר: האיזון כאן הוא בכך שאנחנו אומרים: "הוא נחזה להיות רכב נטוש".

לירון אדלר: אני מבינה שהנוהג הזה קיים כבר בהרבה רשויות מקומיות, שנותנים התראה ראשונה לפני ההתראה על הגרירה עצמה.

לירון אדלר: פה ברגע שנמצא רכב שנראה כמו רכב נטוש נתנו כאן כמה נסיבות שמראות על הכיוון שאליו אנחנו מתכוונים, וזה האינדיקציות שהרבה רשויות מקומיות מדברות עליהן.

לירון אדלר: בדרך כלל זה שאין לו רישיון רכב או שהוא לא זז – לא פיזית ממש לא זז אלא באמת העניין הוא להגיד שהוא לא משמש לנסיעה, הוא לא זז למרחק משמעותי.

לירון אדלר: בנסיבות הללו אפשר יהיה לתת התראה ראשונה למשך 30 ימים.

לירון אדלר: אחרי 30 ימים נותנים עוד התראה שמבקשת מבעל הרכב להזיז את הרכב תוך 21 ימים לכל היותר, ולכל הפחות ההודעה צריכה להיות 14 ימים, אם זה רכב עם רישיון, או 10 ימים – כך כתבנו כאן אבל נדבר על זה – אם לרכב אין רישיון.

לירון אדלר: 10 ימים או 14 ימים לפני הגרירה צריך לתת את ההתראה הסופית.

לירון אדלר: התיקון השני, במקום "בתוך חודשיים" יבוא "בתוך שישים ימים" – זה בסך הכול תיקון טכני.

לירון אדלר: האיזון פה צריך להיות בין זה שמצד אחד רוצים לייעל את התהליך ולעשות הליך מהיר יותר, ומצד שני לזכור כל הזמן שאנחנו מדברים על קניין, על רכב של אדם וצריך בכל אופן לנקוט במידת זהירות.

איתן גינזבורג: הוא קניין, הוא רכבו של אדם, זה נכון, ואין לו מקום אחר לשים אותו, אבל גם צריך לזכור שהמרחב הציבורי הוא לא פרוץ.

לירון אדלר: אלה האיזונים שצריך לעשות פה.

יצחק פינדרוס: יש פה קניין ציבורי ולא קניין פרטי.

יצחק פינדרוס: צריך לזכור שהמרחב הציבורי הוא קניין ציבורי.

איתן גינזבורג: למרות שאין אפשרות לשים את הרכב במקומות אחרים אלא במגרש חניה פרטי או מתחת לבניין.

יצחק פינדרוס: לאיזה אחוז מהם יש גם מגרש חניה פרטי שהכריחו אותם לבנות בהיתר בנייה והם לא משתמשים בו?

יצחק פינדרוס: אני מציע לא לבדוק את זה.

איתן גינזבורג: וגם ברוב המקומות אין חניון ציבורי או פרטי קרוב.

והגנת הסביבה): תודה רבה, היושב-ראש.

והגנת הסביבה): כדי לא להשאיר מקום לוויכוח, יכול להיות שצריך לחדד יותר את הנוסח "למרחק של ממש".

והגנת הסביבה): מה זה "מרחק של ממש"?

והגנת הסביבה): זה נתון לפרשנות, יכולות להיות על זה פרשנויות רבות.

איתן גינזבורג: בהצעת החוק המקורית כתבנו "12 מטרים" ומשרד המשפטים התנגד.

והגנת הסביבה): העיקרון ידוע, הרעיון ידוע, שיש פה ניצול של שטח ציבורי למטרות חניה מתמשכות.

והגנת הסביבה): אפשר להזיז את הרכב במטר, בשני מטרים ואז לטעון שהרכב זז.

והגנת הסביבה): צריך להגדיר את זה.

והגנת הסביבה): אני לא יודע אם מישהו ינצל את זה כדי ליצור קשיים.

איתן גינזבורג: הנוסח הזה, שנוסח על ידי הלשכה המשפטית ומשרד המשפטים, לדעתי רחב מדי ונתון לפרשנות רחבה מדי, דבר שייתקל בדיונים בלתי סופיים בבתי המשפט.

איתן גינזבורג: לכן הדברים צריכים להיות מאוד מאוד ברורים.

והגנת הסביבה): דבר שני, יש בעיה עם רכבים שתופסים מקומות חניה במרחב הציבורי.

והגנת הסביבה): אם זה רכב פרטי, אני אדם פרטי מנצל שטח ציבורי לצורך חניית רכבי הפרטי.

והגנת הסביבה): אז יש פה בעיה שצריך לטפל בה והצעת החוק הזאת טובה.

והגנת הסביבה): אני מכיר את זה בכל מיני מקומות, רואים את זה, זה ממש מחייב טיפול.

והגנת הסביבה): אני לא יודע אם מישהו ייתן את הדעת על הנוסח כדי שהוא לא יהווה מכשול.

והגנת הסביבה): תודה רבה.

איתן גינזבורג: גם המשפט שמסתיים ב"ובנסיבות העניין סביר להניח כי הרכב אינו משמש למטרות נסיעה בו" – זה נראה לי ממש פלואידי לגמרי.

איתן גינזבורג: זה אומר שזה יעסוק אולי רק בגרוטאות.

איתן גינזבורג: זה משפט בעייתי מאוד.

לירון אדלר: אשמח להתייחס ולהסביר מה עמד מאחורי זה.

יצחק פינדרוס: אני מסכים שאסור להשאיר את זה פתוח, כלומר כן צריך להגדיר.

יצחק פינדרוס: אני הרבה יותר מזדהה עם הנוסח על 12 מטרים ועם הרחוב הסמוך.

יצחק פינדרוס: הנוסח המקורי הרבה יותר מקל בסופו של דבר.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לומר משהו בנוגע להצעת החוק.

יצחק פינדרוס: דיברת על תל אביב, על ירושלים ועל רעננה.

יצחק פינדרוס: אני כראש עירייה בביתר, שלא הייתה שם מצוקת חניה, אבל נושא הלכלוך והטינופת והמפגע הציבורי שזה הופך להיות, זה היה אחת הבעיות האקוטיות שהייתי צריך להתמודד איתן, בפרט ביהודה ושומרון ששם עוד לא החילו את החוק הישראלי.

והגנת הסביבה): בשטחים הכבושים.

יצחק פינדרוס: הייתה לי מצוקה מטורפת איך להתמודד עם המשחקים האלה, עם התזוזה הזאת.

יצחק פינדרוס: זה הופך להיות לקיוסקים ולמפגעים, משהו נורא.

יצחק פינדרוס: אני חושב שהצעת החוק הזאת חשובה מאוד, היא נצרכת.

יצחק פינדרוס: יש לי הסתייגות גורפת – יודע את זה יושב-ראש הוועדה, אני פה לא בפעם הראשונה – על עניין ההודעה בטלפון.

יצחק פינדרוס: זה טכני.

יצחק פינדרוס: אין סיבה לא להודיע בסמס.

איתן גינזבורג: נכניס את זה.

איתן גינזבורג: גם בחוק חברות גבייה מכניסים הודעה מקוונת.

יצחק פינדרוס: הבאתי דוגמה ממשהו שעובד, תבדוק עם הבנקים: כמות הצ'קים שחוזרים מאז שהבנק חייב להודיע בסמס ללקוח ויש לו שמונה שעות להפקיד כסף ירדה פלאים.

יצחק פינדרוס: בסמס.

יצחק פינדרוס: לא בכתבים רשמיים, לא עם עורך דין.

יצחק פינדרוס: מודיעים: אם לא תפקיד כסף עד שעתיים לפני סגירת היום הצ'ק יחזור.

והגנת הסביבה): אנחנו הצענו את הרעיון גם בחוק חברות הגבייה.

יצחק פינדרוס: אין לכם מושג עד כמה זה משמעותי.

יצחק פינדרוס: זה גם יקל, תוכל לרדת מ-21 ימים בגלל זה, כי ברגע שאדם מקבל סמס זה הודעה מידית.

והגנת הסביבה): אבל יש פה תהליך איתור של בעל הרכב, עד שמגיעים למספר הטלפון שלו.

יצחק פינדרוס: במידת האפשר להודיע בטלפון.

איתן גינזבורג: אם אדם הסכים לזה.

יצחק פינדרוס: לא אמרתי שחובה להודיע בטלפון.

יצחק פינדרוס: במידת האפשר הרשות תעשה בשביל להודיע בטלפון.

יצחק פינדרוס: זה גם מה שכתבתי בהסתייגות שלי: "אם ניתן לזהותו, במידה וניתן לזהותו".

איתן גינזבורג: זו הסתייגות שנכניס אותה אל תוך הצעת החוק.

איתן גינזבורג: מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: בשלב זה אני רק תומך בך, אבל גם מבקש לתמוך בהסתייגות של פינדרוס, שהיא חשובה.

איתן גינזבורג: נכניס את העניין המקוון.

איתן גינזבורג: הוא חשוב מאוד.

איתן גינזבורג: מי נמצא כאן ורוצה לדבר?

לירון אדלר: אגיד כמה מילים לגבי הניסוח של הנסיבה הזאת.

לירון אדלר: חשבנו, וזה דובר גם בדיון הקודם בקריאה הראשונה, שיכול להיווצר קושי כשמגדירים מידה מדויקת של מרחק, גם מבחינת אכיפה.

לירון אדלר: בסוף הוא לא זז 12 מטר אלא 13 מטר.

לירון אדלר: אנחנו יכולים להיתקל בבעיות דומות, שנתקלנו בהן.

לירון אדלר: בנוסח שיש היום כתוב "הושאר במקום אחד" ואנחנו נתקלים בבעיה שאם מזיזים אותו שני מטרים כבר כאילו צריך להוכיח מחדש.

לירון אדלר: יכולות להיות בעיות דומות גם כשאנחנו אומרים 12 מטרים, אם הוא יזוז 13 מטרים.

לירון אדלר: אלה בעיות אכיפה, מצד אחד.

לירון אדלר: מצד שני, יכול להיות מצב שאדם כן נוסע ברכב ומחנה בסך הכול באותו רדיוס.

לירון אדלר: גם זה נושא שיכול לעלות.

איתן גינזבורג: זה בסדר, זה לא בעייתי.

לירון אדלר: המחשבה שלנו בניסוח הזה הייתה שאם אנחנו נותנים ניסוח שאומר: זה כל הנסיבות ביחד – הוא נשאר במקום אחד וניכר עליו שהוא לא מוזז ממקומו למרחק של ממש.

לירון אדלר: נכון שזה יכול להיות נתון לפרשנות אבל יכול להיות שדווקא המידה המדויקת תעלה בעיות מסוג אחר.

לירון אדלר: אנחנו כותבים "ובנסיבות העניין סביר להניח כי הרכב אינו משמש למטרות נסיעה בו", שזה העניין, זה מה שהיום הרשויות בודקות, אם הן רואות שהרכב לא תקין.

יצחק פינדרוס: להיפך, זה נותן לי יותר כוח, שאפילו אם הוא יזיז 12 מטרים אוכל לגרור אותו כי הוא עשה תרגיל.

לירון אדלר: לכן חשבנו שיהיה נכון פה לא לכתוב בדיוק את המטרים אלא לכתוב את הכוונה של מה שבוחנים.

לירון אדלר: בודקים שהוא באמת לא זז.

לירון אדלר: לא רציתי לכתוב "זניח".

איתן גינזבורג: נדבר עם הרשויות המקומיות מכיוון שהן מתמודדות עם הסיפור הזה בכל יום.

לירון אדלר: רק עוד מילה לגבי הגרוטאות.

לירון אדלר: סעיף 8, שהוא סעיף קודם שמדבר על גרוטאות, הוא הרבה יותר דווקני.

לירון אדלר: הוא מדבר ממש על רכב שהתיישן, כלומר רכב שכבר המון שנים מאז שהוציאו לו רישיון.

לירון אדלר: אלה רכבים שממש ברור לגמרי שלא משתמשים בהם.

לירון אדלר: לפי מה שאני מבינה הרשויות לא מצליחות לפעול בתוך המסגרת של סעיף הגרוטאות ואז הן פונות לסעיף הזה, שהוא רחב יותר.

לירון אדלר: גם פה כתבנו "לרבות", אבל נתנו את סוג האינדיקציות שאותן בוחנים.

איתן גינזבורג: נצטרך לראות מה לגבי פסקה (3), לראות איך מדייקים אותה יותר, כי אם אין לו לוחית זיהוי זה ברור, אם אין לו רישיון רכב תקף במשך שלושה חודשים זה ברור.

איתן גינזבורג: הסיפור הזה של התזוזה ו"למטרות נסיעה בו" – צריך לדייק את זה.

לירון אדלר: זה הולך ביחד, זה מצטבר.

איתן גינזבורג: בואו נזמין לדיון את מר אריאל דוידי, מנהל אגף פיקוח ושיטור עירוני בעיריית חולון.

אריאל דוידי: אנחנו ברשות מברכים על המהלך ועל היוזמה הזאת לשנות את החוק.

אריאל דוידי: נושא הרכבים הנטושים וגרוטאות רכבים מעסיק אותנו מאוד, מעסיק מאוד את התושבים.

אריאל דוידי: זה הנושא השלישי שמטריד את התושבים אחרי חניה ופסולת.

אריאל דוידי: אנחנו מטפלים בשנה ביותר מ-4,000 פניות של תושבים בנושא הזה.

אריאל דוידי: קיצור משך הטיפול במפגע הזה יעזור מאוד לתושבים, כי כאשר תושב פונה אלינו ומתלונן על כך שיש רכב שעומד על יד ביתו במשך זמן ארוך הוא גם מתלונן למה הטיפול לוקח כל כך הרבה זמן.

אריאל דוידי: אני חושב שהמהלך הזה יהיה נכון.

אריאל דוידי: נושא המרחק – חשוב מאוד להגדיר אותו.

אריאל דוידי: אפשר אולי להגדיר אם הוא השאיר אותו באותו רחוב אז זה לא תקין.

אריאל דוידי: אם הוא עבר לרחוב אחר זה יכול להיות תקין.

איתן גינזבורג: איך הייתם רואים את זה?

איתן גינזבורג: איך הייתם מנסחים את זה?

אריאל דוידי: אנשים משחקים אתנו, אנשים מזיזים את האוטו, כי הם מכירים את החוק.

אריאל דוידי: אנחנו שמים מדבקה ואז אנחנו רואים את הרכב שלושה מטרים מן הצד השני ואני כבר לא יכול לעשות איתו דבר.

אריאל דוידי: במקרים כאלה אנחנו עושים פעילות ממוקדת ומגיעים לאותו תושב.

אריאל דוידי: מי שעושה את המשחקים האלה זה בעיקר סוחרי רכבים, שמשתמשים במרחב הציבורי כבשלהם.

אריאל דוידי: זה ייצר מפגע.

אריאל דוידי: אני מזכיר, זה לא רק תופס חניה אלא זה מפגע תברואתי.

אריאל דוידי: ילד גם עלול להיכנס לתוך רכב כזה ולהינעל בו וזה מסוכן מאוד.

אריאל דוידי: דיברו כאן על כך שזה קניין של תושב וצריך להיות זהירים.

אריאל דוידי: אני מסכים עם כך.

אריאל דוידי: צריך לזכור, גם לאחר שגררנו את הרכב הוא נמצא אצלנו עוד 60 ימים לפני שאנחנו עושים פעולה בלתי חוזרת של גריטת הרכב, לכן יש שהות.

אריאל דוידי: לפני שאנחנו גורטים אנחנו מוציאים עוד הודעה לתושב על מנת להיות בטוחים שאם אנחנו גורטים את הרכב אנחנו מיצינו את כלל הפעולות הנדרשות.

איתן גינזבורג: אריאל, אני רוצה למקד אותך סביב סוגיית הסעיף שבו אנחנו עוסקים.

איתן גינזבורג: יש לך את הנוסח החדש של הצעת החוק?

איתן גינזבורג: אני מפנה אותך לסעיף 1(א)(3).

איתן גינזבורג: אנחנו מתלבטים לגבי פסקה (3), האם היא כללית מדי?

איתן גינזבורג: האם היית מדייק אותה?

איתן גינזבורג: האם אתה חושב שצריך לקבוע משהו שהוא קצת יותר ברור?

אריאל דוידי: הוא כללי, אבל ברגע שאתה תגדיר את המרחק התושב יזיז את הרכב.

אריאל דוידי: מי שרוצה לשחק אתנו ישחק אתנו, זה מה שמטריד.

אריאל דוידי: אני שואל: למה לתת את האפשרות הזאת?

אריאל דוידי: אם רכב לא נושא לוחית זיהוי ואין לו רישיון בתוקף וכבר קיבל דרישה אחת, אני חושב שלא נכון לתת לו להזיז את הרכב למקום אחר.

אריאל דוידי: איזו סיבה יש לו להזיז למקום אחר?

לירון אדלר: זה אחת מן הנסיבות כאן, וגם זה לא רשימה סגורה.

איתן גינזבורג: אם אין לו לוחית זיהוי, זה לבדו מאפשר לך לתת לו את ההתראה.

איתן גינזבורג: אם אין לו רישיון בתוקף, זה סיבה מספיקה לתת לו התראה.

אריאל דוידי: אבל אם הלכתי לפי פסקה (2), שהיא ברורה מאוד, והוא הזיז את הרכב – אני לא רוצה להתחיל מחדש.

אריאל דוידי: אם נתתי למישהו ברחוב רמב"ם דרישה על כך שאין לו רישיון בתוקף והוא הזיז את הרכב לרחוב אחר, אבל עדיין הוא לא טיפל בבעיה, אז אני לא רוצה להתחיל מחדש.

אריאל דוידי: העבירה מתקיימת.

אריאל דוידי: אם הוא הזיז את הרכב למקום אחר זה לא פתר את הבעיה.

אריאל דוידי: אם הוא עשה טסט אז באותו רגע סיימתי את הטיפול.

אריאל דוידי: מי שמחזיק רכב ללא רישיון, לא משנה איפה, אחרי שקיבל דרישה אחת חובה עליו לטפל בחידוש הרישיון.

איתן גינזבורג: אחדד את דבריו של אריאל.

איתן גינזבורג: הוא אומר שאם לרכב אין רישיון או אין לו לוחית זיהוי והוא קיבל התראה, לא משנה אם הוא מזיז אותו או לא מזיז אותו.

אריאל דוידי: כי הוא לא תיקן את המפגע.

איתן גינזבורג: כי אין לו רישיון בתוקף ואין לו לוחית זיהוי.

לירון אדלר: מספיק שאין לו רישיון כדי שיוכלו כבר לתת לו התראה, להגיד לו שאם תוך 30 ימים הוא לא יטפל הרכב ייגרר.

איתן גינזבורג: אבל אם הוא מזיז את האוטו הכול מתחיל מהתחלה.

לירון אדלר: לכן כתבנו כך: "נחזה להיות רכב נטוש", נניח שהתקיימה הסיבה של היעדר רישיון בתוקף, "וכי אם לא יוכיח לה אחרת להנחת דעתה" שהרכב לא נטוש הרשות תהיה רשאית לפעול בהתאם לסמכויותיה, כלומר להגיד לו לגרור את זה בסופו של דבר.

לירון אדלר: העניין של התזוזה הוא לא מצטבר.

לירון אדלר: כאשר התקיימה הנסיבה השנייה אנחנו נכנסים להגדרה של "נחזה להיות רכב נטוש" ואז אני עוברת לסעיף קטן (א1), שכבר אפשר לפעול "בהתאם לסמכויותיה".

לירון אדלר: זאת אומרת, גם לגרור והכול.

לירון אדלר: או שהוא יגיד לרשות שהוא מחדש את הרישיון.

לירון אדלר: אבל ברגע שהתקיים (1), (2) או (3) הרשות יכולה להתחיל לפעול.

לירון אדלר: זו הכוונה של הסעיף.

אריאל דוידי: כלומר לא משנה אם הוא הזיז את הרכב.

אריאל דוידי: אני חושב שזה יפתור לנו הרבה בעיות כי אנשים משחקים אתנו בנושא הזה.

אריאל דוידי: אני יכול לבוא עם גרר ולגרור אותו, חיכיתי 60 ימים ואני בא לגרור את הרכב.

אריאל דוידי: אם אתם מנטרלים את נושא המרחק זה מעולה.

אריאל דוידי: ודבר אחרון, נאמרה פה הסתייגות בעניין סמסים.

אריאל דוידי: אני חושב שזה רעיון חכם אבל אין לנו את מאגר המידע, בכל אופן אצלנו בעירייה.

אריאל דוידי: יש לי מאגר מידע של משרד הרישוי, מי בעל הרכב.

אריאל דוידי: את פרטי הטלפון שלו אין לי.

אריאל דוידי: אם היה לי הייתי משתמש בכלי הזה.

איתן גינזבורג: הסמסים זה תוספת.

איתן גינזבורג: אם יש לך מאגר מידע של העירייה, אם מדובר על תושב העיר ויש לך את המידע שלו אז תוכל לעשות בזה שימוש.

איתן גינזבורג: אם הוא גר מחוץ לעיר אז באמת תתקשה.

איתן גינזבורג: אנחנו נותנים לך עוד כלי ביחס לתושבים.

אריאל דוידי: אני חושב שזה נכון.

אריאל דוידי: אנחנו עושים בזה שימוש בכל הנוגע לקנסות חניה וכדומה, שמי שקיבל דוח והגיש ערר מקבל תשובה דרך סמס.

איתן גינזבורג: תודה רבה אריאל.

איתן גינזבורג: מר שמואל זינגר, עוזר ליועמ"ש בעיריית תל אביב.

שמואל זינגר: שלום.

שמואל זינגר: קודם כול, אנחנו מברכים מאוד על התיקון הזה.

שמואל זינגר: אנחנו תומכים בכל מה שנאמר על ידי יושב-ראש הוועדה ועל ידי חברי הכנסת על החשיבות שלו.

שמואל זינגר: אשמח להתחיל עם כמה מילים מבחינתנו על ההקשר הרחב שבו החוק הזה מתקיים ואז כמה הערות נקודתיות.

איתן גינזבורג: אני מציע שנתמקד בנקודות העיקריות.

איתן גינזבורג: נראה לי שכולם מסכימים על ההקשר.

איתן גינזבורג: בואו נתמקד בסעיפים, בואו נדייק את הצעת החוק.

שמואל זינגר: יש לנו קושי עם הדרישה שהיעדר רישיון הרכב יהיה לתקופה של שלושה חודשים לפחות.

שמואל זינגר: זה נראה לנו פרק זמן ארוך מאוד, בוודאי בהינתן העובדה שאנחנו שולחים לו התראה ואז ממתינים עוד 30 ימים.

שמואל זינגר: אנחנו חושבים שצריך להוריד את זה ל-30 ימים בפסקה (2), לגבי מי שאין לו רישיון רכב, כלומר שאין לו רישיון רכב במשך 30 ימים.

איתן גינזבורג: הוא מדבר על רכב שאין לו רישיון רכב תקף במשך 30 ימים.

יצחק פינדרוס: פחות 10 ימים.

יצחק פינדרוס: אני מדבר על פסקה (3).

איתן גינזבורג: אנחנו לא בסעיף הזה.

איתן גינזבורג: אנחנו בפסקה (2).

יצחק פינדרוס: לא אז נותנים את ההתראה.

יצחק פינדרוס: אז מותר לגרור.

יצחק פינדרוס: שימו לב.

לירון אדלר: מותר לתת התראה ראשונה, שאם תוך 30 ימים הוא לא מטפל בזה אפשר לגרור.

יצחק פינדרוס: ממתי נותנים התראה?

יצחק פינדרוס: כבר צריך להיות בלי רישיון בתוקף?

לירון אדלר: כן, במשך שלושה חודשים.

יצחק פינדרוס: אז זה סותר את (3).

איתן גינזבורג: עזוב לרגע את (3), בואו נעבור ל-(1).

איתן גינזבורג: אומר שמוליק זינגר מעיריית תל אביב, כאשר שלושה חודשים הרישיון לא בתוקף זה יותר מדי זמן.

איתן גינזבורג: אתה מסכים שצריך לצמצם את השלושה חודשים שהרישיון לא בתוקף?

יצחק פינדרוס: צריך לעשות את זה חופף.

יצחק פינדרוס: ההתראה יכולה להיות בתוך שלושה החודשים, כפי שכתוב פה בפסקה (3).

יצחק פינדרוס: הגרירה צריכה להיות עשרה ימים אחרי השלושה חודשים.

יצחק פינדרוס: זה מה שכתוב פה.

לירון אדלר: כפי שכתוב עכשיו, אחרי שלושה חודשים נותנים את ההתראה הראשונה, שהיא 30 ימים.

לירון אדלר: אנחנו פשוט הוספנו עוד התראה.

לירון אדלר: יש שתי התראות.

לירון אדלר: יש התראה ראשונה, שמופיעה בסעיף קטן (א1), שאז קודם כול אומרים לאדם – זה מה שעושים היום, שמאותו מועד סופרים 60 ימים – שמאותו יום ייספרו 30 ימים.

לירון אדלר: נותנים התראה ראשונה: תוך 30 ימים אם אתה לא מטפל אנחנו יכולים לגרור.

לירון אדלר: אחרי ההתראה הראשונה נותנים עוד התראה שנייה, שאומרת:

לירון אדלר: אם בתוך 21 ימים אתה לא מטפל אנחנו גוררים.

איתן גינזבורג: השאלה אחרת: כמה זמן רישיון אמור להיות לא בתוקף?

יצחק פינדרוס: מההתראה או הגרירה?

איתן גינזבורג: לגבי ההתראה הראשונה.

יצחק פינדרוס: לגבי ההתראה – אפילו חודש.

יצחק פינדרוס: אתה לא יכול לגרור לפני פחות משלושה חודשים.

יצחק פינדרוס: תראה את פסקה (3).

איתן גינזבורג: אתה אומר:

איתן גינזבורג: לגבי היעדר רישיון רכב בתוקף – 30 ימים.

יצחק פינדרוס: לא הבנת אותי.

יצחק פינדרוס: כאשר תגיע לפסקה (3) תבין אותי: "ולעניין רכב שהושאר ברשות הרבים ואין לו רישיון רכב תקף במשך שלושה חודשים לפחות – לפחות עשרה ימים לפני הגרירה".

יצחק פינדרוס: למעשה אתה עושה את זה חופף, ואז פתרת את הבעיה.

לירון אדלר: נכון שצריך לתקן את (3).

יצחק פינדרוס: אני אומר להיפך: תתקנו את (א) ותשאירו את (3) ופתרנו את הבעיה.

לירון אדלר: צריך לתקן פה את (3) כי צריך להתייחס לאותם שלושה חודשים.

לירון אדלר: אבל חודש לפני תהיה התראה ראשונה?

לירון אדלר: אנחנו חשבנו שזה יהיה מוקדם מדי.

שמואל זינגר: שלושה חודשים פלוס 30 ימים פלוס 21 ימים להזיז את הרכב, התוצאה בסופו של דבר היא שזה מרע את המצב לעומת החוק הנוכחי, שמדבר רק על 60 ימים ואז אנחנו צריכים לשלוח התראה ולא נקבע מועד.

שמואל זינגר: זה מרע את המצב.

שמואל זינגר: גם מבחינה מהותית הפגיעה פה היא מזערית, אם בכלל.

שמואל זינגר: רכב שאין לו רישיון רכב במשך 30 ימים הוא כבר מפגע, וכמובן גם הכול תחת הכותרת של "נחזה כנטוש".

שמואל זינגר: כל מה שהוא צריך לעשות כדי לפתור את הבעיה – אם אנחנו מדברים על פגיעה בקניין – אנחנו שולחים לו הודעות, הוא צריך להוציא רישיון רכב, להזיז את הרכב.

שמואל זינגר: היכולת שלו להתמודד עם הפגיעה בקניין שלו היא פשוטה מאוד, בקלות רבה הוא יכול למנוע את זה.

שמואל זינגר: לכן הצבה של דרישת צו במשך 30 ימים לתחילת התנעת התהליך, לא לגרירה, לדעתנו זה יותר ממידתי.

שמואל זינגר: שלושה חודשים – זה בסך הכול מרע את המצב שלנו היום, זה מותח את המועדים.

שמואל זינגר: החלופה של רישיון רכב היא מהחלופות הבולטות, לפחות אצלנו, לרכבים נטושים, כי באמת רכבים נטושים בהרבה מאוד מקרים הם רכבים שאין להם רישיון רכב, כך שמדובר על חלופה חשובה.

איתן גינזבורג: אתה אומר שאין לו רישיון רכב במשך 30 ימים.

שמואל זינגר: 30 ימים, ואז כפי שנאמר צריך את פסקה (3) לתקן לעניין רכב שהושאר ברשות הרבים ואין לו רישיון רכב תקף במשך 30 ימים, לתקן גם את זה.

שמואל זינגר: שלושה חודשים זה יותר מדי זמן.

שמואל זינגר: זה מרע את המצב.

לירון אדלר: מצד שני, צריך לשים לב שיש פה עוד כברת דרך, ומספיק שלאדם אין רישיון רכב שיוכלו ממש לגרור את הרכב.

לירון אדלר: זה לא כפי שהיום בחוק הנוכחי אומרים לו להזיז את הרכב.

לירון אדלר: לפי הנסיבות כאן מספיק שאין לו רישיון רכב כדי שאפשר יהיה לגרור.

איתן גינזבורג: כשהוא מקבל את ההתראה הוא יכול לשלם עבור רישיון הרכב.

לירון אדלר: אולי צריך לקבוע שהשלושה חודשים יהיו בסך הכול, כלומר חודשיים ואז חודש של התראה.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: החשבון המדויק הוא שלושה חודשים, בעצם 100 ימים מינוס 21 מינוס 30.

יצחק פינדרוס: כלומר נשאר לו 50 ימים.

יצחק פינדרוס: אם אני הולך לפי פסקה (3), שהיא הגיונית, היא אומרת: אני גורר 10 ימים אחרי שלושה חודשים שאין לו רישיון, אני גורר, לא אני מתריע.

יצחק פינדרוס: ואז בעצם אתה נותן לו התראה אחרי 50 ימים, יש לו 30 ימים פלוס 21 ימים ואז אני גורר.

לירון אדלר: אז אפשר לשנות את (2), שאין לו במשך - - -

יצחק פינדרוס: לא פגעת בזכות הקניין.

יצחק פינדרוס: התראה זה לא זכות קניין, עם כל הכבוד.

שמואל זינגר: 30 ימים ועוד 30 ימים.

שמואל זינגר: בסופו של דבר מגיעים ליותר מחודשיים.

שמואל זינגר: אני מזכיר שהחוק היום מדבר על 60 ימים.

שמואל זינגר: התוצאה שהחוק הזה ירע את המצב היא תוצאה מאוד בעייתית.

איתן גינזבורג: זה לא יקרה, לא נוציא מפה חוק שמרע את המצב.

לירון אדלר: זה לא מרע את המצב.

יצחק פינדרוס: יש לך שתי אפשרויות.

יצחק פינדרוס: נשארה לך גם האפשרות השנייה.

שמואל זינגר: נכון, זאת אפשרות משמעותית מאוד.

שמואל זינגר: זה אינדיקטור טוב.

שמואל זינגר: במיוחד אם פסקה (3) בנוסח המוצע כוללת מתחם של שיקול דעת, כפי שאמר יושב-ראש הוועדה.

שמואל זינגר: יכולות להיות מחלוקות וויכוחים.

שמואל זינגר: אז החלופה הזאת תהיה מטבע הדברים משמעותית יותר עבורנו, ולכן מבחינתנו יש חשיבות להוריד את השלושה חודשים.

איתן גינזבורג: אנחנו מבינים שאתם רוצים להוריד את זה ל-30 ימים, זאת עמדתכם.

שמואל זינגר: זאת עמדתנו.

שמואל זינגר: יש עוד מקום שאנחנו סבורים שנכון להוריד ל-30 ימים, בסעיף 2, שמתקן את סעיף 8ב, את המועד שבו אנחנו יכולים לגרוט או למכור את הרכב.

שמואל זינגר: היום זה חודשיים.

שמואל זינגר: התיקון המוצע הוא רק להמיר את זה מחודשיים ל-60 ימים, הוא רק תיקון של ניסוח.

שמואל זינגר: אנחנו חושבים שאם כבר עושים תיקון נכון להוריד גם את זה ל-30 ימים.

שמואל זינגר: הסיבה בסופו של דבר היא כי כל הפעילות הזאת של הסרת רכבים היא פעילות גירעונית.

שמואל זינגר: בניגוד לדוחות שרשות מקומית איכשהו רואה מהם כסף, זה פעילות גירעונית, אין בסופו של דבר ממי לגבות, אין אפשרות לגבות.

שמואל זינגר: אלה לא רכבים שהשווי הכלכלי שלהם הוא כזה שיש אפשרות למכור אותם ולכסות את ההוצאות.

שמואל זינגר: זו פעילות גירעונית שהרשות המקומית עושה בשביל להגן על המרחב הציבורי, גם אם נפגעים, כפי שנאמר, גם אם היא תפיסה של המרחב הציבורי למשך זמן ארוך.

שמואל זינגר: עלויות הגרירה, עלויות האכסון, שהן עלויות לא זניחות, יוצרות תמריץ שלילי לרשויות.

שמואל זינגר: לעיריית תל אביב-יפו יש אפשרות אולי, אבל רשויות שיש להן פחות אמצעים להתמודד עם הדברים האלה, העובדה שהן צריכות לאחסן את הרכב במשך תקופה ארוכה היא תמריץ שלילי לעשות דבר שאין ממנו שום רווח, הוא נטו לטובת שיפור המרחב הציבורי.

שמואל זינגר: בגלל העלויות, אנחנו חושבים שצריך להוריד את זה.

שמואל זינגר: שוב, זה על רקע זה שיש פה סדרת התראות, כך שבסופו של דבר האפשרות שמישהו שהרכב שלו לא נטוש אלא הוא בטעות השאיר אותו, הרי זה מה שבאים למנוע, מצב שבטעות ייגרט או יימכר רכב שהושאר שם כי מישהו לא שם לב, האפשרות לאור סדרת ההתראות היא לדעתנו אפסית עד לא קיימת.

שמואל זינגר: ברגע שיש כל כך הרבה מגבלות ובקרות לפני שעושים את הצעד של מכירה או גריטה, נראה לנו נכון לא לחכות 60 ימים אלא 30 ימים שהרכב חונה אצלנו ואז לאפשר לגרוט.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: משה ליבר מן החברה לביטחון בראשון לציון, בבקשה.

משה ליבר: צוהריים טובים.

משה ליבר: ראשית, תודה על היוזמה.

משה ליבר: זה יעזור לנו מאוד.

משה ליבר: מרבית הדברים נאמרו.

משה ליבר: אני מדגיש את הנקודה, שרכבים נטושים עבורנו, פרט לתפיסת המרחב הציבורי, הם בעיקר בעיה בטיחותית גדולה מאוד, של ילדים שמחפשים לשחק בהם וזה בעיה לא פשוטה שאנחנו מתמודדים איתה.

משה ליבר: אני מסכים עם חבריי בנושא המרחק, שאפשר להשאיר את הנוסח כך שנוכל אנחנו לקבוע מה המרחק, כי משחקים אתנו, כפי שנאמר כאן.

משה ליבר: בנושא המסרונים – לנו אין את המידע.

משה ליבר: נשמח לקבל את המידע הזה כדי שנוכל להעביר מסרונים.

משה ליבר: זה יקל עלינו את פעולות האכיפה.

משה ליבר: אנחנו רוצים להיות שקופים עבור האנשים שאותם רכבים שייכים להם.

משה ליבר: הדבר האחרון שלא נאמר כאן הוא נושא המרחב הציבורי שמשמש לנטישת רכבים.

משה ליבר: בראשון לציון – אני לא יודע איך זה בערים אחרות – מגיעים הרבה רכבים אחרי תאונות, בוחרים לנטוש את הרכבים אצלנו, לא תושבי העיר.

משה ליבר: מעל למחצית מן הרכבים שאנחנו מוצאים נטושים הם בכלל לא של תושבי העיר, פשוט אנשים נוטשים אותם.

משה ליבר: אין לנו שום דרך לתקשר איתם.

משה ליבר: זה מהווה עבורנו בעיה.

משה ליבר: אנחנו שולחים להם דואר רשום אבל אין שום התייחסות ואין לנו איך לדבר איתם.

איתן גינזבורג: מה אתה מציע?

משה ליבר: אני מציע לקצר.

משה ליבר: הרכבים הללו, גם אם יש להם לוחית ורישוי וגם אם יש להם טסט אבל הם נראים לנו טוטאל לוס, לאוטו כזה חייבים להביא שמאי.

משה ליבר: אנחנו מביאים שמאי כדי שלא יהיו תביעות עתידיות.

משה ליבר: אני מציע לקצר לפחות את ה-60 ימים שאתם מציעים, או את ה-90 ימים, אני כבר מבולבל ממספר הימים שציינתם בכל מיני המקרים.

משה ליבר: אחרי הגרירה אנחנו צריכים כמה שיותר מהר לבצע את הגריטה, כמה שיותר מהר שהוועדה יכולה לתת לנו, כדי לפנות מקום לטיפול בעוד רכבים.

משה ליבר: לדעתי זה אחד הדברים הכי חשובים.

משה ליבר: התושבים מוטרדים מזה מאוד.

משה ליבר: כפי שציינתם, זה בעיה גדולה מאוד.

משה ליבר: חלק משחקים אתנו, חלק נוטשים אותנו.

משה ליבר: אנחנו צריכים פשוט לעבוד מהר יותר.

משה ליבר: ככל שתיתנו לנו יותר כלים אנחנו נעבוד מהר יותר לטובת התושבים והאזרחים של המדינה.

משה ליבר: כל שאר הדברים נאמרו בצורה ברורה מאוד.

יצחק פינדרוס: שמעתי את נציג הרשויות המקומיות מדבר על החודשיים וה-60 ימים.

יצחק פינדרוס: אני מרגיש לא נוח עם זה.

יצחק פינדרוס: על אף שאני בעד הכול, חבר'ה, תוך 30 ימים להודיע לאדם?

יצחק פינדרוס: האדם נכנס לבית חולים, הייתה לו קורונה, היה מבודד, אני לא יודע מה, וגררת לו את הרכב?

יצחק פינדרוס: לא יקרה כלום אם זה ייקח 60 ימים.

איתן גינזבורג: למרות שהוא קיבל התראה, לקחו לו את האוטו מן המקום וכל זה ארך זמן, ובסוף נותנים לו הודעה לפני הגריטה.

יצחק פינדרוס: זה 30 ימים מן הגרירה?

יצחק פינדרוס: אז בסדר, כי עברו כבר ארבעה–חמישה חודשים.

איתן גינזבורג: רעות אופק ממשרד המשפטים, בבקשה.

אילת פלדמן: רעות אופק נמצאת בזום בשביל לדבר על ההודעה הדיגיטלית, על סמס, אבל אני מבינה שאנחנו עוד לא עוסקים בזה.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: את רוצה לדבר אתנו על כל שאר הסעיפים?

איתן גינזבורג: בבקשה.

אילת פלדמן: אני ממשרד המשפטים.

אילת פלדמן: נשמור את רעות לנושא הבא.

אילת פלדמן: אני רוצה להצטרף ולתמוך במה שאמרה היועצת המשפטית של הוועדה בהיבטים של סידור התהליך ושמירה על מידתיות בהקשר של הפגיעה בזכות הקניין על המטלטלין.

אילת פלדמן: כמה נקודות שעלו בעניין רישיון הרכב שלא בתוקף במשך שלושה חודשים – עלה פה רעיון שרישיון הרכב לא יהיה תקף במשך חודש.

אילת פלדמן: אני חושבת שזה זמן קצר מדי.

אילת פלדמן: יכול להיות שאדם התעכב בחידוש רישיון הרכב.

אילת פלדמן: חודש בעיניי זה זמן סביר שהוא לא מחדש את הרישיון והוא יטפל בזה אחר כך.

אילת פלדמן: ההצעה בעיניי לא גורעת מן המצב הקיים.

אילת פלדמן: היום רשויות מקומיות מפעילות את הסמכויות רק אחרי שברור שהרכב הוא גרוטאה.

אילת פלדמן: כשאנחנו מדברים על היעדר רישיון רכב אנחנו נותנים איזשהו מועד ודאי יותר עבור הרשות המקומית, אבל אנחנו גם בעצם מקדימים את המועד שבו היא יכולה לפעול.

איתן גינזבורג: אבל גוררים לו רק 30 ימים אחרי שהודיעו לו.

אילת פלדמן: אני מדברת כרגע על החלופה של שלושה חודשים, על רכב שהוא בלי רישיון רכב תקף.

אילת פלדמן: הציעה לירון לעשות את זה סך הכול שלושה חודשים, כלומר חודשיים ועוד חודש.

לירון אדלר: הצעתי שב-(2) זה יהיה 60 ימים ולא שלושה חודשים, ואז עם ההתראה זה עוד חודש, ואז יש לו עוד 21 ימים עד הגרירה.

אילת פלדמן: בעיניי זה הסדר שהוא מאוזן יותר.

אילת פלדמן: זאת נקודה אחת שרציתי להעיר.

אילת פלדמן: הנקודה השנייה היא בעניין הגריטה לאחר חודש מן הגרירה ולא לאחר חודשיים.

איתן גינזבורג: ואיך את עם 45 ימים?

אילת פלדמן: פחות גרוע.

אילת פלדמן: אנחנו צריכים לשים פה לב היטב לנושא המידתיות.

אילת פלדמן: נכון, יש פה עלויות לרשויות המקומיות אבל אל מול זה אנחנו מדברים פה על פגיעה בזכות הקניין.

איתן גינזבורג: זה לא רק עלויות לרשות המקומית, זה גם פגיעה במרחב הציבורי.

אילת פלדמן: זה אחרי הגרירה.

אילת פלדמן: אנחנו מדברים פה על החודשיים שאחרי הגרירה, כבר אין פגיעה במרחב הציבורי.

איתן גינזבורג: שאלתי על רישיון הרכב שלא תקף במשך 30 ימים.

איתן גינזבורג: את מדברת על זה?

אילת פלדמן: קודם דיברתי על רישיון רכב בתוקף, בעניין שלושה חודשים.

אילת פלדמן: חודש זה מעט מדי אבל אני חושבת שההצעה של הייעוץ המשפטי של הוועדה, שזה יהיה שלושה חודשים בסך הכול, היא הצעה שאפשר לאמץ אותה.

אילת פלדמן: עברתי עכשיו לנקודה השנייה שרציתי להעיר, לגבי תיקון סעיף 8ב.

אילת פלדמן: עלתה פה בקשה מצד הרשויות המקומיות להפחית את המועד לגריטת הרכב לאחר הגרירה מחודשיים לחודש.

אילת פלדמן: בשלב הזה כבר אין פגיעה במרחב הציבורי, אנחנו מדברים פה רק על העלויות שיש לרשויות המקומיות באחסון הרכב.

אילת פלדמן: העלויות לרשויות המקומיות אל מול הפגיעה בקניין הפרטי על המטלטלין, אני חושבת שיש כאן קושי לקצר את זה לחודש.

איתן גינזבורג: למה?

אילת פלדמן: כי צריך לתת הזדמנות לבעל הרכב לבוא.

איתן גינזבורג: נתנו לו.

איתן גינזבורג: הוא קיבל התראה, גררו לו, הוא לא הגיב.

איתן גינזבורג: אמרו לו: אדוני, הולכים לגרור לך את הרכב ולמכור אותו, והוא לא עושה כלום.

איתן גינזבורג: ו-60 ימים זה כן בסדר?

אילת פלדמן: זה לפחות המצב הקיים היום.

איתן גינזבורג: מה זה אומר?

איתן גינזבורג: שהוא טוב?

איתן גינזבורג: שהוא לא טוב?

איתן גינזבורג: הוא מידתי?

לירון אדלר: אנחנו עושים כאן מהלך לקיצור משמעותי של הזמן.

לירון אדלר: השאלה אם נכון בבת אחת ללכת על כל הצעדים.

איתן גינזבורג: ואז להרגיל אותם שיש שינוי?

איתן גינזבורג: הרי להעביר חוק בכנסת ישראל זה הליך קשה.

איתן גינזבורג: אנחנו לא נעשה עכשיו צמצום של 30 ימים ובעוד שנה נבוא עם עוד 30 ימים.

איתן גינזבורג: אין פה תהליך.

איתן גינזבורג: יש פה רצון להסדיר סוגיה.

איתן גינזבורג: הסיפור הקשה הזה – אני זוכר שגם פעם אחת צמצמו את ימי המעצר ללא צו מ-30 ימים לשבעה ימים, בבת אחת, ביום אחד, אי שם בשנות ה-90.

איתן גינזבורג: אני יודע כי שירתי אז במשטרה.

איתן גינזבורג: פשוט הורידו.

איתן גינזבורג: היו 30 ימים בלי בית משפט, פתאום אמרו: לא, רק שבעה ימים.

איתן גינזבורג: אמרנו: איך זה יכול להיות?

איתן גינזבורג: הנה, הצליחו.

אילת פלדמן: הבעיה שהצעת החוק הזאת באה לפתור היא המרחב הציבורי.

אילת פלדמן: ההצעה כפי שהיא עכשיו נותנת מענה לתכלית הזאת.

איתן גינזבורג: והכסף הציבורי לא מעניין אותך?

אילת פלדמן: הכסף הציבורי גם מעניין אותי, אבל זה שאלה של איזונים.

אילת פלדמן: הנקודה האחרונה שרציתי להתייחס אליה, נזרקה כאן הערה על קבלת מידע על בעלי הרכבים.

אילת פלדמן: כמובן יש כאן היבטי פרטיות.

איתן גינזבורג: יש לי שאלה.

איתן גינזבורג: הרי את הפרטים על בעל הרכב אנחנו מקבלים ממשרד התחבורה.

איתן גינזבורג: משלמים להם על זה.

איתן גינזבורג: הרשות המקומית משלמת כסף על כל רשומה שהיא מקבלת ממשרד התחבורה.

איתן גינזבורג: השאלה היא: למה?

איתן גינזבורג: אני לא יודע אם כשמשרד המשפטים מבקש רישיון רכב ממישהו הוא משלם למשרד התחבורה עבור המידע הזה.

איתן גינזבורג: למה רשות שלטונית צריכה לשלם על מידע מרשות שלטונית אחרת?

איתן גינזבורג: זאת שאלה.

איתן גינזבורג: אבל אני שם את זה בצד.

איתן גינזבורג: למה על הדרך אי אפשר לקבל את כל הפרטים שרשומים על הרכב – שם, שם משפחה, כתובת וטלפון?

אילת פלדמן: זו שאלה בעיקר למשרד התחבורה.

איתן גינזבורג: לא, אני שואל משפטית.

איתן גינזבורג: לא דיברתי על כסף.

איתן גינזבורג: את הכסף שמתי כדובדבן, על הקופה שעושה הממשלה על חשבון הציבור.

איתן גינזבורג: למה אי אפשר להעביר את כל הפרטים שרשומים על הרכב הזה לרשות המקומית?

איתן גינזבורג: לא מדובר על העברת הפרטים לאדם פרטי אלא לרשות שלטונית שאמורה לאכוף.

יצחק פינדרוס: משרד התחבורה מוכן להעביר לביטוח הלאומי?

יצחק פינדרוס: אתה כבר מדבר איתי על רשות מקומית.

איתן גינזבורג: למה אי אפשר להעביר פרטים על מספר הרכב, כפי שאת מעבירה פרטים על הכתובת שלו, שזה גם צנעת הפרט, אז גם את מספר הטלפון שלו?

אילת פלדמן: למיטב ידיעתי ההתייחסות לכתובת היא לא כאל מידע אישי שחוסה תחת הגנת הפרטיות.

אילת פלדמן: לעומת זאת מספר טלפון כן נחשב מידע אישי וצריך הסדר בחוק בשביל להעביר את המידע, הסדר מפורט.

איתן גינזבורג: הנה, עכשיו אנחנו מסדירים את החוק.

אילת פלדמן: בדיוק ראיתי את אנשי הפרטיות שלנו פה בחוץ.

אילת פלדמן: נראה אם הם עדיין פה.

איתן גינזבורג: את יכולה לקרוא להם אם את רוצה.

איתן גינזבורג: בינתיים נדבר עם רעות אופק ממשרד המשפטים.

איתן גינזבורג: היא לא נמצאת.

איתן גינזבורג: יש מישהו מן השלטון המקומי שרוצה להתייחס אל מה שנאמר פה על ידי משרד המשפטים?

איתן גינזבורג: בבקשה.

משה ליבר: הדוברת הקודמת אמרה דברים שסותרים את הדברים שהיא רוצה לתת.

משה ליבר: אם היא רוצה שאנחנו בוודאות נגיע לבעל הרכב – אגב אני חושב שכל חבריי מן הרשויות רוצים להגיע בוודאות לבעלי הרכב, זה יפתור לנו את הבעיה – אז תני לנו את מספר הטלפון.

איתן גינזבורג: את זה הבנו.

איתן גינזבורג: הולכים לקרוא לכאן את אנשי הפרטיות.

איתן גינזבורג: אני שואל אתכם לגבי המועדים.

משה ליבר: הדבר השני שרציתי להגיד, זה לא רק עניין כלכלי, לא רק כסף.

משה ליבר: יש לנו מקום מוגבל לגרירת רכבים, אין לנו חניונים אין-סופיים בעיריות.

איתן גינזבורג: את זה הבנו.

איתן גינזבורג: את עניין המרחב הציבורי והכסף הציבורי הבנו.

משה ליבר: אני לא מתייחס לכסף.

איתן גינזבורג: אני כן מתייחס לכסף.

איתן גינזבורג: אני רוצה שתתייחס לנושא אחר, לנושא 60 הימים, כפי שהציעה פה היועצת המשפטית של הוועדה.

איתן גינזבורג: אולי תסבירי את ההצעה שלך.

לירון אדלר: צריך לזכור שבסעיף של הגרירה הסופית כתוב שתקופת הדרישה צריכה להיות מקסימום 21 ימים ולא פחות מ-14 ימים.

לירון אדלר: אנחנו חושבים שצריך לעשות איזה הסדר שמאזן בין פינוי המרחב הציבורי לבין הקניין הפרטי.

לירון אדלר: אם אנחנו מורידים פה ב-(2) וכותבים שלרכב אין רישיון נניח 60 ימים.

איתן גינזבורג: פחות מ-60 ימים.

לירון אדלר: 60 ימים, ואז יש לנו התראה של 30 ימים, התראה של 14 הימים האחרונים ממש לפני הגרירה.

לירון אדלר: זה 90 ימים ועוד 14 ימים, בסך הכול זה 104 ימים.

לירון אדלר: בשיחות פנימיות חשבנו שב-(3) אולי נעשה – בסופו של דבר לגבי ההתראה האחרונה לפני הגרירה זה כבר יצא הבדל לא משמעותי, 14 ימים או 10 ימים לרכב שאין לו רישיון.

לירון אדלר: הייתה מחשבה לאחד את זה למועד אחד, שלדעתנו צריך להישאר 14 ימים ולא 10 ימים, כדי לשמור שתהיה אזהרה מספיקה מראש לפני הגרירה הסופית ולא לקצר יותר מדי את הזמן הזה.

לירון אדלר: אם עושים את זה 60 ימים – זה יוצא 60 ועוד 30 ועוד 14.

לירון אדלר: זה כאילו בין 14 ל-21 ימים.

אריאל דוידי: אני אומר לעצמי שבסוף אצטרך להמתין יותר זמן.

אריאל דוידי: במצב הנוכחי כאשר אני רואה רכב שנראה לי לא תקין, אני בודק אם יש לו טסט.

אריאל דוידי: אני נותן לו חודש גרייס, נותן לו חודשיים עד שהוא מפנה.

אריאל דוידי: זה 90 ימים.

לירון אדלר: זה לא חודשיים עד שהוא מפנה.

לירון אדלר: עכשיו זה חודש עד שהוא מפנה.

אריאל דוידי: אבל בהצעה שלכם במשך שלושה חודשים בלי טסט הוא נשאר ברחוב ואז עוד חודש אני ממתין לגרור אותו.

אריאל דוידי: זה ארבעה חודשים.

אריאל דוידי: זה יותר מן המצב הקיים.

איתן גינזבורג: לא, אנחנו רוצים לצמצם.

יצחק פינדרוס: מה שעשינו זה שבנושא של הטסט לבד, לא בכל שאר הסעיפים, במשך 60 ימים אין לו טסט, ואז אתה מוציא לו התראה מידית על 30 ימים, ואז אחרי 14 ימים אתה מפנה אותו.

אריאל דוידי: זה יותר ממה שיש היום.

אריאל דוידי: כעת אני עושה את זה ב-90 ימים.

אריאל דוידי: חודש אין לו טסט, חודשיים אני ממתין.

יצחק פינדרוס: רק על הטסט.

יצחק פינדרוס: עד היום לא עשית את זה.

אריאל דוידי: אתם צריכים להבין, הטסט זה הדבר הכי נפוץ שאנחנו פועלים כנגדו.

אריאל דוידי: רכב ללא לוחית זיהוי כמעט ואין לנו, ורכב שנחזה כנטוש קשה מאוד להוכיח את זה.

אריאל דוידי: הדבר שהכי ברור והכי קל לנו משפטית זה לבחון האם רכב עם רישיון או בלי רישיון.

אריאל דוידי: לכן זה יהיה הסעיף הנפוץ ביותר.

יצחק פינדרוס: גם פסקה (3): "הרכב הושאר במקום אחד, או שלא הוזז ממקומו למרחק של ממש".

איתן גינזבורג: זה נכנס לפרשנות, האם זה מרחק של ממש או לא ממש, האם כן משמש למטרות נסיעה או לא משמש למטרות נסיעה.

איתן גינזבורג: זה מאוד פלואידי.

איתן גינזבורג: לך לבית משפט ותוכיח.

אריאל דוידי: לכן אנחנו ברשות עובדים – גם שינינו את הסעיף שלנו לסעיף הזה, של רכב שרישיונו פקע.

אריאל דוידי: גם הכי קל להוכיח את זה.

אריאל דוידי: כאשר התובעת הולכת לבית המשפט קל לה להוכיח את זה.

אריאל דוידי: לכן אני חושב שצריך לתת לזה לכל היותר חודש ללא טסט, לתת לו חודש אפשרות להזיז את הרכב.

אריאל דוידי: זה יעזור לנו.

איתן גינזבורג: אני לא מבין למה חודשיים לא מספיק לאדם שנמצא במרחב הציבורי.

איתן גינזבורג: אין לו טסט כבר חודש, קיבל התראה, יש לו עוד 30 ימים להסדיר את הדבר הזה או שיגררו אותו.

איתן גינזבורג: למה זה לא מספיק?

איתן גינזבורג: למה צריך יותר?

לירון אדלר: אלא אם יש מקרים גבוליים.

לירון אדלר: נכון שאסור להשאיר רכב שרישיונו פקע.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: אז למה לאפשר את זה?

לירון אדלר: אם אדם נמצא בחו"ל?

איתן גינזבורג: גם אדם שנמצא בחו"ל צריך לטפל בדברים האלה כפי שהוא מטפל בכלב שלו שצריך להוריד אותו פעמיים ביום.

איתן גינזבורג: מה זאת אומרת?

אריאל דוידי: בסוף שלא יהיה מצב שהחוק כאילו מאשר לאנשים להיות ללא טסט.

אריאל דוידי: גם מישהו עלול לפרש את זה.

אריאל דוידי: לכן אני חושב שחודש זה מספיק זמן, אם מישהו בבית חולים או מישהו בחו"ל או מישהו שכח, כל מיני דברים מן הסוג הזה.

אריאל דוידי: מעל זה, זה יותר מדי.

אריאל דוידי: אנחנו לא נרוויח מזה דבר, אנחנו רק ניפגע מזה.

מוסי רז: חודש זה סביר לגמרי.

מוסי רז: אם אדם נמצא בבית חולים אז יכול להיות שצריך להתיר לו - - -

איתן גינזבורג: הוא לא לבד.

מוסי רז: אתה צודק שהוא לא לבד, אבל נגיד שמישהו מאושפז בבית חולים חודשיים, אז בסדר.

מוסי רז: שלושה וחצי חודשים זה לא הגיוני.

יצחק פינדרוס: מה אתה עושה היום?

יצחק פינדרוס: יש לך רכב שאין לו טסט.

יצחק פינדרוס: מה מצוי?

יצחק פינדרוס: אחרי חודש ימים בלי טסט אתה כבר פונה אליו?

אריאל דוידי: אני פונה אליו אחרי חודש ימים, כן.

אריאל דוידי: אומר בהגינות שבתקופת הקורונה הארכנו את הזמן.

מוסי רז: בתקופת הקורונה כולם לא זזו מן הבית.

יצחק פינדרוס: תוך חודש ימים אתה פונה אליו.

יצחק פינדרוס: ואחרי כמה זמן אתה גורר על פי החוק הקיים?

אריאל דוידי: אחרי חודשיים מן הפנייה.

אריאל דוידי: כמובן אני מוודא שהדואר הרשום הגיע, אני עושה את הבדיקות שלי ואני גורר אותו אחרי חודשיים אם הוא לא הגיב.

אריאל דוידי: חודשיים לאחר הגרירה אני גורט.

לירון אדלר: פה קיצרנו את החודשיים לחודש.

אריאל דוידי: אבל נתתם לו אפשרות להיות שלושה חודשים ללא רישיון.

אריאל דוידי: לדעתי 30 ימים זה די והותר.

איתן גינזבורג: אני בעד להשאיר את זה חודש.

איתן גינזבורג: חבר'ה, זה 30 ימים, זה המון זמן.

רעות אופק: אני מתנצלת שלא הייתי כאן קודם.

רעות אופק: נודע לי רק עכשיו שאני צריכה לעלות בזום לדיון אז אני אתכם.

רעות אופק: הבנתי שאתם מבקשים התייחסות לסוגיה של דיגיטציה ודיוור דיגיטלי ושליחת הודעות לבעל הרכב.

רעות אופק: באופן כללי, אנחנו כמובן מעודדים את המעבר לדיגיטל ובטח לדיוור דיגיטלי.

רעות אופק: היום מונחת על שולחן ועדת החוקה הצעה שמטפלת בסוגיה של דיוור דיגיטלי באופן רוחבי.

רעות אופק: ניתן לייצר גם הסדר פרטני בהצעה הזאת שמונחת על שולחן הוועדה היום.

רעות אופק: כדי לאפשר משלוח של הודעת סמס או הודעת מייל לנמען, ובמקרה שלנו לבעל הרכב, צריך לוודא שכמה נתונים קיימים.

רעות אופק: ראשית, שאנחנו יודעים שהטלפון הסלולרי זה המספר שלו, ולכן צריך להיות איזשהו קשר של הרשות עם בעל הרכב, שיהיה ברור שאכן זה המספר ולשם הוא יכול לקבל הודעות.

רעות אופק: דבר שני, צריך לוודא, מאחר שאנחנו מדברים על עידן של דיגיטציה ולא כולם בהכרח יודעים לקבל הודעות באופן דיגיטלי, צריך לוודא שבאמת האדם יודע איך לעשות שימוש בכלי.

רעות אופק: יש רשימה מצטברת של תנאים שצריך לוודא ולעמוד בהם.

איתן גינזבורג: איפה רשומים התנאים האלה?

איתן גינזבורג: איפה הם קבועים?

רעות אופק: עכשיו בדיוק נחקק חוק מסגרת.

איתן גינזבורג: אני מדבר על היום.

לירון אדלר: ההצעה שעלתה היא שאפשר יהיה להודיע – זה לא אמור להחליף את הדואר הרשום אלא רק להיות בנוסף, ובמידה ויש את הפרטים, או משהו כזה.

לירון אדלר: אם רוצים להכניס תיקון כזה עכשיו לחוק השאלה מה צריך להיכלל בסעיף.

לירון אדלר: אקרא לך את לשון ההסתייגות שהוגשה לגבי ההודעות: "אחרי המילים 'אם ניתן לזהותו' יבוא 'במידה וניתן לזהותו תבוצע גם שיחת טלפון או שליחת הודעה טלפונית לבעל הרשום של הרכב'.

לירון אדלר: "

רעות אופק: אם זה שירות אקסטרה שרשויות יכולות לספק זה בוודאי מבורך.

רעות אופק: אם זה בנוסף לדואר רשום אז אנחנו לא צריכים תנאים נוספים.

רעות אופק: אם רוצים להגביר את הוודאות, שגם הערוץ הנוסף של הודעה דיגיטלית יתקבל אצל בעל הרכב, אז אפשר להוסיף תנאי שמדובר במספר שהרשות מכירה, יודעת שהוא שייך לאדם, שהאדם יודע לעשות שימוש, אבל מאחר וההצעה שעלתה כאן נוגעת לערוץ נוסף, בנוסף על הדיוור הפיזי, אז נראה לי שאפשר להשאיר את זה גם כך.

יצחק פינדרוס: רוצים להקל על הרשות, לא להקשות.

לירון אדלר: צריך לכתוב פה "ככל הניתן", רק אם יש את הפרטים.

איתן גינזבורג: יש הערות נוספות?

שמואל זינגר: אשמח להתייחס להסתייגות.

שמואל זינגר: אנחנו כמובן תומכים כמה שיותר בשירותיות וביידוע, אבל אם תהיה לנו דרישה בנוסף לדואר רשום, גם אם זה יהיה רק "ככל הניתן" ולא כתחליף לדואר הרשום, זה בעצם מטיל עלינו נטלים שלא קיימים בשום תחום אחר בדיני המצאות של קנסות או של דברים כאלה.

שמואל זינגר: כפי שנאמר פה, אין לנו באמת מספרי טלפון של כלל האוכלוסייה.

איתן גינזבורג: אנחנו אומרים דבר פשוט.

איתן גינזבורג: הרי יש לכם במאגר העירוני נתונים על תושבים שהשאירו פרטים ואמרו: אנחנו רוצים שתשלחו לנו ארנונה במייל או הודעות על תשלומים במייל או בסמס.

איתן גינזבורג: זה קיים.

איתן גינזבורג: אתם מתכוונים להפעיל זיקוקי די-נור ואתם שולחים להם הודעה: קחו את הכלבים שלכם למקום אחר.

איתן גינזבורג: עושים את זה.

איתן גינזבורג: אם יש לכם את המידע, תעשו בו שימוש.

איתן גינזבורג: אם אין לכם את המידע, תמשיכו בנוהל ההמצאה הקיים.

שמואל זינגר: הקושי מבחינתנו הוא שזה לייצר מערכת שיודעת רק לגבי רכבים נטושים לבדוק איזה מספרי טלפון יש, ואם כן אז לשלוח להם הודעות.

שמואל זינגר: ברגע שזה יהווה תנאי להפעלת הסמכות - - -

איתן גינזבורג: זה לא תנאי.

איתן גינזבורג: זה תוספת.

שמואל זינגר: תוספת – אני חושב שאנחנו יכולים גם בלי הוראה בחוק, יש לנו אפשרות.

איתן גינזבורג: מפריע לך שזה יהיה כתוב בחוק?

שמואל זינגר: כל עוד זה לא תנאי אין לנו בעיה, רק שזה לא יהיה תנאי להפעלת הסמכות.

איתן גינזבורג: זה לא תנאי.

איתן גינזבורג: זה רק יעזור לכם.

יצחק פינדרוס: בכוונה סייגתי את זה.

איתן גינזבורג: הייתי שמח אילו זה היה במקום, אבל זה לא תנאי.

שמואל זינגר: גם אנחנו היינו שמחים אם זה היה במקום.

יצחק פינדרוס: אני מסכים עם משרד המשפטים.

יצחק פינדרוס: אחדד.

יצחק פינדרוס: אם משרד המשפטים היה מודיע למשרד הדיגיטל שנתחיל להעביר מידע בצורה מסודרת, מה שיש להם, לרשויות המקומיות, יכולנו להגיד שזה במקום.

יצחק פינדרוס: לצערי הרב, בשל כל מיני סיבות, ואני לא מאשים את משרד המשפטים בעניין הזה, אף משרד לא מוכן להעביר את המידע שלו למשרד השני.

יצחק פינדרוס: זה מזעזע אבל זאת המציאות.

איתן גינזבורג: בואו נראה, תיכף אילת פלדמן תגיד לנו שזה אפשרי ואנחנו נפתור את הבעיה.

אילת פלדמן: על העברת מידע?

אילת פלדמן: אבל קודם כול רעות אופק רצתה להתייחס לדברים שעלו כאן.

איתן גינזבורג: רק רגע, שמואל זינגר רוצה לסיים ואז תתייחסי.

שמואל זינגר: אלה שני דברים שעלו בהתייחסות של משרד המשפטים.

שמואל זינגר: קודם כול, לגבי 30 ימים אנחנו כמובן תומכים.

שמואל זינגר: אני שוב רוצה להזכיר שכאשר מדברים על היעדר רישיון רכב במשך שלושה חודשים, זה תנאי להתנעת התהליך.

שמואל זינגר: כלומר הפגיעה היחידה שיש בשלב הזה, אם אנחנו מצמצמים ל-30 ימים - - -

איתן גינזבורג: אמרנו שנצמצם את זה ל-30 ימים.

שמואל זינגר: זה לגרירה.

שמואל זינגר: זו הפגיעה היחידה.

שמואל זינגר: בנוגע ל-60 ימים לגריטה של הרכב, נאמר שבשלב הזה כבר אין פגיעה במרחב הציבורי וזה רק עלות כלכלית לרשות.

שמואל זינגר: קודם כול, עלות כלכלית לרשות זה כספי ציבור, בעינינו זה דבר משמעותי מאוד.

שמואל זינגר: דבר שני, כפי שציינו קודם, כאשר יש תמריץ כלכלי שלילי, כשיש עלויות כבדות מדי אז רשויות יימנעו מלבצע את הפעולה הזאת ואז התוצאה המידית תהיה שהן ישאירו את זה במרחב הציבורי, כי הרשויות יגידו: אם זה עולה לנו כסף אז אנחנו לא עושים את זה, כי אין בזה ערך מוסף מעבר לתרומה למרחב הציבורי.

שמואל זינגר: נקודה נוספת בעלת משמעות, אנחנו מדברים על רכבים שהשווי הכלכלי שלהם נמוך מאוד, אם בכלל.

שמואל זינגר: כשמדברים פה על פגיעה בקניין, זה לא שמישהו לוקח רכב חדש שיצא היום מן הניילונים ומוכר אותו.

שמואל זינגר: אם מוכר אז בכלל אין פגיעה.

שמואל זינגר: הסיבה שהרכב נגרט היא כי אין לו שום שווי כלכלי.

שמואל זינגר: לכן הפגיעה היא מזערית.

איתן גינזבורג: זה ברור.

איתן גינזבורג: אנחנו נצמצם את מספר הימים.

איתן גינזבורג: זה לא יהיה 60 ימים.

איתן גינזבורג: אולי 45 ימים לפני גריטה ואז נגיע לעמק השווה בהקשר הזה.

יצחק פינדרוס: אני קורא את דברי ההסבר להצעת החוק, את מה שאתה הצגת קודם.

יצחק פינדרוס: גם ברשות המקומית לא ביום השלושים אתם כבר מתחילים בתהליך, זה לא קורה גם היום.

יצחק פינדרוס: ההצגה בדברי ההסבר, שאני מאמין שבאו מאיזה מקום, היא שתהליך האיתור הוא ארבעה חודשים.

יצחק פינדרוס: אני מציע לך לבדוק את המספרים, כמה רכבים גררת אחרי 60 ימים, כלומר 90 ימים אחרי שפג הרישיון.

יצחק פינדרוס: זה לא קורה.

יצחק פינדרוס: עד שמישהו מתקשר לעירייה לדווח שהרכב נטוש עברו 30 ימים, ואז אתה מתחיל את התהליך, אז אתה כבר בתוך ה-60 ימים.

יצחק פינדרוס: הרי רק דיברנו על הנושא של הרישיון.

איתן גינזבורג: אני חושב שבתיקון לסעיף 8ב אפשר לרדת ל-45 ימים.

יצחק פינדרוס: גם בסעיף הקודם, שהוא אמר שהגדלנו את מספר הימים, אני לא רואה את זה.

איתן גינזבורג: דברי ההסבר הם דברים שאנחנו כתבנו מתוך שיח עם רשויות.

יצחק פינדרוס: אני מנסה להבין, אצל כמה אנשים בדיוק ביום השלושים העירייה שלחה התראה ואז מתחילים לספור?

יצחק פינדרוס: זה לא קורה.

יצחק פינדרוס: בתוך עמנו אנחנו יושבים.

לירון אדלר: נציגי משרד התחבורה משום מה לא עלו בזום.

לירון אדלר: בשלבים המוקדמים הם העירו לנו שהיעדר רישיון רכב צריך להיות אפילו שישה חודשים, אז הייתי שמחה לשמוע.

איתן גינזבורג: נציגת משרד התחבורה בזמנו אמרה שאין בעיה בכלל, מבחינתה הכול היה טוב.

לירון אדלר: אז עלתה מישהי שאמרה שהם לפעמים גורטים בטעות.

לירון אדלר: היה לה קשה עם קיצור הזמנים.

לירון אדלר: לאה קריכלי הלכה לבדוק מה עם נציגי משרד התחבורה.

לירון אדלר: אשמח שנשמע אותם.

אילת פלדמן: לא הצלחתי להביא לפה את האנשים המומחים לפרטיות אבל הם אמרו לי כמה נקודות שכדאי להביא לתשומת לב הוועדה.

אילת פלדמן: הדבר הראשון הוא שצריך להבין האם יש בעיה, כלומר למה משרד התחבורה לא מעביר את המידע היום.

איתן גינזבורג: כי הוא יכול לא להעביר.

אילת פלדמן: האם יש הסדרים קיימים, ואם אין – האם יש מענה בחקיקה הקיימת או שיש בעיה בחקיקה הקיימת היום?

אילת פלדמן: זו שאלה שאני לא יודעת לענות עליה.

אילת פלדמן: אולי אם יעלה כאן נציג של משרד התחבורה תוכלו לשאול אותם.

יצחק פינדרוס: משרד התחבורה לא מעביר והמידע שיש לרשויות הוא מאנשים שנרשמו להם בארנונה או בהיתר בנייה או במשהו אחר.

יצחק פינדרוס: משרדי הממשלה לא משתפים פעולה בעניין הזה, וזה קטגורית, לא רק משרד התחבורה, כל המשרדים, לצערי הרב.

יצחק פינדרוס: אני אומר את זה כמי שבא מן השלטון המקומי.

יצחק פינדרוס: דרך אגב, אמרתי בהגינות שמשרדי הממשלה גם לא משתפים פעולה האחד עם השני.

יצחק פינדרוס: זה לא אמור להיות במינהל תקין.

יצחק פינדרוס: לצערי רב כך קורה, אלה העובדות, ולכן אני לא נלחם.

אילת פלדמן: אמשיך להתייחס לסוגיית הפרטיות.

אילת פלדמן: כמובן אם יש בעיה ואין מענה בחקיקה הקיימת אז בחוק אפשר לקבוע הסדרים שפוגעים בזכות החוקתית לפרטיות אבל צריך להבין קודם כול מה הסיטואציה, צריך לבנות את ההסדר בצורה נכונה.

אילת פלדמן: זה לא דבר שאנחנו יכולים לעשות עכשיו על רגל אחת.

אילת פלדמן: גם לא די באמירה כללית שיועבר מידע.

איתן גינזבורג: למה לא?

אילת פלדמן: כי יש כאן פגיעה בזכות חוקתית לפרטיות.

איתן גינזבורג: וזה שהולכים לפגוע בזכות הקניין זה לא בעיה?

איתן גינזבורג: לא רוצים לפתור את זה?

איתן גינזבורג: איך אפתור את זה?

איתן גינזבורג: על ידי כך שאבקש ממשרד התחבורה להעביר את המידע שיש לו לגבי בעל הרכב, בין אם כתובת ובין אם מספר טלפון.

אילת פלדמן: הפגיעה בזכות החוקתית לקניין - - -

איתן גינזבורג: את מעדיפה שיפגעו בפרטיות או שיפגעו בקניין?

איתן גינזבורג: מה הפגיעה החמורה יותר?

איתן גינזבורג: באמת אתם מפתיעים אותי לגמרי.

לירון אדלר: אנחנו צריכים לשמוע את משרד התחבורה כדי להבין איפה נמצאת הבעיה.

לירון אדלר: ככל שלא מועבר המידע, למה הוא לא מועבר.

יצחק פינדרוס: איש המחשבים שלהם בחוזה שלו לא כתוב שעליו להעביר את הקובץ.

יצחק פינדרוס: תאמיני לי, בסוף תראי ששם הבעיה, לא בגלל בעיית פרטיות.

אילת פלדמן: אם זאת הבעיה, זה סיפור אחד.

אילת פלדמן: אם הבעיה היא היבטי פרטיות אז אנחנו צריכים פה את האנשים של הפרטיות.

אילת פלדמן: שאלתי במפורש והם אמרו שצריך הסדר מפורט ומידתי שעונה על הקושי, ואם תהיה פה אמירה כללית שיועבר מידע ממשרד התחבורה לרשויות המקומיות אז יש פה קושי משפטי.

איתן גינזבורג: כשיש בחירות מעבירים למפלגות תעודות זהות של אנשים, כתובות של אנשים.

איתן גינזבורג: זה לא פגיעה בפרטיות?

איתן גינזבורג: זה מופץ לכל מפלגה שמבקשת להתמודד.

איתן גינזבורג: אני מדבר על כך שאם רשות מקומית, שהיא רשות שלטונית, פונה למשרד התחבורה כדי לקבל את פרטי בעל הרכב, לא יכול להיות שיעבירו רק פרטים מסוימים, כמו כתובת ושם ושם משפחה, ולא את מספר הטלפון שלו.

יצחק פינדרוס: אני חולק עליך.

יצחק פינדרוס: נניח שאני בעל רכב נטוש, הולכים לגרור לי את הרכב.

יצחק פינדרוס: אתה אומר למשרד התחבורה לא להעביר את הפרטים שלי, שאני לא אדע, בשביל לא לפגוע לי בפרטיות?

יצחק פינדרוס: אני רוצה לדעת אם גוררים לי את הרכב.

איתן גינזבורג: אמרתי: מה יותר חזק, זכות הקניין או זכות הפרטיות?

לירון אדלר: יש הסדר לפי חוק הגנת הפרטיות של העברת מידע מרשות לרשות.

לירון אדלר: יש שם תהליך והסדר שבו מבקשת רשות אחת מרשות שנייה מידע.

לירון אדלר: הרשות שממנה מבקשים אמורה לבחון את העברת המידע ולהעביר.

לירון אדלר: לכן צריך לבדוק פה האם באמת יש צורך בהסדר שמתגבר על ההסדר.

לירון אדלר: ההסדר הרגיל שם מסדיר את התהליך בין רשות לרשות ולא מונע, לפי מיטב ידיעתי, העברת פרטים ככל שהם נדרשים וככל שיש אפשרות להעביר אותם.

איתן גינזבורג: העירייה לא יכולה לעשות שימוש במספר הטלפון הזה כדי להודיע שבשעה 8 ביום העצמאות יש זיקוקי די-נור.

איתן גינזבורג: היא יכולה להשתמש במידע הזה רק לצורך הודעה על גרירת הרכב.

איתן גינזבורג: מה יותר פשוט מזה?

לירון אדלר: בכל אופן אנחנו מדברים על תיקון שאומר שבמידה וניתן לזהות את האדם תבוצע גם שיחת הטלפון ככל שהמידע קיים בידי הרשות.

לירון אדלר: אני חושבת שכדאי להבהיר שאי שליחת המידע בדרך מקוונת לא מונעת את הפעלת הסמכות, כפי שנאמר כאן.

לירון אדלר: זה לא אמור להחליף את הדואר הרשום.

איתן גינזבורג: אני מדבר עכשיו על הטלפון.

לירון אדלר: אני לא רוצה לפתור בחקיקה בעיה שאולי קיימת במישור הפרשנות.

לירון אדלר: לא צריך לקבוע בחקיקה משהו שיש הסדר של התהליך ושיכול להיות שיש פה איזו בעיה בפרשנות או שאלת פרשנות כזאת או אחרת.

איתן גינזבורג: אנחנו רוצים שהמידע שמעביר משרד התחבורה, והוא מעביר פרטים של בעל הרכב לרשות המקומית, שיעביר גם את אותו שדה שבו מופיע מספר הטלפון, ככל שהוא מופיע, לא תמיד יש.

לירון אדלר: אנחנו צריכים להבין איפה הבעיה.

איתן גינזבורג: מי אמר שיש בעיה?

איתן גינזבורג: אם אין בעיה אז בואו נחוקק.

איתן גינזבורג: המשפטנים אמורים לתת פתרונות, לא ליצור בעיות.

איתן גינזבורג: אם אין בעיה אז אין בעיה.

איתן גינזבורג: למה להגיד שיש בעיה כאשר אין בעיה?

אילת פלדמן: אנחנו אומרים שאנחנו לא יודעים ולכן צריך לשמוע את משרד התחבורה.

איתן גינזבורג: לא יודעים, אז כנראה שאין.

יצחק פינדרוס: אני אומר ליועצת המשפטית של הוועדה, יש אין-ספור רשויות, מתוך 260 הרשויות, שעובדות היום כך.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לעודד עוד רשויות לעבוד כך.

יצחק פינדרוס: עיריית עפולה לא זזה עם תושב בלי סמס ולא משנה מה, מ"שלחנו לך חשבון מים" ועד "יש לך איחור בתשלום ארנונה" ו"הולכת להיות הפסקת מים".

יצחק פינדרוס: עושים את זה.

יצחק פינדרוס: לא בחוק, אבל הם עושים את זה.

יצחק פינדרוס: איך הם מגיעים למספרי הטלפונים?

יצחק פינדרוס: אני לא יודע, אולי דרך פגסוס, אבל הם מגיעים למספרי הטלפון של כולם ומודיעים.

יצחק פינדרוס: יש עיריות שלצערי הרב לא עושות את זה.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לעודד אותן.

יצחק פינדרוס: לא קבעתי את זה במסמרות, אבל אני רוצה שאותו בחור שאחראי על הרכבים הנטושים יקרא את החוק.

יצחק פינדרוס: יגיד לו היועץ המשפטי: תעשה מה שאתה יכול.

יצחק פינדרוס: ברוב המקרים יש להם את מספרי הטלפון.

יצחק פינדרוס: אם משרד התחבורה יכול להעביר – שיעביר.

יצחק פינדרוס: אם הוא לא יכול להעביר – לא נעים לי להגיד, הייתי אצל דודי אמסלם כאשר היה שר הדיגיטל, שברתי את הראש רק להעביר הצלבת נתונים מביטוח לאומי למשרד החינוך.

יצחק פינדרוס: אתה פשוט יוצא מדעתך על הטירוף הזה, וסתם, לא פרטיות ולא כלום.

לירון אדלר: את ההסתייגות שרצו להוסיף פה לגבי פנייה טלפונית אפשר להוסיף.

לירון אדלר: היות שמדובר בנוסף לדואר רשום ולא בתחליף של דואר רשום אפשר להוסיף את זה.

לירון אדלר: בנושא של העברת מידע מרשות לרשות, יש הסדר מפורט.

לירון אדלר: לא נעשה את זה על רגל אחת.

איתן גינזבורג: זה לא על רגל אחת, זה דיון בוועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: אם נציגי משרד התחבורה לא יעלו בזום - - -

יצחק פינדרוס: כתוב: במידה וזה אפשרי.

איתן גינזבורג: אני רוצה לגמור את הסיפור של המועדים.

איתן גינזבורג: דבר ראשון, בואו נסכם לגבי פסקה (2), לגבי תקופת רישיון הרכב.

איתן גינזבורג: אני מקבל את העמדות והייתי רוצה להשאיר את זה 30 ימים.

איתן גינזבורג: זה נראה לי זמן סביר להודעה לאדם שאין לו רישיון רכב.

איתן גינזבורג: זה נראה לי בסדר.

יצחק פינדרוס: בסעיף 8ב לתקן ל-30 ימים.

לירון אדלר: לא בסעיף 8ב.

לירון אדלר: בסעיף (1)(א)(2) – כמה זמן הרכב עומד בלי רישיון עד שנותנים לו את ההתראה הראשונה – שזה יהיה 30 ימים.

איתן גינזבורג: לגבי פסקה (3) – "ובנסיבות העניין סביר להניח כי הרכב אינו משמש למטרות נסיעה בו" – זה נראה לי פלואידי מדי.

איתן גינזבורג: אני חושש מזה.

לירון אדלר: אני חושבת שהצטברות התנאים פה, הרי אם הוא הזיז את הרכב לצד השני של הרחוב וזהו, והוא מעמיד את הרכב באותו רחוב כל הזמן כי הוא רוצה למכור אותו, או כי הוא מחסן, או כי אני לא יודעת מה, אז בגלל שקשה לי להגדיר בדיוק את הדבר הזה אני רוצה להגיד שהרכב לא זז למרחק של ממש ואתה לא נוסע בו באופן תדיר, או משהו כזה.

איתן גינזבורג: בואו נקבע מה הוא מרחק של ממש.

לירון אדלר: כאן חוזרת הבעיה שגם הרשויות המקומיות הציגו, שבסוף זה יוצר מקום ליותר משחק.

לירון אדלר: יגידו 12 מטרים אז הוא יזיז את הרכב למרחק 13 מטרים.

לירון אדלר: אתה רוצה להגיד את הדבר שאותו הרשות בוחנת.

לירון אדלר: אין פה ממש מרחק של נסיעה.

לירון אדלר: אנחנו רואים בנסיבות העניין שהשמשה שבורה, הפנס שבור ונראה שלא נוסעים בו.

איתן גינזבורג: להשאיר את הניסוח כפי שהוא?

איתן גינזבורג: מה חושבים אנשי הרשויות המקומיות?

אריאל דוידי: אני חושב שההזזה שלו, כל עוד קיימות פסקאות (1) או (2), שהן בעצם מקיימות את המפגע, שהוא או ללא לוחית זיהוי או שאין לו רישיון בתוקף 30 ימים, ברגע שזה קיים והוא קיבל התראה אז לא משנה אם הוא הזיז את הרכב.

איתן גינזבורג: אני מדבר על הניסוח של פסקה (3).

איתן גינזבורג: זה לא תנאי.

איתן גינזבורג: זה תנאי נוסף.

משה ליבר: הם לא מצטברים.

איתן גינזבורג: האם הניסוח הזה בסדר?

אריאל דוידי: אני חושב שכן.

אריאל דוידי: אני אפילו יכול להסתדר בלעדיו.

אריאל דוידי: אם זה לא מצטבר אז אין לי בעיה עם הסעיף הזה.

שמואל זינגר: אולי אפשר לעשות שילוב, שהרכב הושאר במקום אחד, או לא הוזז 12 מטר, או שלא הוזז למרחק של ממש, לפי הנמוך ביניהם, משהו כזה, שגם תהיה לנו איזו אמת מידה אובייקטיבית, איזשהו בנצ'מרק.

לירון אדלר: השאלה אם זה לא מסבך יותר.

אריאל דוידי: זה מסבך יותר מן המצב הקיים היום.

לירון אדלר: אני חושבת שהרעיון פה, הרי בסוף היום זה מה שהרשויות המקומיות בוחנות, את "הושאר במקום אחד".

איתן גינזבורג: בסוף זה יגיע לבית משפט, ואז בקייס אחד יגידו מה זה "מרחק של ממש" ושם זה ייחתך.

שמואל זינגר: לכן אנחנו מציעים לשלב איזשהו מספר, שיהיה בנצ'מרק גם לבית המשפט, ש"מרחק של ממש" זה לא לנסוע לשכונה אחרת.

שמואל זינגר: שתהיה איזו נקודה שממנה - - -

לירון אדלר: אני חושבת שהסוף של הסעיף, שאומר "ובנסיבות העניין סביר להניח כי הרכב אינו משמש למטרות נסיעה בו", כלומר שלא נוסעים בו, זה משליך על כל הפרשנות של הדבר.

שמואל זינגר: זה מצטבר: גם הושאר וגם "בנסיבות העניין".

איתן גינזבורג: האם אתה חושב שצריך להוריד את "ונסיבות העניין"?

איתן גינזבורג: האם אתם חושבים שכל הסיפה צריכה לרדת או לא?

משה ליבר: דווקא אתם נוגעים כעת בדברים שעלו אתמול בשיחת הכנה שערכנו.

משה ליבר: על הסיפה היה דיון נרחב ואני רואה שבחרו להשאיר אותה.

משה ליבר: הייתי בדעה שצריך להוריד את הסיפה.

משה ליבר: לגבי המילים "מרחק של ממש" – אני לא בעד להוריד.

משה ליבר: אנחנו פועלים בפעולות הפיקוח שלנו באכיפה כאילו אנחנו עומדים בבית משפט על כל מקרה בנפרד.

משה ליבר: אנחנו עושים אוסף של דברים.

משה ליבר: החוק הזה בא להקל עלינו.

משה ליבר: ככל שהוא לא יקל עלינו אני מציע שלא נסבך אותו.

משה ליבר: זה דווקא בסדר מבחינתנו.

משה ליבר: אנחנו מקשים על עצמנו בכל מקרה.

איתן גינזבורג: בואו נשאיר את הסיפה ונכתוב "בנסיבות העניין סביר להניח שהרכב אינו משמש למטרות נסיעה באופן תדיר", או משהו כזה.

שמואל זינגר: זה גם יקל עלינו.

שמואל זינגר: יש עוד נקודה, שגם אם הנוסח יישאר כפי שהוא מבחינת "מרחק של ממש" אבל הניסוח ישתנה מעט – לפי הניסוח הנוכחי יכול להשתמע שאנחנו באמת צריכים להביא ראיות של ממש האם הוא זז.

משה ליבר: אנחנו מביאים, אנחנו עושים את זה.

שמואל זינגר: אם הניסוח יהיה: "הרכב נחזה לכזה שהושאר במקום אחד או שלא הוזז" הרי שעל פניו - - -

לירון אדלר: אפשר לכתוב ש"הרכב נחזה".

לירון אדלר: אנחנו נכתוב: "ניכר על הרכב שהוא מושאר במקום אחד ולא מוזז במשך זמן מה, ובנסיבות העניין סביר להניח כי הרכב אינו משמש למטרות נסיעה בו באופן תדיר.

לירון אדלר: "

איתן גינזבורג: כן.

שמואל זינגר: אם אפשר הערה אחרונה.

שמואל זינגר: חשוב לנו שבהסתייגות על האפשרות של שליחת הודעות, שיהיה ברור שזה לא תנאי.

יצחק פינדרוס: כתוב "אם ניתן לזהותו".

יצחק פינדרוס: במידה וניתן, זה יבוצע גם.

שמואל זינגר: יכול להשתמע שזה תנאי.

איתן גינזבורג: אפשר לכתוב שאי שליחה מקוונת לא תמנע את הפעלת הסמכות.

שמואל זינגר: אנחנו מעדיפים את זה.

איתן גינזבורג: בסדר.

יצחק פינדרוס: אני מפחד שיהפכו את זה לבדיחה.

איתן גינזבורג: נוח לרשות המקומית לשלוח את זה.

יצחק פינדרוס: לא נעים לי להגיד לך: למה זה לא קורה?

יצחק פינדרוס: שאלתי אותך פעם: למה לי בעיריית ירושלים יכולים לעקל בלי לשלוח לי סמס?

יצחק פינדרוס: כאשר הייתי ממלא מקום ראש העיר שלהם ידעו את כל הפלאפונים שלי כי זה היה על שמם.

יצחק פינדרוס: צריך רק ללחוץ על כפתור.

יצחק פינדרוס: לא צריך לא את משרד התחבורה ולא את משרד המשפטים בשביל זה.

איתן גינזבורג: ולא שולחים.

איתן גינזבורג: תיכף נגיע לזה.

איתן גינזבורג: בואו נעבור סעיף-סעיף ונגמור את האירוע.

איתן גינזבורג: חלפו 30 ימים, נחזה לרכב נטוש – גרירה.

לירון אדלר: 30 ימים להוצאת ההתראה השנייה, שתוך 21 ימים במקסימום או 14 ימים במינימום אפשר לגרור את הרכב.

לירון אדלר: השאלה ב-(3) – לאחד את זה ל-14 ימים?

איתן גינזבורג: הייתי מוריד את מספר הימים.

לירון אדלר: מ-14 ימים?

לירון אדלר: זה כבר התראה אחרונה לפני גרירה.

לירון אדלר: בסוף ההבדל היה בין 14 ימים ל-10 ימים.

לירון אדלר: זה באמת התראה אחרונה לפני גרירה.

לירון אדלר: לא לעשות את זה זמן קצר מדי.

לירון אדלר: אנחנו רוצים לעשות מועד אחיד.

משה ליבר: אני חושב שהתכוונת לגריטה, לא לגרירה.

לירון אדלר: זה לא לגריטה.

לירון אדלר: יש לנו עכשיו שתי התראות.

לירון אדלר: התראה ראשונה – 30 ימים.

לירון אדלר: אחרי כן אני מוציאה הודעה, שבגלל שהוא לא הזיז במשך 30 ימים יש לו עוד 21 ימים לפנות את הרכב או שהעירייה גוררת.

לירון אדלר: הזמן המקסימלי הוא 21 ימים והזמן המינימלי לפני גרירה הוא 14 ימים.

לירון אדלר: היה רצון לתוספת, שאם זה רכב בלי רישיון יעשו את זה בתוך 10 ימים, אבל באמת אין פה הבדל משמעותי בין 14 ל-10 ימים.

משה ליבר: אין קשר לרישיון.

משה ליבר: למה אתם קושרים דבר שלא קשור?

לירון אדלר: נכון.

לירון אדלר: אני חושבת שאפשר להשאיר את זה כמו היום, 14 ימים לפני הגרירה עצמה.

לירון אדלר: בכל זאת זה ממש לפני הגרירה.

שמואל זינגר: לדעתנו אין הבדל, זה באמת ארבעה ימים.

שמואל זינגר: הפער בפסקה (3) הוא זניח.

שמואל זינגר: אנחנו מסכימים עם עמדת הייעוץ המשפטי לוועדה שאפשר להשאיר את הסעיף כפי שהוא.

לירון אדלר: אז אנחנו לא צריכים לשנות את (ג).

איתן גינזבורג: אז 14 ימים.

יצחק פינדרוס: איפה זה מופיע?

לירון אדלר: זה בסעיף הקיים.

לירון אדלר: בפסקה (3), שנאמר "בסעיף קטן (ג), בסופו יבוא "ולעניין רכב שהושאר ...".

לירון אדלר: היום זה 14 ימים.

יצחק פינדרוס: אז את מורידה את "ולא תעלה על 21 ימים" או משאירה את זה?

לירון אדלר: לא.

לירון אדלר: את המילים "לא תעלה על 21 ימים" אנחנו משאירים.

לירון אדלר: בעצם היום ההתראה אומרת שאדם צריך לפנות בתוך הזמן שהעירייה תקבע בדרישה.

לירון אדלר: אנחנו משנים פה את זה שהעירייה חייבת תוך 21 ימים וזהו, לא מעבר לזה.

יצחק פינדרוס: אז את צריכה לשנות את פסקה (3), את כל המספרים החדשים שקבענו.

לירון אדלר: (3) בעצם לא משתנה.

יצחק פינדרוס: הוא משתנה.

יצחק פינדרוס: לא גוררים את הרכב אחרי 100 ימים מאז שאין רישיון.

לירון אדלר: זה לא קשור לרישיון.

לירון אדלר: כתוב שההודעה האחרונה לפני הגרירה תודבק על הרכב במקום נראה לעין ותישלח בדואר רשום לבעל הרשום של הרכב, אם ניתן לזהותו, לפחות 14 ימים לפני הגרירה.

יצחק פינדרוס: אני מדבר אחרי כן, לעניין הרכב שהושאר ברשות הרבים ואין לו רישיון רכב תקף במשך שלושה חודשים לפחות – לפחות 10 ימים.

איתן גינזבורג: אנחנו מוחקים את זה.

איתן גינזבורג: אין צורך בזה.

איתן גינזבורג: זה גם יהיה 14 ימים.

לירון אדלר: אין צורך בשינוי סעיף (ג).

יצחק פינדרוס: למה?

יצחק פינדרוס: את גוררת לפני השלושה חודשים ו-10 ימים.

לירון אדלר: הגרירה היא בכל אופן אחרי שהוצאתי התראה של 30 ימים ועוד התראה של 14 ימים.

יצחק פינדרוס: אז מה זה (3)?

לירון אדלר: לגבי (3), היה כאן בהתחלה רצון לעשות התראה מוקדמת יותר לרכב שהוא בלי רישיון.

לירון אדלר: בסופו של דבר ההבדל היה בין 14 לבין 10 ימים לפני הגרירה.

לירון אדלר: הסעיף הקיים היום בחוק מדבר על 14 ימים לפני הגרירה ואנחנו נשאיר את זה.

יצחק פינדרוס: אנחנו לא מדברים על אותו דבר.

יצחק פינדרוס: אני שואל שאלה אחרת.

יצחק פינדרוס: בפסקה (3) בסוף כתוב: "בסעיף קטן (ג), בסופו יבוא".

לירון אדלר: אנחנו לא עושים אבחנה בין רכב שאין לו רישיון לבין רכב שיש לו רישיון.

לירון אדלר: אנחנו נוריד את התיקון הזה.

איתן גינזבורג: נעבור לתיקון סעיף 8ב, בעניין הגריטה.

לירון אדלר: אני חושבת שלא צריך לקצר את הזמן הזה.

לירון אדלר: אנחנו מוציאים אותו מהר יותר מן המרחב הציבורי.

לירון אדלר: צריך לתת לאדם זמן לבוא, לדרוש את הרכב, לעשות משא ומתן, כל מיני דברים שיכולים לקרות בהתנהלות מול הרשות.

יצחק פינדרוס: היה לו חודש ועוד 14 ימים.

לירון אדלר: היו לו חודשיים בסך הכול.

איתן גינזבורג: חודשיים וחצי.

לירון אדלר: היו לו 30 ימים ועוד 21 ימים מאז ההתראה הראשונה.

לירון אדלר: קיצרנו שם משמעותית את הזמן.

לירון אדלר: אני חושבת שצריך להשאיר פה את הזמן כפי שקיים היום.

לירון אדלר: אני מבינה את הקושי של הרשויות המקומיות.

איתן גינזבורג: הייתי מוריד ל-45 ימים.

לירון אדלר: בסדר, זו החלטת הוועדה.

לירון אדלר: צריך לראות שזה לא זמן קצר מדי.

יצחק פינדרוס: לרשות מקומית להחזיק רכב בחניה במשך 60 ימים זה המון זמן.

לירון אדלר: נכון, אבל מצד שני, יש פה לפעמים התנהלויות בין הרשות לאדם.

יצחק פינדרוס: נעשה פשרה: 45 ימים.

יצחק פינדרוס: לשכור חניה ולשמור את הרכב ולהיות אחראי עליו – זה המון זמן.

איתן גינזבורג: מישהו רצה להגיד משהו?

שמואל זינגר: אנחנו כמובן מברכים על קביעת 45 ימים, ונשמח אפילו יותר שזה יהיה 30 ימים.

שמואל זינגר: אני רוצה להזכיר שאמנם החקיקה אמורה לעסוק בחוק כאילו הוא יופעל בדיוק כלשונו אבל בפועל הרי זה לא באמת שאנחנו מגיעים בדיוק ביום הנכון.

שמואל זינגר: בפועל זה יוצא תמיד הרבה יותר ימים, כי זה לא מצב שביום ה-30 שבו פקע רישיון הרכב מישהו מדווח ואז אנחנו מגיעים מיד.

שמואל זינגר: בפועל זה יוצא פרקי זמן הרבה יותר ממושכים.

שמואל זינגר: נראה לנו שדווקא החלק הכלכלי, שנותן תמריץ שלילי, נכון להתחיל אותו אפילו מוקדם יותר.

אריאל דוידי: אני הולך לרגע שלב אחורה.

אריאל דוידי: ראיתי רכב נטוש או רכב חשוד ככזה, נתתי לו דרישה לפינוי תוך 30 ימים.

אריאל דוידי: אחרי 30 ימים אני צריך להוציא לו עוד דרישה?

לירון אדלר: כן.

אריאל דוידי: אז אני מגיע עוד פעם כמעט לחודשיים.

לירון אדלר: לא, היום היה לך חודשיים לפני 14 הימים האלה ועכשיו יהיה פחות זמן.

אריאל דוידי: הבנתי.

אריאל דוידי: בסדר, תודה.

לירון אדלר: וגם הבניית התהליך תתרום לכך שזה יכול לקצר את הזמן עוד יותר.

איתן גינזבורג: בואו נגמור עם הסיפור של משרד התחבורה.

איתן גינזבורג: איפה הם?

איתן גינזבורג: אילת פלדמן, את רוצה להוסיף עוד שני גרוש ללירה?

אילת פלדמן: אני רק מזכירה שהחלטת ועדת השרים לחקיקה הייתה שקידום הצעת החוק מותנה בהסכמת המשרדים.

אילת פלדמן: היבטי הפרטיות זה לא משהו שאנחנו יכולים להתייחס אליו כאן ועכשיו.

אילת פלדמן: אם הוועדה מעוניינת לקבוע עוד דיון בנושא הזה - - -

איתן גינזבורג: אנחנו לא נקבע עוד דיון.

איתן גינזבורג: אנחנו נצביע על זה היום.

אילת פלדמן: אני מבקשת בלי להוסיף את הנושא הזה.

איתן גינזבורג: מה הפתרון האחר שאת נותנת לי?

איתן גינזבורג: אני אכבד את מה שאת מבקשת, תכבדי אותי ותני לי פתרון.

אילת פלדמן: אנחנו יכולים לדון על פתרון.

איתן גינזבורג: אנחנו דנים בו.

לירון אדלר: מספרי טלפון כן נחשבים בכל מיני מקומות בחקיקה כמידע פרטי, לא תמיד האנשים מוסרים אותם.

לירון אדלר: יש הסדר מפורט בפקודת התעבורה.

לירון אדלר: אני מודה שאני לא מכירה אותו מספיק כדי לכתוב עכשיו משהו בחקיקה שמתגבר עליו או שמתייחס אליו.

לירון אדלר: אין לנו פה התייחסות של משרד התחבורה ושל משרד המשפטים בהקשר הזה.

לירון אדלר: אנחנו לא רוצים להביא לתקלה בחוק, שאנחנו כותבים פה משהו שלא בדקנו אותו עד הסוף.

לירון אדלר: מן הבחינה הזאת כן יש בעיה.

לירון אדלר: אנחנו יכולים לבקש התייחסות ממשרד התחבורה, לבדוק איך הנושא הזה מטופל.

לירון אדלר: אני לא בטוחה שצריך חקיקה בשביל לפתור את הדבר הזה.

לירון אדלר: יכול להיות שברמת הפרשנות או איך ההסדרים האלה מיושמים במשרד התחבורה.

לירון אדלר: משום מה נציגי משרד התחבורה לא נמצאים כאן אבל אני לא יכולה לפרט את הדברים האלה כרגע עד הסוף.

לירון אדלר: לעשות עכשיו הסדר שמתייחס להסדרים אחרים בחקיקה בלי שבחנו את הדבר עד הסוף זה בעייתי.

איתן גינזבורג: אי אפשר לדבר עם יועץ משפטי של משרד התחבורה?

איתן גינזבורג: אולי בינתיים תנמק את ההסתייגויות שהגשתם, חבר הכנסת פינדרוס.

יצחק פינדרוס: נימקתי.

יצחק פינדרוס: תצביע.

יצחק פינדרוס: אני נמנע.

יצחק פינדרוס: אני בשליחות של יואב קיש.

יצחק פינדרוס: מה אתה רוצה מחיי?

אילת פלדמן: בעניין ההסדר הוולונטרי של שליחת הודעה במסרון – אומרת רעות אופק: אם קובעים הסדר וולונטרי של משלוח הודעות בסמס עלול להיווצר הסדר שלילי.

אילת פלדמן: כמובן רשות מקומית היום לפי התפיסה יכולה לשלוח הודעת סמס אם היא רוצה לשפר את השירות.

אילת פלדמן: אנחנו לא רוצים ליצור הסדר שלילי באמצעות עיגון בחקיקה.

אילת פלדמן: אפשר גם בפרשנות לומר שזה לא הסדר שלילי.

אילת פלדמן: זאת נקודה למחשבה.

אילת פלדמן: אני מודה שלא עד הסוף ברור לי כאן מה הנוסח שרוצים להכניס לגבי משלוח הודעות בפלאפון או משלוח הודעות בדואר אלקטרוני.

אילת פלדמן: אם נדע מה ההתייחסות הספציפית נוכל גם להתייחס לזה.

אילת פלדמן: כאמור, רעות אופק נמצאת בזום והיא יכולה לעזור לנו.

לירון אדלר: אקרא את נוסח ההסתייגות ונראה מה אנחנו רוצים להוסיף לזה.

לירון אדלר: תיקון סעיף 8א: "בסוף הפסקה, לאחר המילים "אם ניתן לזהותו"" – זה צריך להיות פעמיים, גם בהתראה הראשונה וגם בהתראה השנייה – "יבוא: "במידה וניתן לזהותו"," ואנחנו נוסיף: "וככל שמידע זה נמצא בידי הרשות, תבוצע גם שיחת טלפון או שליחת הודעה טלפונית או הודעה בדואר אלקטרוני לבעל הרשום של הרכב, ואולם אי שליחה בדרך מקוונת לא תמנע את הפעלת הסמכות לפי סעיף זה.

לירון אדלר: "

יצחק פינדרוס: אם יש לרשות המקומית את המידע, שתודיע.

יצחק פינדרוס: מה קרה?

יצחק פינדרוס: במידה וניתן לזהותו ויש לרשות המקומית את המידע אז כן.

לירון אדלר: אתם רוצים לכתוב "תבוצע ככל הניתן שיחת טלפון"?

שמואל זינגר: אנחנו חוששים שזה יתפרש כתנאי.

שמואל זינגר: אנחנו מזדהים עם מה שנאמר על ידי חברי הוועדה.

שמואל זינגר: היינו שמחים שתהיה לנו גישה למאגר הטלפונים.

יצחק פינדרוס: תיקנתי: רק אם יש לך.

לירון אדלר: "תבוצע ככל הניתן גם שיחת טלפון או שליחת הודעה טלפונית או בדואר אלקטרוני לבעל הרשום של הרכב.

לירון אדלר: "

איתן גינזבורג: לא שיחה טלפונית.

שמואל זינגר: יכול להיות שנשלח ווטצאפ או סמס.

לירון אדלר: לא שיחת טלפון.

לירון אדלר: הודעה טלפונית או הודעה בדואר אלקטרוני.

לירון אדלר: בסדר?

שמואל זינגר: עלינו זה יכול להקשות.

שמואל זינגר: אנחנו רוצים מאוד את האפשרות לעשות את זה בהמון תחומים שבהם אנחנו פועלים ואנחנו יוצרים קשר עם התושבים.

שמואל זינגר: התוצאה תהיה שיהיה הסדר אך ורק לגבי הדבר הספציפי הזה.

שמואל זינגר: אני מזכיר שאנחנו מדברים פה על רכבים נטושים שמראש יכול להיות שזה אנשים - - -

איתן גינזבורג: אבל כתוב "ככל הניתן".

יצחק פינדרוס: במידה ויש לרשות המקומית את המידע.

יצחק פינדרוס: היועצת המשפטית הוסיפה את זה.

שמואל זינגר: אני מדבר על המשמעות של זה.

שמואל זינגר: המשמעות היא שאנחנו נצטרך להקים מערכת.

שמואל זינגר: זה דורש פיתוח מחשובי, זה דורש השקעות.

שמואל זינגר: אנחנו נצטרך לעשות מערכת אוטומטית.

שמואל זינגר: הרי אין לנו אפשרות עכשיו, בגלל שביום-יום לצערנו אנחנו לא עובדים עם סמסים והודעות או טלפונים - - -

איתן גינזבורג: בטח שכן.

שמואל זינגר: לא בהתראות, בהודעות על תשלום קנס.

איתן גינזבורג: שמואל, יש לי חדשות בשבילך: בעוד שבוע ידונו פה בחוק חברות גבייה ושם כבר הסכימו משרד הפנים ומרכז השלטון המקומי שיצטרכו להודיע גם בסמס ומייל.

רעות פרקש צימרינג: שם דרשו הסכמה של האזרח.

לירון אדלר: שם צריך הסכמה של האזרח כי זה לפעמים במקום ההודעה הפורמלית.

לירון אדלר: פה אנחנו לא מוותרים על ההודעה הפורמלית של דואר רשום והדבקה על הרכב.

לירון אדלר: אנחנו רק אומרים שתבוצע "ככל הניתן" גם שליחת הודעה מקוונת.

יצחק פינדרוס: אני מוכן לסייג את זה: "במידה ויש את המידע".

איתן גינזבורג: אם האזרח יסכים שישלחו לו הודעות.

איתן גינזבורג: בדרך כלל כשיש מידע לרשות המקומית זה רק – כשאני לוקח פרטים כאלה מתושב אני אומר לו: אני לוקח לך את הפרטים האלה רק לצורך שליחת הודעות מבית ספר, רק לצורך שליחת הודעות מן הארנונה.

איתן גינזבורג: הוא בוחר באיזה עניין.

איתן גינזבורג: במקרה הזה הוא לא בחר.

איתן גינזבורג: אפשר לקבוע: אם הוא נתן אישור גורף לעירייה לעשות בזה שימוש להודעות שונות מטעם העירייה.

איתן גינזבורג: סיפור ההסכמה של האזרח יכול לעמוד פה במידה וזה מקובל עליך.

איתן גינזבורג: זה נראה לך, פינדרוס?

איתן גינזבורג: אם אזרח הסכים שהעירייה תעשה שימוש בהודעות בטלפון.

יצחק פינדרוס: אני חושב שלא.

יצחק פינדרוס: הוא הרי לא הסכים לקבל הודעות דווקא לעניין רכבים נטושים.

יצחק פינדרוס: אזרח בא לארנונה, נותן את מספר הטלפון שלו.

יצחק פינדרוס: אנחנו בחיי המעשה.

יצחק פינדרוס: בדיוק ממה שמר זינגר אמר פחדתי ולכן הכנסתי את ההסתייגות.

יצחק פינדרוס: אני מזדהה עם השלטון המקומי אבל לא ביקשתי ממנו שיקימו חברת חקירות.

יצחק פינדרוס: אמרתי: אם יש לך את מספר הטלפון של האדם.

יצחק פינדרוס: לא נעים לי להגיד שראש הרשות יורה לאגף הגבייה שלו שיודיע לאגף הפיקוח.

איתן גינזבורג: היועץ המשפטי לא מאשר.

איתן גינזבורג: איך אני יודע?

איתן גינזבורג: כי אני ניסיתי.

איתן גינזבורג: אמרתי: יש לכם פה את מספרי הטלפון, צריך להודיע עכשיו הודעות לגני ילדים על משהו, תודיעו להם.

איתן גינזבורג: אמרו לי: אי אפשר, כי קיבלנו את מספרי הטלפון האלה רק לטובת הודעות ארנונה, לא להודעות בנושא חינוך, ולא אפשרו.

איתן גינזבורג: היועץ המשפטי עמד כחומה בצורה, שם לי חומה בין אגף החינוך לבין אגף הארנונה.

איתן גינזבורג: אתה מדבר על העברת מידע בין משרדים – שמו לי חומה בין אגפים בתוך העירייה.

יצחק פינדרוס: אתה מוכן לקבל את זה?

יצחק פינדרוס: אני לא מקבל את זה.

איתן גינזבורג: אני לא מקבל את זה.

יצחק פינדרוס: אני לא מוכן לקבל את זה.

יצחק פינדרוס: אתה מציל פה את האזרח.

איתן גינזבורג: אני מסכים.

איתן גינזבורג: זה אבסורד.

יצחק פינדרוס: הרי לא ביקשתי במקום.

יצחק פינדרוס: הרי מה אני עושה, אני מציל את האזרח.

יצחק פינדרוס: לאזרח הולכים לקחת את הרכב.

יצחק פינדרוס: הרי אם החוק הזה לא יעבור אז הוא לא יקבל הודעה שהולכים לקחת לו את הרכב.

יצחק פינדרוס: ריבונו של עולם, מי יכול לבלוע את הדבר הזה?

יצחק פינדרוס: תסבירו לי.

יצחק פינדרוס: אם בשביל זה אני צריך ללכת וללמוד משפטים אז אני מוותר על הרעיון מראש.

שמואל זינגר: הוספת הסעיף תקל עלינו מבחינת מעבר מידע, כפי שאמר יושב-ראש הוועדה.

שמואל זינגר: אנחנו רק רוצים שיובן שזה לא תנאי.

איתן גינזבורג: זה לא יהיה תנאי.

לירון אדלר: אנחנו נרשום "תבוצע ככל הניתן", כלומר במידה וניתן לזהות את האדם וככל שהמידע נמצא בידי הרשות המקומית תבוצע ככל הניתן גם הודעה טלפונית.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להטריח את היועץ המשפטי אצלך ברשות המקומית לאפשר לך לקחת את מספרי הטלפון מן הגבייה.

יצחק פינדרוס: כן, אני רוצה שיהיה לך כלי ברשות המקומית.

יצחק פינדרוס: מה שהוא תיאר פה – את זה בדיוק אני רוצה למנוע, שהיועץ המשפטי שלך יגיד שאין לך ברירה.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להכריח אותך לתת אפשרות.

שמואל זינגר: בסעיף הזה יש משהו שמקל, למרות שנאמר על ידי משרד המשפטים שזה יכול להתפרש כהסדר שלילי, זה גם חשש.

איתן גינזבורג: נעשה את זה כך שזה לא יהיה תנאי.

שמואל זינגר: לא רק לא תנאי אלא הסדר שלילי לגבי מקרים אחרים.

שמואל זינגר: אם אנחנו נרצה לעשות בתחומים אחרים, באופן שירותי לשלוח הודעות, העובדה שיש מקום אחד בחוק שאומר "תשלחו הודעות" עשויה להתפרש לצערנו באופן שאומר: פה אתם יכולים לשלוח הודעות, במקום אחר לא, אתם צריכים אישור מיוחד או הסמכה בחוק.

שמואל זינגר: זה יכול להתפרש כהסדר שלילי ובאופן פרדוקסלי דווקא לפגוע במגמת הדיגיטציה והשירותיות שאנחנו מאוד מאוד מעודדים אותה ותומכים בה.

לירון אדלר: הסעיף פה לא אומר שצריך הסמכה.

לירון אדלר: הסעיף פה מטיל על הרשות חובה, שאם יש באפשרותה לעשות את השירות הזה היא צריכה לעשות את השירות.

לירון אדלר: זה לא אומר שבמקומות אחרים היא לא יכולה לפעול.

שמואל זינגר: זה עשוי להתפרש כך.

רעות אופק: ככל שאכן, כפי שזה מנוסח עכשיו, מדברים על חובה, וזה בעצם חובת השתדלות, אז אני לא חושבת שיש חשש מפני הסדר שלילי.

רעות אופק: אני מבקשת לומר לפרוטוקול, למען העתיד, שלרשות מקומית יש אפשרות לשלוח ולדוור באופן דיגיטלי, בין אם בסמס לטלפון הנייד ובין אם בדואר אלקטרוני, כמובן בכפוף לעמידה בתנאים נדרשים.

איתן גינזבורג: אל תסתתרי מאחורי מילים.

איתן גינזבורג: מה זה "תנאים נדרשים"?

איתן גינזבורג: זה הסכמה מפורשת של התושב.

רעות אופק: בהנחה שיש לרשות המקומית את מספר הטלפון של התושב.

איתן גינזבורג: רעות, אל תתחמקי.

איתן גינזבורג: צריך הסכמה מפורשת של התושב או לא?

רעות אופק: אם זה משהו שבא בנוסף אז לא.

איתן גינזבורג: במקרה הזה צריך את ההסכמה או לא צריך את ההסכמה?

רעות אופק: יש את כל הדיון שנערך קודם לגבי העברת מידע בעולמות של הפרטיות, את הוראות צמידות ההתרה, שמידע שנמסר לצורך מסוים אפשר לעשות בו שימוש לאותו צורך.

רעות אופק: אם למשל ברשות מקומית מסוימת תושב מסר את פרטי הטלפון הסלולרי שלו לצורך דיוור בין הרשות המקומית לבין התושב אז בוודאי שאפשר לעשות שימוש.

רעות אופק: אם בעת מסירת מספר הטלפון הסלולרי התושב אמר: סבבה אבל אני מוכן לדבר אתכם אך ורק על נושא X דרך הפלאפון, אז אולי זה יעורר יותר קושי.

רעות אופק: אני תומכת בהרחבה.

רעות אופק: הכוונה של הוועדה מצוינת בעיניי, להגדיר את השירותיות.

רעות אופק: רק כן חשוב לי להגיד שרשות מקומית יכולה לדוור באופן דיגיטלי לתושבים שלה ושלא יתפרש בעתיד, בגלל שאנחנו מכניסים כאן הוראה קונקרטית כזו או אחרת, שלא תהיה אפשרות כזאת גם במקרים אחרים בעתיד מכיוון שהרוב המוחלט של הפעולות היום-יומיות של גופים באופן כללי לא מעוגן בחקיקה ראשית.

רעות אופק: מאחר ואנחנו כאן בחקיקה ראשית היה לי חשוב להבהיר את זה לפרוטוקול.

רעות אופק: אנחנו מדברים כאן על הטלת חובה וזה חיוב השתדלות, ככל שניתן.

רעות אופק: זה נראה לי משהו שהוא סביר בנסיבות העניין וזה צעד מבורך.

איתן גינזבורג: טוב שמשרד המשפטים הבהיר לעיריית תל אביב שאין פה הסדר שלילי.

שמואל זינגר: כפי שנאמר על ידי רעות, יש את הנושא של צמידות מטרה, אם מספר הטלפון נמסר לעניין כזה או לעניין אחר.

שמואל זינגר: מלשון הצעת החוק, ממה שהוקרא לא ברור מתי אנחנו יכולים להשתמש ומתי לא, אם אנחנו יכולים להשתמש אם זה מידע לארנונה.

איתן גינזבורג: היא אמרה לך: אם התושב נתן לך אישור לקבל דיוור מן העירייה אז בדיוור הזה נכנסת גם הפנייה הזאת.

שמואל זינגר: זה ברור, אלה הכללים הרגילים.

שמואל זינגר: השאלה אם ההסתייגות הזאת משמעותה שגם אם המידע ניתן לצורך הארנונה אני יכול להשתמש בו לצורך שלפנינו.

איתן גינזבורג: לא, כי אם הוא נתן את המידע רק לצורך הארנונה וזה מה שהוא ביקש ממך, ואתה התחייבת לפניו שזה רק לצורך הארנונה, אז לא תוכל להעביר.

שמואל זינגר: צריך להכניס את זה ללשון החוק.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לקרוא מן העיר שאני בא ממנה, מירושלים: "תושבות ותושבים יקרים, לפי התחזיות בשעות הקרובות שלג.

יצחק פינדרוס: אנא הקפידו על ההנחיות המפורטות" – את זה קיבלו אנשים שלא נתנו את מספר הטלפון שלהם, לא חתמו על שום טופס ועל שום דבר.

יצחק פינדרוס: מתי נזכרים שיש בעיה?

יצחק פינדרוס: פתאום כשהולכים לגרור לי את הרכב.

יצחק פינדרוס: למה?

יצחק פינדרוס: כי הפיקוח העירוני – בדיוק כפי שסיפרת קודם.

יצחק פינדרוס: אבל כשראש העיר רוצה להוציא הודעה לכולם: "חבר'ה, הולך להיות שלג, הולכים לסגור כבישים," אז אין צורך בהסכמה אישית.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פינדרוס, אני מתפלא עליך מאוד.

איתן גינזבורג: אני לא יודע אם סיפרו לך אבל יש יקומים שונים.

איתן גינזבורג: יש יקום על פני הארץ – ברשויות המקומיות, ברחובות, בערים.

איתן גינזבורג: יש יקום ממשלתי – משרד המשפטים, משרד הפנים – שהם עובדים על פי עקרונות, אידיאות, כללים.

איתן גינזבורג: הקשר בין הדברים הללו לעתים הוא פשוט מקרי בהחלט.

איתן גינזבורג: בעירייה שממנה אני בא הודענו בסמס לבעלי כלבים שיש עוד מעט בשעה 8 או 9 ביום העצמאות זיקוקי די-נור, שייקחו את הכלבים כי הם נורא מפחדים מזיקוקי די-נור.

איתן גינזבורג: אבל אז לא היה משרד המשפטים ולא שאלנו אותו, לא שאלנו את משרד הפנים, פשוט שלחנו סמס.

שמואל זינגר: אנחנו גם שולחים סמס אם יש לנו אפשרות לדיוור.

שמואל זינגר: אנחנו רוצים שיחדדו שזה לא תנאי.

שמואל זינגר: זה יוצר אצלנו קושי כלכלי של ממש, צורך בפיתוח טכנולוגי שמקשה.

איתן גינזבורג: הבנו את הנקודה.

איתן גינזבורג: אני חושב שאתה מרחיק לכת.

לירון אדלר: יש חמש הסתייגויות לסעיף 1.

איתן גינזבורג: הסתייגות מס' 5 נמחקת כי ממילא מחקנו את (3).

יצחק פינדרוס: ההסתייגויות מונחות לפניכם ותצביעו עליהן ביחד.

יצחק פינדרוס: אני אמנע בהצבעה.

לירון אדלר: אתם עומדים על ההסתייגות הראשונה?

לירון אדלר: כי בעצם היא מוסיפה עוד 60 ימים.

יצחק פינדרוס: תגידי, מה את רוצה מחיי?

יצחק פינדרוס: אני לא כתבתי את ההסתייגות הזאת.

יצחק פינדרוס: אני הנציג היחיד של האופוזיציה בוועדות.

יצחק פינדרוס: אני לא עומד על כלום.

איתן גינזבורג: אז גם היא ירדה.

איתן גינזבורג: נשארו הסתייגויות מס' 2, 3, 4 ו-6.

איתן גינזבורג: מה עם נציגי משרד התחבורה, הם לא עלו בזום בינתיים?

רעות אופק: את יכולה לקרוא שוב את הסעיף על המסרון?

לירון אדלר: התבקשתי להקריא את הסעיף של ההסתייגויות.

לירון אדלר: זה יתוקן פעמיים, גם בהתראה הראשונה וגם בהתראה השנייה.

לירון אדלר: יהיה כתוב: "במידה וניתן לזהותו וככל שהמידע נמצא בידי הרשות, תבוצע, ככל הניתן, גם שליחת הודעה או מסרון לטלפון או הודעה בדואר אלקטרוני לבעל הרשום של הרכב".

רעות אופק: אז כן צריך להוסיף כאן עניין של הסכמה, כפי שאמרנו.

לירון אדלר: לא חייבים להוסיף פה את עניין ההסכמה כי זה לא מחליף את הדואר הרשום.

לירון אדלר: זה וולונטרי.

איתן גינזבורג: זה עניין שירותי.

לירון אדלר: נושא ההסכמה לקבלת הודעות הוא כאשר זה בא במקום דואר רשום ואת רוצה לוודא שהאדם קיבל את ההודעה.

רעות אופק: בחוק אזרחים ותיקים, שאושר בתחילת השבוע, זה גם היה וולונטרי ושם גם הוסף: "אם יש הסכמה".

יצחק פינדרוס: אזרח ותיק ודברים מעין אלה זה שירות יום-יומי.

יצחק פינדרוס: פה אנחנו מדברים על רכב נטוש.

רעות אופק: זה לא היה יום-יומי, זה היה על הנחה בארנונה, זה פעם בשנה.

יצחק פינדרוס: לא יכול להיות שהוא הודיע עכשיו לרשות: נא לשלוח הודעות במקום דואר.

יצחק פינדרוס: זה צריך להיות כמו בבנקים, ושם זה עובד, בנושא של הצ'קים.

רעות אופק: גם בבנק אתה נותן את ההסכמה שלך, שיוכלו לכתוב לך.

יצחק פינדרוס: לא, מעבר להסכמה, בצ'קים חוזרים – שעל פי החוק אם לא הופקד כסף אמורים להחזיר את הצ'ק.

יצחק פינדרוס: הבנק קיבל הוראה שהוא נותן לאדם כמה שעות להפקיד כסף, שהוא שולח לו הודעה בסמס, והבנקים עושים את זה, וזה הוריד באחוזים גבוהים מאוד את כמות הצ'קים החוזרים.

יצחק פינדרוס: הבנק קיבל את זה בחקיקה, שהוא מחויב.

יצחק פינדרוס: שם יותר קל כי לבנק יש את מספרי הטלפון.

לירון אדלר: הם כתבו שהודעות הרשות יימסרו ככל שהאזרח נתן את הסכמתו לקבל הודעות בדרך זו, בקבלת הודעות באופן כללי.

לירון אדלר: להבנתי כאן זה לא הכרחי.

יצחק פינדרוס: אתה הולך להציל אותו מגרירה ומגריטה של הרכב.

אילת פלדמן: אנחנו כמובן כפופים להוראות חוק הגנת הפרטיות.

איתן גינזבורג: די, הבנתי.

איתן גינזבורג: שוב נכנעתי למשרד המשפטים.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: הנה, אמרתי את זה למצלמה.

איתן גינזבורג: נשארנו עם שלוש הסתייגויות.

איתן גינזבורג: אנחנו נצביע עליהן.

איתן גינזבורג: מי בעד הסתייגויות מס' 2, 3 ו-4?

איתן גינזבורג: ירים את ידו.

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: מי נמנע?

איתן גינזבורג: בעד – אין

איתן גינזבורג: נמנעים – 1 הסתייגויות מס' 2, 3 ו-4 לא אושרו.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות הללו לא אושרו.

לירון אדלר: הסתייגות מס' 6: "אחרי המילה "חודשיים" יבוא "לפי לוח השנה העברי".

לירון אדלר: "

איתן גינזבורג: מי בעד ההסתייגות?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: מי נמנע?

איתן גינזבורג: בעד – אין

איתן גינזבורג: נמנעים – 1 הסתייגות מס' 6 לא אושרה.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא אושרה.

איתן גינזבורג: נעבור להצביע על נוסח הצעת החוק, עם כל התיקונים ועם ההסתייגות שכן התקבלה.

איתן גינזבורג: האמן לי, בשל כך שקיבלנו כאן הסתייגות צריך להוריד הסתייגות אחרת, אחת כנגד אחת.

יצחק פינדרוס: אני מסכים אתך אבל זה לא תלוי בי.

לירון אדלר: ההצבעה היא על נוסח הצעת החוק כפי שהוקרא, עם כל התיקונים.

שמואל זינגר: זה עניין של ניסוח.

שמואל זינגר: בסעיף (א2) כתוב: "חלפו שלושים ימים מיום מתן ההודעה לפי סעיף קטן (א1) והרכב עדיין נחזה כרכב נטוש ובעל הרכב לא פנה לרשות המוסמכת".

שמואל זינגר: לגבי המילים "לא פנה לרשות המוסמכת", נכון לסנכרן את זה עם סעיף קטן (א1): "לא פנה לרשות המוסמכת להוכיח להנחת דעתה שהרכב אינו נטוש", כי הרי זה מה שאנחנו צריכים לפנות אליו ולהגיד לו: תוכיח שהרכב אינו נטוש.

לירון אדלר: אז לכתוב "כאמור בסעיף קטן (א1)".

איתן גינזבורג: נציגת משרד התחבורה עלתה בזום.

אילת פלדמן: אבל היא לא מן הלשכה המשפטית.

איתן גינזבורג: קטי, אנחנו רוצים לדעת: כאשר רשויות מקומיות פונות אל משרד התחבורה בבקשה לקבל פרטים של בעלי רכבים, פרטים של בעלי לוחות זיהוי, אילו פרטים אתם מעבירים?

קטי מורלי: אני צריכה לבדוק את זה עם אגף המחשוב.

איתן גינזבורג: יש מניעה להעביר את מספר הטלפון של אדם?

קטי מורלי: אין לנו את המידע על הטלפונים של בעלי רכב רשומים.

קטי מורלי: יש לנו מרשם של כלי רכב ושל בעלי הרכב הרשומים.

קטי מורלי: אין לנו את מספר הטלפון שלהם.

איתן גינזבורג: והכתובות?

קטי מורלי: כתובות כן.

קטי מורלי: כתובות אנחנו מושכים לפי תעודת זהות.

קטי מורלי: זה נמשך אוטומטית ממרשם האוכלוסין.

איתן גינזבורג: ומספרי טלפון אין לכם?

קטי מורלי: לא, ממש לא.

איתן גינזבורג: כאשר משלמים לכם אגרת רכב לא מגיע אליכם מספר טלפון?

קטי מורלי: אנחנו לא שומרים את המידע, אסור לנו.

משה ליבר: אנחנו מקבלים כמעט את כל הפרטים ממשרד הרישוי.

משה ליבר: המידע נמצא ב"גחלת" במשרד הפנים.

משה ליבר: שם לדעתי יש להם את המידע.

משה ליבר: הוא נובע מתוקף היותו של אזרח במדינת ישראל רשום ב-gov.il ויש שם את כל הפרטים.

משה ליבר: משם גם משטרת ישראל מושכת פרטים.

לירון אדלר: זה כבר הסדר אחר.

עמית גייגר: אני התובע העירוני של עיריית רמת השרון.

עמית גייגר: כאשר אנחנו מאתרים רכב, לא משנה אם לעניין החוק הזה או לעניין חוק עזר העמדת רכב וחנייתו, יש לנו את מספר הרכב.

עמית גייגר: אנחנו מוציאים שאילתה למשרד התחבורה ומקבלים ממנו פרטים של בעל הרכב: תעודת זהות, שם משפחה ושם פרטי.

עמית גייגר: את הפרטים האלה אנחנו מזינים בתוכנה "גחלת" של משרד הפנים ושם אנחנו מקבלים את הכתובת המעודכנת במשרד הפנים.

איתן גינזבורג: ולא את מספר הטלפון?

עמית גייגר: לא.

עמית גייגר: אין בידי משרד התחבורה ואין ב"גחלת" של משרד הפנים את מספרי הטלפון.

אריאל דוידי: היה צריך לבקש ממשרד הפנים לפתוח את השדה של הטלפון, זה הכול.

איתן גינזבורג: נתתם לנו עוד רעיון להצעת החוק הבאה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חברים.

איתן גינזבורג: אנחנו נצביע על הצעת החוק כפי שהוקראה, לרבות ההסתייגות.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: מי נמנע?

איתן גינזבורג: בעד – 2

איתן גינזבורג: נמנעים – אין הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 24) (גרירת רכבים נטושים), התשפ"ב-2022, עם התיקונים שהוכנסו בה, אושרה.

איתן גינזבורג: הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 24) (גרירת רכבים נטושים), התשפ"ב-2022 אושרה פה אחד, אין מתנגדים ואין נמנעים, והיא תועבר לקריאה השנייה והשלישית במליאת הכנסת.

איתן גינזבורג: חברים, תודה רבה על ההשתתפות.

איתן גינזבורג: תודה רבה לרב פינדרוס על הסיוע הרב בגיבוש הצעת החוק, תודה גם לרשויות המקומיות, לנציגיהן, למשרד המשפטים, למשרד התחבורה, משרד הפנים וכל המשרדים שהיו מעורבים בכך.

איתן גינזבורג: תבוא עליכם ברכה.

איתן גינזבורג: וגם כמובן תודה למנהלת הוועדה וללירון אדלר הנהדרת ולכל הצוות שמקיף אתכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה.