ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 253, 2022-04-04 10:00

אלכס קושניר: בוקר טוב לכולם, היום יום שני, ג' בניסן תשפ"ב, 4 באפריל 2022.

אלכס קושניר: יש לנו סדר-יום עמוס, ואני מקווה שנספיק לעמוד בזמנים ובתכנון.

אלכס קושניר: נתחיל מהצעות לסדר, חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: בוקר טוב, תודה רבה, רמדאן כרים, מכובדי היושב-ראש, ב-28 במרס בשעה 15:13 שלחתי אי-מייל לוועדת הכספים, ובו אני כותב כך: אני מבקש רוויזיה על סעיף: הודעה על העברת עודפים של משרד החינוך, מס' בקשה 20/002, שהוצבעה לפני שבועיים בערך.

אחמד טיבי: גם חברת הכנסת לזימי הגישה רוויזיה על אותו סעיף.

אחמד טיבי: אתמול הופתעתי לגלות, שהרוויזיה של חברת הכנסת לזימי הוסרה, לא היה יחס לרוויזיה שאני הגשתי, והכסף הועבר.

אחמד טיבי: אני תמה למה זה קרה.

ינון אזולאי: לא יכול להיות, טיבי.

ינון אזולאי: אתה בטוח שהכסף הועבר?

אחמד טיבי: זה מה שנאמר לי, ואני מבקש לברר עכשיו מיושב-הראש.

אחמד טיבי: זה המייל ששלחתי.

ינון אזולאי: אני הייתי עד למייל הזה.

אחמד טיבי: ישבנו שם שלושתנו, ושלחנו את המייל יחד עם נציגי בתי ספר מוכרים שאינם רשמיים.

ינון אזולאי: השאלה שלך היא מה סגרו איתה, ואז היא ביטלה, או רק למה עשו את זה?

אחמד טיבי: אני רוצה להבין מה התרחש.

אלכס קושניר: חברת הכנסת לזימי משכה את הרוויזיה, ועד כמה שאני ביררתי מול מנהל הוועדה, לא הוגשה רוויזיה נוספת.

טמיר כהן: לא התקבלה אצלנו עד עכשיו.

אלכס קושניר: אם התקבלה רוויזיה, והגשת את הרוויזיה, אני מתנצל.

אלכס קושניר: מדובר בטעות.

טמיר כהן: זה לא הגיע אלינו.

טמיר כהן: עשינו בדיקה נוספת, וזה לא הגיע.

אלכס קושניר: עשינו בדיקה נוספת, והרוויזיה לא התקבלה.

אחמד טיבי: נכון שזה אי-מייל של חבר כנסת ערבי, אבל הוא טוב ויעיל.

אחמד טיבי: הוא מגיע למטרה.

אלכס קושניר: חבר הכנסת טיבי, אנחנו נבצע בירור נוסף בסוגיה הזאת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אלכס קושניר: ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: תודה רבה לך, אחמד טיבי, אל תתפלא.

ינון אזולאי: יש עוד דברים מוזרים שקורים דרך הממשלה, כשצריכים משהו.

ינון אזולאי: השאלה הייתה מה סגרו וזה היה מאוד מעניין.

אחמד טיבי: למען ההגינות, בדרך כלל, בכל פעם שאני מגיש הסתייגות, הנהלת הוועדה עושה את זה בצורה יעילה ואמינה.

ינון אזולאי: הבעיה היא לא הוועדה.

ינון אזולאי: מעניין לדעת מה סגרו, וזה לא קשור לוועדה או להנהלת הוועדה.

ינון אזולאי: אני מאמין שאם נעמה לזימי משכה את הרוויזיה, כנראה סגרו דברים טובים, אבל היה צריך להתייחס, כמובן, גם לרוויזיה שלך.

ינון אזולאי: אני מאמין שבהנהלת הוועדה זה בטח היה בשגגה.

אחמד טיבי: ומה מטרת הרוויזיה שלנו?

אחמד טיבי: הרי אתה יודע – למצוא פתרון ולתת סיוע לבתי ספר מוכרים, שאינם רשמיים.

אחמד טיבי: גם שלנו וגם שלכם.

ינון אזולאי: נכון.

ינון אזולאי: אני רוצה להעלות לסדר את כל נושא הפיגועים.

ינון אזולאי: אני משתתף בצערן של המשפחות בבני ברק, בחדרה ובבאר שבע.

ינון אזולאי: אולי הגיע הזמן שתכניסו את השר לביטחון הפנים ל-mute, להשתק, עם כל השטויות שהוא מדבר.

ינון אזולאי: אולי גם תקשרו לו את האצבעות כדי שהוא לא יצייץ, כי אין לו דובר.

ינון אזולאי: פעם הוא הפיל את זה על הדובר, והגיע הזמן שהשר לביטחון הפנים יעשה מעשה.

ינון אזולאי: או יותר נכון, שב ואל תעשה.

ינון אזולאי: שישתוק.

ינון אזולאי: הוא מבייש אותנו.

ינון אזולאי: הוא עשה המון למען עם ישראל, אבל לפעמים צריך להגיד תודה רבה, ושילך הביתה.

ינון אזולאי: נגמר.

ינון אזולאי: הוא עושה לנו בושות כאזרחים, ולכם כממשלה, אבל אני מתבייש בו כאזרח.

ינון אזולאי: לא יכול להיות שבכל פעם הוא מוציא ציוץ אחר.

ינון אזולאי: פעם אחת הוא מפטר את הדובר, ועכשיו אין לו גם את מי לפטר.

ינון אזולאי: לגבי יוקר המחייה.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, ישבנו פה לפני שבוע-עשרה ימים ולפני שבועיים, ודיברתי על יוקר המחייה.

ינון אזולאי: דיברנו על מחירי הדלק, ואמרת שלא תהיה עלייה.

ינון אזולאי: אז הינה, הייתה עוד עלייה במחירי הדלק, ותהיה עוד עלייה במחירי הדלק.

ינון אזולאי: ביקשתי דיון על מס הבלו, ושליש מחברי הוועדה חתמו, אבל לא קיימת דיון בנושא הזה.

ינון אזולאי: שר האוצר עדיין לא טרח להשיב לי בנושא מס הבלו, וחברי, ולדימיר, עדיין יושב פה.

ינון אזולאי: הוא ונירה אמרו שהם לא יצביעו כל עוד מס הבלו לא יקוזז.

ולדימיר בליאק: לא, לא.

ינון אזולאי: כן, כן.

ינון אזולאי: תשאל את נירה, שהייתה בערוץ 12 אצל עופר חדד.

ולדימיר בליאק: למה אתה מסלף?

ינון אזולאי: ישבתם אצל עופר חדד, ונירה אמרה שלא יצביעו.

ולדימיר בליאק: אז תגיד נירה, ואל תגיד שאני.

ינון אזולאי: כשהוציאו הודעה, זה היה גם בשמך.

ולדימיר בליאק: לא, ממש לא.

ינון אזולאי: בגלל זה נירה לא מגיעה?

ינון אזולאי: אז אני מחזק את ידיה של נירה.

ינון אזולאי: אם אתה לא אמרת, אני חוזר בי מהאמירה אליך, אבל אני מדבר על נירה שאמרה.

ולדימיר בליאק: על הבלו לא דיברתי.

ינון אזולאי: היא דיברה נטו על הבלו, וזה יצא אז גם בשמך.

ינון אזולאי: אם אתה אומר שזה לא היה בשמך, בסדר.

ינון אזולאי: לא יכול להיות שיוקר המחייה ממשיך להאמיר, אנחנו נשב פה ותוציאו לנו כל מיני תוכניות על עזרה בהייטק.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, שמעתי אתמול את הריאיון שלך על הסיוע להייטק.

ינון אזולאי: די, תעזרו לאותם עובדי כפיים.

ינון אזולאי: יוקר המחייה, יוקר הדיור שאנחנו רואים.

אלכס קושניר: בוא נעביר את החוק בדיון הבא, ונסייע.

ינון אזולאי: ראינו את מה שהוצאתם.

ינון אזולאי: יש הצעת חוק של יואב קיש, שכבר נמצאת על השולחן.

אלכס קושניר: נכון, ואנחנו נמזג ביניהן.

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: כי אתם לא יכולים לתת קרדיט למישהו אחר שעשה את זה?

ינון אזולאי: זה היה בהסכמה, זה היה בהסכמה.

ינון אזולאי: יואב קיש שם פה בשמנו – בשמו של הרב גפני, של אופיר כץ ושלי, וגם שלך.

ינון אזולאי: יש פה הצעת חוק שנמצאת באותו מצב.

אלכס קושניר: והסיכום היה שזה יבוא יחד עם - - -

ינון אזולאי: בשבוע שעבר אמרתי שיש אנשים שמחזיקים בקרקעות האלה, ויש להם תב"ע מאושרת.

ינון אזולאי: שימכרו את הקרקעות, ואם לא יתחילו לשווק אותן, ייתנו להם מס יתר.

ינון אזולאי: אם הם נותנים, ישחררו אותם מהמס, ייתנו להם הנחה.

ינון אזולאי: גיחך מי שגיחך פה, ופתאום האוצר מוציא את זה.

ינון אזולאי: אני אומר לך, הפתרון הוא לא רק זה.

ינון אזולאי: גם להוריד את מס שבח, כי אם לא תורידו מס שבח, לא ישתחררו דירות לשוק.

ינון אזולאי: תפסיקו עם אחיזת העיניים.

ינון אזולאי: להעלות מס רכישה לדירה רביעית, חמישית ושישית, זה מס עיניים ומס שפתיים.

ינון אזולאי: תעשו משהו מועיל, ותורידו את מס שבח.

ינון אזולאי: אל תנסו לטאטא את יוקר המחייה.

ינון אזולאי: יוקר המחייה קיים, ואנחנו מרגישים את זה כולנו, עכשיו בחגים.

ינון אזולאי: זה בנוסף לכך שאין ביטחון אישי.

ינון אזולאי: אין ביטחון אישי, אין ביטחון תזונתי, אז מה אתם עושים?

ינון אזולאי: הגיע הזמן שתלכו הביתה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, אנחנו מתקרבים לחג הפסח, ועל פי הודעת שר הבריאות, הוא לא מתעסק בדברים אחרים, רק בנושא החמץ.

משה גפני: שמענו מגורמים אנטי דתיים את האמירה: תחיו אתם את החיים שלכם, ואנחנו נחיה את החיים שלנו.

משה גפני: מתברר, שהיום יש להם כוח, הם נמצאים בשלטון, והם עושים כל מאמץ כדי שאנחנו לא נוכל לחיות כאן.

משה גפני: אדם צריך להגיע, לצערנו הרב, לבית החולים, והאיסור של חמץ הוא בל ייראה ובל יימצא.

משה גפני: יהיו רבים שלא יבואו להתאשפז, לא יבואו לבית החולים, מכיוון שלא ירצו שיהיה שם על פי הודעת שר הבריאות – הדבר הכי חשוב שהיה לו לומר, זה שהוא נותן הוראה לבתי החולים להכניס חמץ, ושלא יתחשבו בשום דבר.

משה גפני: הוא גם קורה לזה כפייה.

משה גפני: יש פה כפייה הכי אנטי דתית, הכי חילונית שיכולה להיות.

משה גפני: יש ציבור גדול בישראל, ולדעתי הוא רוב הציבור היהודי בישראל, שמקפיד על שמירת הכשרות לפסח.

משה גפני: ואם הוא נאלץ ללכת לבית החולים, יהיו כאלה, כפי שאמרתי, שיחשבו פעמיים אם ללכת.

משה גפני: אני חושב ששר הבריאות הזה לא יכול להמשיך בתפקיד שלו.

משה גפני: הוא חייב לעזוב את התפקיד.

משה גפני: הוא עוסק בכל מיני שטויות, שלא קשורות לעניין הבריאות.

משה גפני: ראינו את זה גם עם הכסף שהוא נתן לכל מיני נושאים, שהם אינם בריאות אלא דברים אחרים, שהוא מעוניין בהם.

משה גפני: מתברר שכל האמירות של אותם גורמים, בעיקר פוליטיים אבל לא רק, גם עיתונאים, שאומרות: אתם תחיו את החיים שלכם – אין דבר כזה.

משה גפני: ראינו את שר האוצר בנושא המעונות, אנחנו רואים את זה עכשיו בתחבורה, אנחנו רואים את זה בחמץ בפסח.

אלכס קושניר: תסביר לי מה הבעיה בתחבורה.

אלכס קושניר: דווקא תחבורה היא דוגמה מצוינת.

ינון אזולאי: בתחבורה יש מקומות שהעלו את המחיר.

אופיר כץ: בנתיבות ובטבריה עלו מחירי התחבורה הציבורית.

ינון אזולאי: בפריפריה המחירים עלו, ופוגעים עוד פעם בפריפריה.

ינון אזולאי: שאלתם מה הבעיה עם התחבורה?

ינון אזולאי: זאת הבעיה עם התחבורה.

ינון אזולאי: אתם לא יודעים איפה לתת – מכים את החלשים, ונותנים לחזקים.

ינון אזולאי: זאת הבעיה.

משה גפני: אם אתם רוצים, אני יכול לתת סדרה ארוכה של דברים, שבהם אתם רוצים למרר את החיים לאלה ששומרים מצוות בישראל.

משה גפני: יש דברים שכבר עשיתם, ויש דברים שאתם רוצים לעשות.

משה גפני: אחד הדברים החמורים שקורים עכשיו, הוא הדבר הזה.

משה גפני: ניצן הורוביץ מסתמך על בג"ץ.

משה גפני: בג"ץ אמר שצריך לחוקק חוק, ובלי חוק אי-אפשר לעשות את הדבר הזה.

משה גפני: אני חולק עליו מכל וכול, וזה מעיד על חוסר רגישות מהמדרגה הראשונה.

משה גפני: בא שר הבריאות, שצריך לדאוג לכל החולים בישראל, ואומר: תקפידו להכניס חמץ.

משה גפני: שילך כבר הביתה, הוא נמאס עלינו.

אלכס קושניר: אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: בוקר טוב אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, רמדאן כרים, אנחנו ביום השלישי בחודש הרמדאן, ובכל רמדאן חוזר על עצמו הניסיון להבעיר את השטח.

אוסאמה סעדי: עד היום ראינו את זה מפירומנים כמו בן גביר וחבר מרעיו, אבל הפעם הגדיש את הסאה כאשר שר החוץ וראש הממשלה החליפי בעצמו, יאיר לפיד, עושה סיור ברמדאן בעיר העתיקה, בבאב אל עמוד.

אוסאמה סעדי: מישהו מהנוכחים כאן אמר לי: מה צריך את בן גביר, אם יש ראש ממשלה חליפי?

אוסאמה סעדי: אם הוא רוצה להזדהות בשמו, הוא מוזמן להגיד את הדברים.

אופיר כץ: אוסאמה, אסור לנו להיות שם?

אוסאמה סעדי: בטח שאסור.

אופיר כץ: יש איזה חוק שאומר, שאסור לנו להסתובב במדינת ישראל?

אוסאמה סעדי: זה שטח כבוש.

אופיר כץ: אתם מחפשים תירוצים על פירומנים?

אופיר כץ: אתם הפירומנים.

אוסאמה סעדי: אתם עולים לרגל למלך ירדן, למלך עבדאללה כדי להרגיע את המצב.

אופיר כץ: אתם אלה שמרביצים לשוטרים.

אוסאמה סעדי: ובגלל התחרות בין גנץ לבין לפיד – מי יתעסק בענייני ביטחון, מי יתעסק בענייני חוץ – ראש הממשלה החליפי בוחר לעשות סיור.

אוסאמה סעדי: על מה?

אוסאמה סעדי: מה הוא מחפש שם?

אוסאמה סעדי: תגיד לי מה הוא מחפש בעיר העתיקה, בבאב אל עמוד?

אופיר כץ: הוא יכול ללכת לאן שהוא רוצה ואיפה שהוא רוצה.

אוסאמה סעדי: מה הוא מחפש, אם לא להצית, ולהוסיף שמן למדורה הבוערת?

אלכס קושניר: תודה, חברים, בלי להתווכח.

אופיר כץ: אתם לא צריכים סיבות, אתם עושים את זה כל הזמן.

אופיר כץ: ממש צריכים סיבות.

אלכס קושניר: מוסי רז.

מוסי רז: אני רוצה להתייחס לדברים של חברי חבר הכנסת הרב משה גפני.

מוסי רז: במשך שנים במדינת ישראל, בניגוד לחוק, המאבטחים בכניסה לבתי החולים, במקום לדאוג לביטחון, בפסח חיטטו בתיקים של אנשים.

אלכס קושניר: צבא ה'.

מוסי רז: לא, המאבטחים.

ינון אזולאי: אגב, תדעו שחב"ד נקראים צבא ה'.

מוסי רז: בדקו בתיקים של אנשים, האם יש חותמת כשר לפסח באוכל שהם הכניסו לחוליהם בבתי החולים.

מוסי רז: בג"ץ קבע שהדבר הזה לא חוקי, ולא שהיה צריך בג"ץ בשביל זה.

מוסי רז: היה צריך קצת שכל, אף אחד לא הסמיך אותם לעשות את זה.

מוסי רז: חבר הכנסת גפני היה יושב-ראש ועדת הכספים במשך שנים, ושנים רבות היה בקואליציה.

מוסי רז: לו רצה, יכול היה לחוקק חוק – אני בעדו עד היום – שיעשה סדר בדבר הזה.

מוסי רז: אני בכלל אינני מבקש להכניס חמץ לאף בית חולים באופן אישי, אבל גם באופן ציבורי אינני מבקש להכניס חמץ לבית חולים בבני ברק, או לחדרם של אנשים שומרי כשרות בבית חולים כלשהו ברחבי הארץ.

מוסי רז: לכן, נדרשת כאן התערבות הגיונית של המחוקק, שיקצה מקומות לאלה שמעוניינים לשמור על קדושת החג, והם כנראה הרוב במדינת ישראל.

מוסי רז: במקומות האלה יתאפשר הנושא הזה.

מוסי רז: אף אחד לא מבקש שבית החולים יגיש מזון חמץ; אף אחד לא מבקש שבכליו של בית החולים יהיה המזון הזה; אבל מבקשים לא לפשפש.

מוסי רז: דיברו פה קודם על מתיחות ביטחונית, האנשים שהתפקיד שלהם הוא ביטחון, שלא יבדקו חותמת כשרות תבוא הכנסת, תעשה סדר בדבר הזה, ותקבע שבבית החולים בבני ברק ישמרו על כשרות בפסח, ובבית החולים בנצרת ובחיפה – לא.

מוסי רז: באיכילוב ובהדסה, חצי מהחדרים יהיו כאלה וחצי כאלה, ויבוא המצב על תיקונו.

מוסי רז: מי שהיה בקואליציה כל כך הרבה שנים, ויכול היה לפתור את הבעיה הזאת, צריך להנמיך קצת את הווליום עכשיו, עם כל הכבוד.

מוסי רז: אני מאחל פסח כשר למי ששומר כשרות, ופסח שמח למי שלא.

אלכס קושניר: מי ששומר כשרות, אפשר גם כשר וגם שמח?

מוסי רז: כן, אפשר גם וגם.

משה גפני: בכלל לא בטוח.

מוסי רז: שאף אחד מהם לא יגיע לבית חולים.

משה גפני: אני הייתי צריך לחוקק חוק?

אלכס קושניר: זה לא הוויכוח עכשיו.

אחמד טיבי: יש עדכון לגבי האי-מייל.

אחמד טיבי: בבדיקה יסודית נמצא, כי המייל שלי נחסם, blocked.

ינון אזולאי: בגלל שאתה ערבי?

אחמד טיבי: אולי אופוזיציה, אולי ערבי באופוזיציה.

ינון אזולאי: השאלה מי חסם.

משה גפני: מה זה נחסם?

משה גפני: מה פירוש המילה?

אלכס קושניר: מערכות המידע של הכנסת חסמו, משום מה.

אלכס קושניר: כשיש ספאם, חוסמים.

אלכס קושניר: משום מה, המייל של חבר הכנסת טיבי נחסם, ואנחנו נבדוק את זה מול מערכות המידע, למה זה קרה.

אחמד טיבי: אני רואה את זה בחומרה.

אלכס קושניר: חבר הכנסת כסיף ואחריו חבר הכנסת אופיר כץ.

עופר כסיף: בוקר טוב לכולם, רמדאן כרים לצמים, ופסח שמח.

משה גפני: אנחנו עוד לא בפסח, ולא כל כך שמח לנו.

עופר כסיף: אני מאוד מקווה שלא נתראה פה לפני פסח.

אלכס קושניר: אנחנו כן.

עופר כסיף: אני רוצה לחבר שני דברים שנאמרו קודם, ולדעתי יש ביניהם קשר.

עופר כסיף: הראשון הוא גל ההתייקרויות המטורף.

עופר כסיף: זה כבר לא גל, זה כבר לא צונאמי, זה הרבה מעבר לזה.

עופר כסיף: אנחנו קוראים בכל יום על עוד דברים שמתייקרים.

עופר כסיף: רק לאחרונה המליצה ועדת המחירים לייקר את מוצרי החלב בפיקוח.

אלכס קושניר: ומה אמר שר החקלאות?

עופר כסיף: מה שיש לי להגיד על המדיניות של שר החקלאות, לא רלוונטי לפה.

עופר כסיף: זה לא פתרון.

עופר כסיף: אתה רוצה שאני אתייחס לזה?

עופר כסיף: אני אתייחס.

עופר כסיף: "הפתרונות" שהזכיר היושב-ראש, הם לא פתרונות.

עופר כסיף: הם בעצם הולכים לפגוע עוד יותר, ובעיקר באוכלוסיות המוחלשות.

עופר כסיף: אם הוזכר משרד החקלאות, לא עוצרים משלוחים חיים, וזה יגרום נזקים לשוק המקומי ולמגדלים.

עופר כסיף: יש שרשרת של דברים.

עופר כסיף: התחלתי לדבר בנושא הדיור.

עופר כסיף: הדבר הזה בלתי נסבל, בעיקר לפני פסח.

עופר כסיף: אבל לא רק.

עופר כסיף: את צונאמי ההתייקרות הזה חובה עלינו לבלום, כי מי שמשלם עליו את המחיר, תרתי משמע, זה בעיקר האוכלוסיות המוחלשות ממילא.

עופר כסיף: המדיניות שהממשלה הזאת מגבשת ומוציאה לפועל, היא מדיניות פוגענית ובמכוון.

עופר כסיף: הצד השני של המטבע, הוא מה שאמר חברי חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

עופר כסיף: למה אפשר להכביד עוד יותר ולהקצין עוד יותר את הכיבוש האלים ממילא בירושלים המזרחית ובכל השטחים הכבושים?

עופר כסיף: למה עושים את זה?

עופר כסיף: משום שזה משמש הסוואה, הסטת תשומת הלב מההתייקרויות ומההתעמרות של הממשלה באוכלוסיות המוחלשות, למה שרוצים להמציא כצורך קיומי, שהוא לא.

עופר כסיף: אלה שני צדדים של אותו מטבע.

עופר כסיף: תדחוף אצבע בעין לאוכלוסיות המוחלשות על ידי התייקרויות, ותסב את תשומת ליבן לקשיים לכאורה ביטחוניים, כדי שהן לא יוכלו להתרכז במחאה ובמאבק נגד ההתייקרויות.

עופר כסיף: זה בדיוק מה שהממשלה הזאת עושה, ונגד זה אנחנו צריכים לעמוד.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: אופיר כץ.

אופיר כץ: מה זה קשיים ביטחוניים לכאורה?

עופר כסיף: אתה רוצה תשובה באמת, או שאתה שואל את זה סתם?

אופיר כץ: אחרי השבועיים שאנחנו עוברים - - -

עופר כסיף: אני אגיד לך מה זה.

אלכס קושניר: לא, לא, לא.

אלכס קושניר: אתה לא תענה לו.

אלכס קושניר: אופיר כץ, בבקשה, הצעה לסדר.

אופיר כץ: 11 יהודים נרצחים, וזה ביטחוני לכאורה.

עופר כסיף: ביטחוני לכאורה משום שברגע שיש כיבוש, אין ביטחון.

עופר כסיף: הביטחון הוא סיום הכיבוש, ולא עוד יותר אלימות ועוד יותר כיבוש.

אלכס קושניר: עופר, קריאה ראשונה.

עופר כסיף: ועוד יותר אלימות כנגד הפלסטינים.

אלכס קושניר: עופר, קריאה שנייה.

אופיר כץ: עופר, אנחנו נרצחים ואתה אומר שאנחנו - - -

עופר כסיף: הפלסטינים נרצחים יותר, ואני רוצה שכולם יחיו.

עופר כסיף: אני רוצה שכולם יחיו.

אופיר כץ: 11 נרצחו בגלל שהם יהודים.

אלכס קושניר: עופר כסיף, קריאה שלישית.

נירה שפק: עופר, הגזמת.

אופיר כץ: יהודים נרצחים בגלל שהם יהודים, ואתה אומר שנרצחים פלסטינים?

אלכס קושניר: קריאה שלישית, עופר.

עופר כסיף: אני רוצה שכולם יחיו, גם פלסטינים וגם ישראלים.

אלכס קושניר: תוציא אותו החוצה כבר.

אלכס קושניר: (חבר הכנסת עופר כסיף יוצא מהאולם)

אלכס קושניר: אופיר כץ, בבקשה.

אופיר כץ: אני קצת מופתע מעצמי, אבל אני הולך להגן על יאיר לפיד.

נירה שפק: דבר לאט, אני מקליטה.

אופיר כץ: מצד אחד אני מגן עליו, ומצד שני, טוב שהוא קיבל מראה לפנים.

אופיר כץ: בכל פעם שחבר כנסת או כל אזרח יהודי או ישראלי מגיע לכל מקום שבו יהודי יכול וצריך ללכת, יש פרעות של ערבים, כאילו זאת הסיבה לכך שהם נוהגים באלימות ובפרעות.

אופיר כץ: יאיר לפיד תמיד אומר: למה אנחנו צריכים את זה?

אופיר כץ: למה צריך ללכת לשם?

אופיר כץ: הוא פירומן, כמו שאמר חבר הכנסת סעדי.

אופיר כץ: לגישתו של יאיר לפיד, הוא הצית אתמול את מה שקרה בשער שכם, כי אם יאיר לפיד לא היה עושה את הסיור, הם היו מסיימים את התפילה והולכים הביתה בלי פרעות.

אופיר כץ: כן?

אופיר כץ: זה לגישתו של יאיר לפיד.

אופיר כץ: אני לא מסכים עם הגישה הזאת, וטוב שאתמול הוא חווה את זה.

אופיר כץ: טוב שהוא הלך לשם, טוב שהוא עשה את הסיור וטוב שהוא גיבה את השוטרים, אבל הוא צריך להפסיק עם צדקנות היתר הזאת, כאילו הם צריכים סיבה בשביל לנקוט באלימות כלפינו.

אופיר כץ: הם נוקטים באלימות כלפינו כי הם שונאים אותנו.

אופיר כץ: המכות שנתנו אתמול לשוטרים, אלה דברים שהם תמיד רצו להגיע אליהם.

אופיר כץ: הסרטונים שראינו אתמול הם עליית מדרגה, זה חמור יותר.

אופיר כץ: שוב, שום נוכחות של פוליטיקאי לא גורמת לזה.

אופיר כץ: אנחנו צריכים להיות נוכחים, אנחנו צריכים ללכת לשם.

אופיר כץ: הם עשו את זה, והם ימשיכו לעשות את זה עם פוליטיקאי שנכח במקום וגם בלעדיו.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: אנחנו עוברים להעברות תקציביות.

אלכס קושניר: הוגשה רוויזיה על פנייה מס' 20004/42/003, של משרד החינוך.

אלכס קושניר: הרוויזיה הוגשה על ידי חבר הכנסת גפני, פנייה לוועדה 11-10.

אלכס קושניר: חבר הכנסת גפני, אתה רוצה לנמק?

משה גפני: כן, בטח.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אנחנו הולכים להצביע על ההעברה שהייתה במשך כל השנים.

משה גפני: משרד האוצר ומשרד החינוך היו מעבירים כסף לתמרוץ וטיפוח של בתי הספר המוכרים, שאינם רשמיים, והמוסדות החרדיים.

משה גפני: מעולם לא היה דבר כזה.

משה גפני: תמיד היו בעיות, כי משרד האוצר היה מעכב את הכסף, לא מעביר אותו בזמן, אבל בסופו של דבר הכסף היה מגיע.

משה גפני: באופן קבוע הייתי מבקש מהם שיעבירו את הכסף הזה, ואז דובר על 84 מיליון שקל, שניתנים לכולם, ליהודים ולערבים, לדתיים לאומיים ושאינם דתיים.

משה גפני: כל מי שהיה בהגדרה הזאת.

משה גפני: הפעם הגיעה העברה, והיא מוציאה את החרדים החוצה.

משה גפני: הם לא יקבלו.

משה גפני: יש העברה של 53 מיליון שקלים, במקום של 84 מיליון שקלים.

משה גפני: אם אלה לא היו חרדים, העולם היה רועש וגועש, וחברים בוועדה לא היו מסכימים בשום פנים ואופן שדבר כזה יקרה.

משה גפני: אפליה ברורה על פניה, וזה כבר לא ויכוח האם אנחנו רוצים שיתחנכו כך או יתחנכו אחרת, אלא פשוט לא להעביר כסף.

משה גפני: אלה הדברים הבסיסיים, הלחם והחלב של אותם ילדים במוסדות, ולא יהיה להם כסף.

משה גפני: שמים את זה על השולחן ואומרים: אלה כן ואלה לא.

משה גפני: זה דבר חדש, ובזמני לא יכול היה להיות דבר כזה.

משה גפני: לא שזה לא היה מגיע לשולחן, זה לא היה יוצא ממשרד האוצר בצורה כזאת, עם אפליה, שבה אומרים: תיתן רק לחרדים, אל תיתן לערבים, או תיתן רק לחרדים, ואל תיתן לציונים הדתיים.

משה גפני: לא היה דבר כזה.

משה גפני: היה צריך להביא את הכול.

משה גפני: משרד האוצר יעיד על כך, שמעולם לא יכול היה להיות דבר אחר.

משה גפני: אני לא מבין, אתם לא אנשים עם מצפון?

משה גפני: אתם לא אנשים שיש להם איזה היגיון בעניין הזה?

משה גפני: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, מה ההרגשה שלי.

משה גפני: אני מרגיש שאנחנו מבזבזים פה את הזמן.

משה גפני: אני מנהל איתך משא ומתן – אני מעט, אבל ינון ואחרים יותר – ואני רואה שיש דברים שאתה רוצה לעשות.

משה גפני: אני אומר את האמת.

משה גפני: אני מרגיש שאתה רוצה לעשות, וכשיש דברים שצריך לעשות בהם שינוי, תמיד עשינו.

משה גפני: ישבנו עם האופוזיציה והגענו תמיד להסכמות.

משה גפני: היה כדאי לאופוזיציה לא לריב כל הזמן, ומגיעים למשהו.

משה גפני: אחרי זה אתה חוזר אלינו, ואומר: לא.

משה גפני: אין דבר שעשית, ואני לא מדבר על השוליים אלא על דברים מהותיים.

משה גפני: אפילו כשדיברנו על החוק שאתה הולך להביא היום להצבעה, הגענו לדברים.

אלכס קושניר: ההצעה עדיין על השולחן.

משה גפני: אתה יודע שאנחנו צודקים.

משה גפני: ההרגשה שלי היא שאנחנו מבזבזים את הזמן, כי מה שעובר פה, זה מה שהאוצר מביא.

משה גפני: זה מה שעובר.

משה גפני: לפעמים נעשים שינויים מינוריים כאלה ואחרים, כי אם מישהו עלום שם לא אומר לעצור, הם עוברים.

משה גפני: אבל בדברים המהותיים, אין דבר כזה.

משה גפני: אנחנו שואלים אם יש הסכמה, ואתה אומר: תחכו, נראה אם אני אוכל.

משה גפני: ובסוף אתה חוזר, ואתה אומר שאתה לא יכול.

משה גפני: ראיתי את הנוסח שהכינה הוועדה, ואין שום שינוי.

משה גפני: בשביל מה אנחנו מבזבזים פה את הזמן?

אלכס קושניר: אנחנו דנים עכשיו ברוויזיה.

משה גפני: ניצלתי את הרוויזיה גם לעניין הזה.

אלכס קושניר: אתה לא תדבר אחר כך?

משה גפני: גם ברוויזיה זה ככה.

משה גפני: מי שמצביע נגד הרוויזיה, מצביע על אפליה של ילדים בישראל, ולא על שום דבר אחר.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: מי בעד הרוויזיה?

אלכס קושניר: הרוויזיה לא אושרה.

אלכס קושניר: 5-6, הרוויזיה לא אושרה.

ינון אזולאי: הבאתם ממלא מקום במקום נעמה לזימי מישראל ביתנו?

אלינה ברדץ' יאלוב: יש לך בעיה, ינון?

ינון אזולאי: לא, לא.

ינון אזולאי: בשבוע שעבר הביאו את יבגני, והוא אמר שהוא יהיה תפוס.

ינון אזולאי: תבדקו אם אתם יכולים להביא עוד, זה בסדר.

משה גפני: בושה לקואליציה הזאת.

משה גפני: בושה, בושה.

אלכס קושניר: אנחנו עוברים לפנייה תקציבית של משרד החינוך, פנייה מס' 60002 – פיתוח משרד החינוך.

משה גפני: אתם רק מלמדים אותנו מה לעשות כשאנחנו נחזור, ולא היה מעולם דבר כזה.

אלכס קושניר: בבקשה, משרד האוצר.

מוחמד חלאילה: אני מאגף התקציבים, משרד האוצר.

מוחמד חלאילה: הפנייה התקציבית נועדה להעברת עודפים משנת התקציב 2021 לשנת התקציב 2022, בסך של 160,072 אלפי שקלים במזומן, לתוכנית התקציב 6002/10 – בניית כיתות לימוד, מתוך המסגרת המיועדת להתמודדות עם התפשטות נגיף הקורונה.

מוחמד חלאילה: מדובר בתקציב מזומן עבור הרשאה להתחייב, שניתנה לבינוי כיתות לימוד בזמן משבר הקורונה לפני שנה וחצי.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: שאלות, בבקשה.

אחמד טיבי: מה לגבי הרוויזיות הנוספות שלנו?

אלכס קושניר: נשארה רק אחת.

אחמד טיבי: הרוויזיה שלי על נקודות זיכוי בגיל 18?

אלכס קושניר: זה כשנדון בחוק.

ינון אזולאי: כמה כיתות ייבנו?

מוחמד חלאילה: מתוך המסגרת שהוקצתה בשנת 2020, 546 כיתות הוקצו כבר באותה שנה.

מוחמד חלאילה: כרגע מדובר על מזומן בגין אותה הרשאה להתחייב שניתנה.

ינון אזולאי: אז כמה כיתות בסך הכול?

מוחמד חלאילה: 546 כיתות.

ינון אזולאי: מה החלוקה שלהן?

מוחמד חלאילה: נעביר את החלוקה לוועדה.

משה גפני: זאת החלטה מלפני שנתיים.

משה גפני: מה עשיתם בינתיים?

מוחמד חלאילה: הפרויקטים עוד לא הסתיימו.

מוחמד חלאילה: זה תלוי בקצב הבנייה של הרשויות המקומיות.

אופיר כץ: כמה כיתות נבנו מתוך 546?

מוחמד חלאילה: כולן בתהליך בנייה.

ינון אזולאי: כבר עלו על הקרקע ומתחילים לבנות?

מוחמד חלאילה: כן.

ינון אזולאי: ומה צפי הסיום שלהן?

מוחמד חלאילה: יש כאלה שמסתיימת בנייתן תוך חצי שנה, יש כאלה שבעוד שלוש או ארבע שנים.

מוחמד חלאילה: זה תלוי ברשות המקומית.

משה גפני: יש גם שיפוצים?

מוחמד חלאילה: לא, רק בנייה חדשה.

אוסאמה סעדי: כמה מתוך זה יש לחברה הערבית?

מוחמד חלאילה: אנחנו נעביר את החלוקה לוועדה.

אלכס קושניר: אלה כיתות שהתחילו את בנייתן בסוף 2020.

משה גפני: אם אפשר, תעבירו את כל הרשימה כדי שנראה את החלוקה.

ינון אזולאי: אם אין עוד שאלות, אני רוצה התייעצות.

ינון אזולאי: בגלל שזה משרד החינוך, אנחנו רוצים להצביע בעד.

אלכס קושניר: התייעצות סיעתית.

אלכס קושניר: נחזור ב-10:42.

אלכס קושניר: ההתייעצות הסתיימה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, התייעצנו ורצינו להצביע בעד, אבל יש שתי סיבות לכך שלא נצביע בעד.

משה גפני: האחת, משרד החינוך משתף פעולה עם משרד האוצר, כדי להפלות לרעה ילדים.

אלכס קושניר: כבר אמרת את זה.

משה גפני: אני מתפלא עליך, שאתה היושב-ראש.

משה גפני: הרי אתה מעביר עכשיו את הכסף - - -

אלכס קושניר: לבניית כיתות.

משה גפני: לא, אני מדבר על ההעברה שהייתה קודם.

משה גפני: אתה יודע שאי אפשר לעשות כלום, בלי שיהיה שינוי בתקנות.

משה גפני: השאלות שלך כל הזמן היו: מתי יהיו התקנות האלה?

משה גפני: היום לא שאלת אף אחד מתי יהיו התקנות, וכבר עברו מאז שבועיים.

אלכס קושניר: עד כמה שאני יודע, הוועד המנהל עוד לא קם.

משה גפני: שרת החינוך גם אמרה שבוועד החינוך הזה, שאין בו אף חרדי, היא תשים חרדי ולא שמה.

משה גפני: כולכם רשעים.

אלכס קושניר: פנייה מס' 60002 – פיתוח משרד החינוך, הצבעה.

אלכס קושניר: הפנייה אושרה.

אלכס קושניר: הפנייה אושרה.

משה גפני: רוויזיה.

אלכס קושניר: הפנייה הבאה, מס' 25003, של הרשות לניצולי שואה.

אסף דוברוביצר: בוקר טוב, אני רפרנט רווחה וזכויות ניצולי שואה באגף תקציבים.

אסף דוברוביצר: הפנייה דנה בסעיף 25 – הרשות לזכויות ניצולי שואה.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, תעדכן אותנו מה הסדר בטאבלט.

אלכס קושניר: אני מעדכן.

אלכס קושניר: יש לנו שתי פניות של הרשות לניצולי שואה, מס' 25003, 25004, 30002, 38003, 37002, 78001.

אסף דוברוביצר: הפנייה התקציבית נועדה להעברת עודפים משנת התקציב 2021 לשנת התקציב 2022, בסך 85,527 אלפי שקלים, כפי שמפורט להלן: תוכנית מס' 1 – אמרכלות, 25/01/02, סך של 18,277 אלפי שקלים.

אסף דוברוביצר: התוכנית כוללת התקשרויות שונות שמבצעת הרשות על מנת לשפר את רווחת ניצולי השואה.

אסף דוברוביצר: הסיבות שבגינן נוצרו העודפים: התקשרות רב שנתית עם קופות חולים, לצורך העמדה של מתאמי טיפול לטובת ניצולי שואה; התקשרות רב שנתית עם חברת בינת לצורך מוקד ניצול זכויות; תוכניות ייחודיות של הרשות להתמודדות עם מגפת הקורונה.

אסף דוברוביצר: תוכנית מס' 2 – טיפול רפואי ושירותים, 25/02/02, סך של 27,250 אלפי שקלים.

אסף דוברוביצר: התוכנית כוללת השתתפויות שונות של הרשות בטיפולים רפואיים, ובכללם סבסוד תרופות ושעות סיעוד, והתקשרות עם עמותות לסיוע נפשי.

אלכס קושניר: שאלות, בבקשה.

משה גפני: אני יודע שמקבלי הרנטה מגרמניה, לא מקבלים.

משה גפני: האלמנות לא מקבלות במשך כל החיים, כמו אלה שמקבלים כאן מהממשלה.

משה גפני: יש דברים שהם מופלים בהם לרעה, ובעבר זה היה הפוך.

משה גפני: בעבר, הרנטה הגרמנית הייתה יותר אטרקטיבית, וזה השתנה.

משה גפני: אנחנו עובדים על העניין הזה הרבה שנים, והממשלה העבירה יותר כסף לניצולי השואה.

משה גפני: היו דברים לתקן, ולא תיקנו.

משה גפני: גם בהעברה שמעבירים עכשיו, אין פתרון למקבלי הרנטות, שמקבלים פחות מניצולי שואה שמקבלים מהמדינה.

משה גפני: אני רוצה לדעת למה לא מתקנים, והרי אנחנו מדברים על מעט אנשים.

משה גפני: לצערנו הרב, הם הולכים ומתמעטים.

אסף דוברוביצר: אני אענה, ואולי תקציבאי הרשות ימשיך אחריי.

אסף דוברוביצר: בשנים הקודמות ניתנה הטבה מיוחדת למקבלי קצבת נר"ן.

אסף דוברוביצר: קצבת נר"ן מקבלים מכוח חוק נר"ן, כך שאלמנות מקבלות שנתיים לאחר הפטירה את סכום הקצבה המלא, ולמשך שארית חייהן 2,000 שקל.

אסף דוברוביצר: ההטבה הזאת לא ניתנה לקצבת BEG.

אסף דוברוביצר: זאת קצבה שמקבלים ניצולי שואה מהגרמנים, ומדובר בכ-3,000 ניצולי שואה שמקבלים רנטה מגרמניה.

אסף דוברוביצר: ההטבה שניתנה, היא לניצולי שואה שמקבלים ממדינת ישראל, כ-50 אלף ניצולי שואה.

משה גפני: כאילו מדובר על ניצולי שואה, שנמצאים במקום אחר בעולם.

משה גפני: אלה אותם ניצולי שואה, שנמצאים כאן בארץ.

משה גפני: חלקם מקבלים את זה ברנטה מממשלת גרמניה, וחלקם מקבלים את זה מממשלת ישראל.

משה גפני: עבדנו במשך כל השנים, כדי שממשלת ישראל תיתן יותר ממה שהיא נתנה בעבר, בגלל שהיה צריך לתת יותר.

משה גפני: את האינפורמציה אני מכיר, והשאלה שלי היא למה מפלים לרעה את מקבלי הרנטה מגרמניה, כך שהם לא מקבלים הטבה שמקבלים ניצולי שואה בארץ?

משה גפני: כולם תושבי הארץ, כולם אזרחי ישראל.

מיכל שיר סגמן: מה גודל ההטבה?

אסף דוברוביצר: לפי הקצבה החודשית שמקבל השאר שנפטר בשנתיים הראשונות, ולאחר מכן 2,000 שקל להמשך שארית חיי האלמנה.

אלכס קושניר: אנחנו מדברים רק על שארים, נכון?

אסף דוברוביצר: כן, שארים.

משה גפני: זה לא הדבר היחיד, ויש עוד דברים שהם מופלים בהם לרעה.

משה גפני: אני לא מזכיר את הכול, אבל פשוט לא עושים את הדבר המתחייב, והוא שכולם יהיו שווים.

אלכס קושניר: אנחנו נבדוק את זה, חבר הכנסת.

משה גפני: לא, אין מה לבדוק.

משה גפני: הוא אומר לך.

מיכל שיר סגמן: עד היום נתנו?

משה גפני: עד היום, מקבלי הרנטה מגרמניה קיבלו יותר מאלה שמקבלים מהממשלה.

משה גפני: נלחמנו על העניין הזה.

משה גפני: הבאתי לפה את השגריר הגרמני.

משה גפני: אני לא מבין, בשביל מה אתם נמצאים כולם?

אלכס קושניר: אני לא הכרתי.

משה גפני: למה לא עושים את זה?

משה גפני: הרי מדובר על פחות מכפי שהיה בעבר, לצערנו הרב.

משה גפני: מדובר על אנשים מבוגרים, חלקם כבר לא נמצאים.

משה גפני: למה צריך לעשות את האפליה הזאת?

משה גפני: אני לא מבין.

אלכס קושניר: רשמנו, חבר הכנסת גפני, ונבדוק.

משה גפני: אני אקבל תשובה כמו על ועד החינוך, או תשובה אחרת?

אלכס קושניר: אנחנו נבדוק את זה.

אלכס קושניר: אני לא יודע מה המצב האמיתי.

משה גפני: מה שצריך לעשות זה להרים טלפון למשרד האוצר, ולהגיד להם: רבותיי, אנחנו מבקשים שתשוו את ניצולי השואה.

משה גפני: ואם לא תשוו, אל תבואו לפה.

אלכס קושניר: יש לנו תקציב בדרך.

משה גפני: אתה בעל הבית על כל דבר.

ינון אזולאי: כמה נוצל מהתקציב של 2021 בתוכנית הזאת?

אסף דוברוביצר: אופיר, אתה זוכר את המספר?

אופיר אטינגר: אני מהרשות לזכויות ניצולי השואה.

אופיר אטינגר: אנחנו מדברים על תקציב שעמד לרשותנו בסך 5,528 מיליוני שקלים, ומתוכו ניצלנו במזומן 5,396 מיליוני שקלים.

אופיר אטינגר: התוכנית הראשונה של האמרכלות, יש בה התקשרויות רב שנתיות עם קופות החולים, לצורך העמדת מתאמי טיפול ופרויקט של מתנדבים.

אופיר אטינגר: פירטנו על זה לפני כחודש וחצי בוועדה, כולל התקשרות עם חברת בינת.

אופיר אטינגר: בתוכנית הזאת הוצאנו 68 מיליוני שקלים, מתוכם 42 יצאו במזומן.

אופיר אטינגר: בתוכנית השנייה של טיפול רפואי ושירותים, תוכנית מס' 25/02/02, שם דיברנו על 67 מיליון שקלים עודפים.

אופיר אטינגר: זאת תוכנית של 1,341 מיליוני שקלים, שמתוכם הוצאנו 1,251.3 מיליוני שקלים.

משה גפני: מי מנהל היום את הרשות?

אופיר אטינגר: מר אברמי תורם.

אופיר אטינגר: היינו בוועדה לפני כחודש וחצי, והוא זה שהציג את הפעילות.

משה גפני: הוא חדש?

אופיר אטינגר: כן, כ-10-9 חודשים.

משה גפני: אותם 9 חודשים שחורים של הממשלה הזאת.

ינון אזולאי: כשהוא היה פה, העלינו את הנושא של יוקר המחייה.

ינון אזולאי: אתם רואים יותר פניות?

ינון אזולאי: הבאנו מקרים מזעזעים של שורדי שואה, שאין להם מזגן להדליק בבית.

ינון אזולאי: אין להם אוכל והם נזקקים לעמותות שיביאו להם מנה חמה.

ינון אזולאי: אתם רואים עלייה בזה?

ינון אזולאי: יש לכם פתרון לאלה שמבקשים?

אופיר אטינגר: בתקופת הקורונה עשינו סקר צרכים מאוד רחב, במסגרת פרויקט מגן זהב.

אופיר אטינגר: יצרנו קשר עם למעלה מ-60 ניצולים, והמסקנות שלנו לגבי המחסור במזון קצת שונות ממה שהוצג פה.

אופיר אטינגר: אנחנו מכירים בבעיה הזאת וחושבים על דרכים לפתור אותה.

ינון אזולאי: ספציפית לנושא שכולנו חווים, במיוחד האנשים המוחלשים יותר, והוא יוקר המחייה.

ינון אזולאי: שורדי השואה חווים את זה עוד יותר.

ינון אזולאי: הייתי בדיון לפני חודש וחצי והעליתי את הנושא.

ינון אזולאי: עובדת כנסת שהיא שורדת שואה הייתה בדיון, והיא התראיינה בערוץ 12.

ינון אזולאי: ראינו את המצוקה שלה והבאנו אותה כדוגמה.

ינון אזולאי: מה עשיתם מאז, כשהמחירים רק עולים ועולים, ויעלו עוד יותר?

ינון אזולאי: האם השתנה משהו?

ינון אזולאי: האם עשיתם משהו מעבר לזה בחודש וחצי האחרונים?

אלכס קושניר: השאלה היא האם אתם מקבלים יותר פניות, כן או לא?

אופיר אטינגר: לא, אנחנו לא מקבלים יותר פניות.

ינון אזולאי: לא, זה לא מה ששאלתי.

ינון אזולאי: בוא נחלק את השאלה – האם היו יותר פניות, ומה הם עושים?

אלכס קושניר: אותה שורדת שהוצגה פה, היא אותה אחת שנמצאת בקבוצה של אלה שמקבלים קצבה שנתית ולא קצבה חודשית.

אלכס קושניר: להם כמעט הכפלנו את המענק השנתי בתקציב הקודם.

נירה שפק: לא, לא יכול להיות.

נירה שפק: בתשעת החודשים האלה גם עשו דברים, והכפילו דברים שלא עשו קודם?

ינון אזולאי: נירה, כשמדברים על שורדי השואה לא רציתי לערב, אבל נראה לי שהמקום שלך לא צריך להיות עם הקואליציה בהצבעות.

ינון אזולאי: אמרת שלא תצביעי על מס הבלו, אם לא יורידו אותו.

ינון אזולאי: בעניין של שורדי השואה, אני אצביע בעד.

נירה שפק: לא, ממש לא.

ינון אזולאי: שורדי השואה הם אצלי קדושי עליון, והמקום שלי רוצה לעזור להם, ולא מפוליטיקה.

ינון אזולאי: לכן אני אצביע בעד זה, וגם לא נגיש רוויזיה.

ינון אזולאי: אלה שורדי השואה שאנחנו איתם, והשאלה שלי אמיתית וכנה, כדי לדעת מה קורה איתם, והאם באמת יש לנו פתרון.

אופיר אטינגר: בנוגע לחלקה הראשון של השאלה, לא זיהינו יותר פניות בתקופה הזאת.

אופיר אטינגר: אנחנו בקשר תמידי עם הניצולים, ואנחנו מקבלים מאות אלפי פניות בשנה.

אופיר אטינגר: יש לנו מוקד שפועל, ואנחנו גם יוזמים שיחות וביקורי בית, גם על מנת לאתר את המצוקות האלה.

אופיר אטינגר: בנוגע להגדלת התגמולים, אנחנו עושים עדכונים שנתיים, כמו שעשינו מידי שנה.

אופיר אטינגר: בשנה שעברה עדכנו את התגמולים בוועדה הזאת בלמעלה מ-135 מיליון שקלים.

אופיר אטינגר: המענק השנתי עמד על 3,991 שקלים, ובהגדלה של 300 מיליון שקל, העלינו את המענק הזה ל-6,500 שקל.

אופיר אטינגר: בוודאי זה לא סוף הדרך, ונרצה להגדיל יותר.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: עוד שאלות?

ינון אזולאי: חברת בינת היא עמותה?

אופיר אטינגר: חברת בינת היא חברה עסקית, והיא בעצם מפעילה את המוקד הטלפוני שלנו.

אופיר אטינגר: במהלך השנים הרחבנו את הפעילות איתם גם לביקורי שטח שדיברנו עליהם.

אופיר אטינגר: גם בתקופת הקורונה השתמשנו בהם כגוף מקצועי.

ינון אזולאי: היא זכתה במכרז?

אופיר אטינגר: כן, היה מכרז פומבי.

אופיר אטינגר: בימים אלה אנחנו עובדים על מכרז חדש.

ינון אזולאי: כשיש פלט על משרדים, יהיה פלט גם על אותם - - -

אלכס קושניר: כרגע אין שום פלט.

אלכס קושניר: שאלה לא רלוונטית.

ינון אזולאי: יהיה פלט.

אלכס קושניר: כרגע אין שום פלט.

אלכס קושניר: נירה, בבקשה.

ינון אזולאי: כשנעמה לזימי דיברה איתך על פלט, לא אמרת לה שזה לא רלוונטי.

אלכס קושניר: כרגע אין שום פלט.

נירה שפק: יש לי שתי שאלות, הראשונה לגבי חברת בינת.

נירה שפק: דובר, וגם כתוב שם, שהם עושים ביקורים טלפוניים.

נירה שפק: האם לאור השינוי בנושא הקורונה, יש שינוי בהתקשרות איתם?

נירה שפק: בסוף צריך לגעת באנשים.

נירה שפק: אנחנו יודעים שהיה פער על השיח הטלפוני, בטח עם בעיית האוריינות, שהם גם אמורים לטפל בה.

נירה שפק: אני אשמח לדעת כמה מפגשים היו, מה היו חוות הדעת ואיזה סקר העברתם.

נירה שפק: אנחנו מרימים יד להצביע, וחלק מזה כדי לראות שזה ירי לתכלית, כפי שזה נקרא בשפה שלי.

נירה שפק: זאת השאלה הראשונה שלי לגבי חברת בינת.

נירה שפק: שאלה שנייה היא לגבי הטיפולים הרפואיים.

נירה שפק: אני רוצה לקבל נתון בהקשר לשורדי שואה בפיזור הגיאוגרפי שלהם.

נירה שפק: האם אתם רואים איך ניתן המענה?

נירה שפק: אנחנו מכירים את הפערים שיש בפריפריה, ולכן יש שם חשיבות יותר גדולה לתת.

נירה שפק: אני רוצה לדעת האם החלוקה נעשית בהתאם.

נירה שפק: תודה.

אופיר אטינגר: בנוגע לחברת בינת, בראש ובראשונה הרשות נערכה ממש עם הגל הראשון להתמודדות עם העובדה, שלא נוכל להגיע לבתים של הניצולים.

אופיר אטינגר: זה נכון היה גם לגבי השאלה השנייה.

אופיר אטינגר: כמו שאמרתי, ביקורי הבית שהיינו עושים, חלקם עברו לביקור טלפוני.

אופיר אטינגר: ברוב המקרים אנחנו מתחילים עם שיחות טלפון, והשתדלנו להגיע ככל שניתן.

נירה שפק: לא, זאת תשובה לא טובה מספיק.

נירה שפק: אני רוצה לדעת כמה באמת ולא "השתדלנו ככל שניתן".

אופיר אטינגר: בתקופת גלי הקורונה לא הגענו.

אופיר אטינגר: את ההתקשרות עם בינת הרחבנו בתקופת הקורונה, גם לאותן שיחות לצורך פרויקט מגן זהב, וגם בנוגע לאוריינות דיגיטלית.

אופיר אטינגר: יצאנו בפרויקט חדש, ובמסגרתו עשינו למעלה מ-2,000 ביקורי בית.

אופיר אטינגר: בביקורים האלה אנחנו מחברים ניצולים לאמצעים דיגיטליים, כגון פייסבוק, ווטסאפ וכל דבר שיעזור להם להמשיך את הקשר הרציף שלהם עם המשפחות ועם הקהילה, מה שנגדע, מן הסתם, ואצלם ביתר שאת בתקופה הזאת.

נירה שפק: התנדבתי בעצמי בזה.

נירה שפק: פעם אחת שבאים לבקר, זה לא מספיק, ולכן צריך ביקור שלישי או רביעי.

נירה שפק: האם יש מעקב ווידוא שהם באמת יוצרים קשר?

נירה שפק: אם כן, אני אשמח שתגיד את זה.

אופיר אטינגר: בוודאי.

אופיר אטינגר: אנחנו מודעים לזה שביקור אחד ללימוד של כלים דיגיטליים לא עוזר.

אופיר אטינגר: בטח לא בגילם, ואלה דברים מורכבים מאוד.

אופיר אטינגר: אנחנו נמצאים איתם במעקב, ובוודאי ממשיכים את הביקורים ככל שצריך.

אופיר אטינגר: המטרה איננה לסמן "וי" ולהגיד שהיינו, אלא שיהיו באמת מחוברים לעולם הזה.

אופיר אטינגר: בנוגע לשאלה השנייה, התוכנית של הטיפול הרפואי יש בה כמה פעילויות עיקריות, כאשר תוספת שעות הסיעוד, למשל, זאת פונקציה שניתנת לכל הניצולים בכל אזור בארץ ללא שום הבדל.

אופיר אטינגר: בטיפולים הנפשיים חווינו עלייה בתקופת הקורונה, ולא באופן מפתיע.

אופיר אטינגר: גם שם התאמנו את הטיפולים הנפשיים כדי שתהיה לנו אפשרות להעניק טיפולים מרחוק, טיפולים קצרי מועד, ובעצם ביטלנו את כל החסמים הבירוקרטיים שקשורים לטיפולים האלה, וגם זיהינו את העלייה.

אופיר אטינגר: אנחנו פועלים באמצעות שתי עמותות: עמך ואלה, שפועלות בפיזור ארצי.

אופיר אטינגר: כל פנייה שאנחנו מקבלים, הן יודעות לענות על זה במהירות הכי טובה שיש, והן יודעות לתת מענה בכל נקודה בארץ.

אלכס קושניר: תודה רבה.

נירה שפק: אני אבקש לקבל פירוט של מה שביקשתי.

נירה שפק: אני מבקשת מהוועדה לוודא שאני אקבל את הפירוט של הפניות בחתך גיאוגרפי – נושא, כמה וחתך גיאוגרפי.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אנחנו נצביע בעד.

משה גפני: יש לי בקשה שתהיה אמירה שלך – אמירה, לא לבדוק – שלא תהיה אפליה.

אלכס קושניר: חבר הכנסת גפני, אני לא יודע להתייחס על סמך אמירה שנאמרת בוועדה.

אלכס קושניר: אני רגיל לבדוק את הדברים.

אלכס קושניר: אני אבדוק את הדברים ואראה.

אלכס קושניר: מי בעד פנייה 25003?

אלכס קושניר: הפנייה אושרה.

אלכס קושניר: הפנייה אושרה.

אלכס קושניר: אנחנו עוברים לפנייה 25004, פנייה מס' 12 – ניצולי שואה.

אסף דוברוביצר: הפנייה התקציבית נועדה לתקצוב סך של 300 מיליון שקלים לביצוע שינויים פנימיים ברשות לזכויות ניצולי השואה, כפי שמפורט להלן: בתוכנית מס' 2 – תגמולים ישירים – 25/02/01, סך של 290 מיליון שקלים.

אסף דוברוביצר: התוכנית נועדה לתקצוב קצבאות ומענקים מכוח חוק.

אסף דוברוביצר: תיאור השינוי: ביצוע שינויים פנימיים לתקצוב סך של 290 מיליון שקלים לצורך התאמות.

אסף דוברוביצר: בתוכנית מס' 2 – טיפול רפואי ושירותים, 25/02/02, סך של 9,800 מיליוני שקלים.

אסף דוברוביצר: התוכנית כוללת השתתפויות שונות של הרשות בטיפולים רפואיים, ובכללם סבסוד תרופות, סיעוד והתקשרות עם עמותות לסיוע נפשי.

אסף דוברוביצר: השינוי נועד לתקצב סך של 8,300 אלפי שקלים, להרחבת שירות הטיפולים הנפשיים והנגשה לבתים, הנעשה באמצעות מבחן תמיכה.

אסף דוברוביצר: כמו כן, תקצוב סך של 1,500 אלפי שקלים, לטיפול נפשי נוסף לסיעודיים מקרב נכי המלחמה בנאצים.

אלכס קושניר: יש שאלות?

אופיר כץ: מה זה שינויים פנימיים?

אסף דוברוביצר: אנחנו מבצעים התאמת ביצוע, כי אנחנו מזהים שהביצוע בתוכנית גדול ממה שחשבנו, ולכן אנחנו דואגים שיהיה תקציב.

אופיר כץ: מוסיפים למה שחשבתם?

אסף דוברוביצר: כן.

ינון אזולאי: אני רוצה להבין את ההבדלים בין שתי הפניות.

ינון אזולאי: למה אתה צריך פנייה נפרדת?

אסף דוברוביצר: הפנייה הקודמת הייתה פניית עודפים.

אלכס קושניר: וזאת העברה תקציבית.

אלכס קושניר: פנייה 25004, מי בעד?

אלכס קושניר: הפנייה אושרה.

אלכס קושניר: הפנייה אושרה פה אחד.

אלכס קושניר: אנחנו עוברים לפנייה של משרד הקליטה, מס' 30003.

משה גפני: למה עברת עכשיו לפנייה הזאת?

משה גפני: למה אתה לא הולך לפי הסדר?

אלכס קושניר: משרד הקליטה, זה דחוף.

אלכס קושניר: יש גל עלייה שמגיע וצריך לטפל בעולים.

דניאל בלנגה: אני מאגף תקציבים.

דניאל בלנגה: הפנייה התקציבית נועדה להעברת עודפי תקציב בסך 303,469 אלפי שקלים למשרד הקליטה, על פי הפירוט הבא: תוכנית 30/11/02 – מינהל ואמרכלות – 66,852 אלפי שקלים.

דניאל בלנגה: תוכנית 30/12/01 – דיור – 66,425 אלפי שקלים.

דניאל בלנגה: תוכנית 30/12/02 – חטיבת הפרט – 92,144 אלפי שקלים.

דניאל בלנגה: תוכנית 30/12/04 – חטיבת רשויות ארגונים וקהילה – 49,308 אלפי שקלים.

דניאל בלנגה: תוכנית 30/12/08 – עידוד עלייה – 28,740 אלפי שקלים.

אלכס קושניר: שאלות, בבקשה.

משה גפני: מה זה אמרכלות?

אריק אוזן: אני מנהל אגף בכיר תכנון ותקצוב במשרד העלייה והקליטה.

אריק אוזן: מדובר למעשה בסעיפי התפעול של המשרד, כל המינהלה, רכש, ביטחון, וחלק גדול מחשוב.

משה גפני: זה לא בגלל העולים או משהו שיש עכשיו יותר ממה שהיה קודם?

אריק אוזן: לא.

אריק אוזן: אלה עודפים משנה שעברה.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: זה אמרכלות, לדאוג למשרד.

אריק אוזן: יש לנו בעיקר הוצאות מחשוב, עם הרבה פיתוחים חדשים.

אופיר כץ: אתם רוכשים בעקבות גל העלייה?

אלכס קושניר: לא, אלה עודפים.

ינון אזולאי: כרגע אמרת לרב גפני שזה דחוף, כי יש עלייה מאוקראינה וצריך לטפל בהם, אבל הוא אומר שזה לא קשור בכלל.

אלכס קושניר: רגע, רגע, חבר'ה.

אלכס קושניר: ברגע שהעודפים לא עוברים, מה קורה לתקציב השוטף של המשרד באותה שנה?

אלכס קושניר: התקציב מצטמצם, בגלל שהעודפים עוד לא עברו.

אלכס קושניר: לכן, חשוב להעביר את העודפים, על מנת לשחרר את התקציב השוטף של המשרד.

משה גפני: זה בכל משרד.

אלכס קושניר: אבל משרד הקליטה מתמודד עם אתגרים מאוד מאוד משמעותיים, ולכן צריך לסיים את זה.

ינון אזולאי: הכול יעבור, הכול יהיה בסדר.

אלכס קושניר: אז בואו נעביר את זה.

ינון אזולאי: לא אמרנו שלא נעביר את זה.

משה גפני: רגע, לא.

משה גפני: אמרכלות של משרד הקליטה?

ינון אזולאי: היושב-ראש אומר שזה כתוצאה מכך, אחרת התקציב ייפגע.

אלכס קושניר: לא, זה לא מה שאמרתי.

ינון אזולאי: האם תקציב נפגע ברבעון הראשון אם לא מעבירים עודפים, ולמה?

אריק אוזן: בכל תחילת שנה יש סעיפים תקציביים, שנמצאים בבעיה.

ינון אזולאי: אני אשאל שאלה אחרת.

ינון אזולאי: אנחנו מקבלים עכשיו עודפים, כמה בסך הכול תקציב נוצל לפני העודפים?

אריק אוזן: במזומן?

אריק אוזן: אם אני זוכר נכון, בערך 200 מיליון שקל, 15% בערך.

ינון אזולאי: כמה נוצל מסך התקציב של המשרד?

אריק אוזן: אם אני לוקח בחשבון את ההתחייבויות משנים קודמות, אנחנו נמצאים באחוז גבוה.

אריק אוזן: בחלק מהתקנות אנחנו מגיעים אפילו למיצוי מלא, ואנחנו באמת צריכים עודפים.

ינון אזולאי: מהעודפים האלה מורידים לך 12.7%, נכון?

ינון אזולאי: ואתה כן נפגע.

אריק אוזן: כן, בסוף השנה אני אפגע.

ינון אזולאי: אפרופו שורדי השואה, אתה פוגע בהם כשאתה מוריד להם 12.7% בעודפים.

ינון אזולאי: אתה אומר שאתה מנצל כמעט 100% מהתקציב בדברים מסוימים.

ינון אזולאי: יש פה דיור לעולים, לקשישים, תוכנית מס' 301201.

ינון אזולאי: כמה נוצל מהתקציב הזה?

אריק אוזן: ההתחייבויות כמעט מלא, כי מדובר בתקציב הרשאתי.

ינון אזולאי: מה התקציב שהיה לך בכל מקבצי הדיור?

אריק אוזן: בערך חצי מיליארד שקל.

ינון אזולאי: כלומר, אתה צריך להעביר 66,425, וזה כבר מחויב.

ינון אזולאי: למי התחייבת?

אריק אוזן: למפעלים של המקבצים, ולסוכנות היהודית.

ינון אזולאי: אתה אומר שכמעט מיצית את זה.

ינון אזולאי: כשאני מוריד מחצי מיליארד 12.7% - - -

אלכס קושניר: לא מהחצי מיליארד אלא מהעודפים.

ינון אזולאי: מסך כל העודפים.

אלכס קושניר: אז לא מחצי מיליארד.

אלכס קושניר: ינון, ההיתממות הזאת, אני לא מקבל אותה.

אלכס קושניר: בכל שנה, גם כשאתם הייתם בממשלה, היה קיצוץ פלט עודפים, אז אל תגיד כאילו משהו חדש קורה פה.

ינון אזולאי: מישהו אמר שזה משהו חדש?

אלכס קושניר: עזוב, זה קורה כל הזמן.

ינון אזולאי: מישהו אמר שזה משהו חדש?

מוסי רז: מה שחדש זה שאתה מתנגד, ותמיד תמכת.

אלכס קושניר: השאלות שלך לא רלוונטיות.

אלכס קושניר: זאת היתממות.

ינון אזולאי: השאלות רלוונטיות, כי הן לגוף הפנייה.

אלכס קושניר: זאת היתממות.

ינון אזולאי: אני יכול להיות תמים, וזה בסדר.

ינון אזולאי: לא הכול אני מבין ויש לי גם תמימות.

ינון אזולאי: תאמין שיש לי תמימות.

אלכס קושניר: היתממות, לא תמימות.

ינון אזולאי: מורידים לך מהכסף, ואתה אומר שאתה הולך על 100%, מאיפה תביאו את שאר הכסף?

אריק אוזן: אין ספק, נצטרך לעשות התאמות במסגרת העודפים.

אריק אוזן: יכול להיות שייוותרו לנו יתרות מסוימות, שיצמצמו את הפגיעה, אבל אנחנו פועלים בהתאם לתקציב שנקבל בסופו של דבר במסגרת העודפים.

משה גפני: מה התוכנית של רשויות מקומיות ופרויקטים בתחום הזהות היהודית, הזהות הישראלית ושילוב תרבויות?

אריק אוזן: זאת התוכנית שלנו קליטה בקהילה.

אריק אוזן: יש בה בעיקר לימוד השפה, תגבור לימודי.

משה גפני: הזהות היהודית, זה נשמע - - -

אריק אוזן: אחת התקנות היא תמיכה ברשויות מקומיות, כאשר ועדות היגוי משותפות לרשויות ולמשרד בוחנות את הצרכים ואת הפעולות שעומדות בפתח.

משה גפני: מה הם בודקים, למשל?

אריק אוזן: יש פעולות בכמה תחומים, ואחת מהן פעולות בזהות יהודית, בזהות ישראלית.

אריק אוזן: לפעמים אלה פעולות לקשישים, הרצאות וסיורים להכרת הארץ, ודברים מהסוג הזה.

ינון אזולאי: אני מסתכל על תוכנית 301202 – מלגות לסטודנטים ומדענים.

ינון אזולאי: כמה סטודנטים בסך הכול?

ינון אזולאי: מאיזה מדינות הם מגיעים?

ינון אזולאי: וכמה בתוכנית הכללית?

אריק אוזן: אם אנחנו מדברים על סיוע בשכר לימוד לעולים, זה בסביבות 5,000 סטודנטים בשנה מכל המדינות.

אריק אוזן: אין לי פילוח נכון לעכשיו, אבל אנחנו מקבלים כל סטודנט שזכאי, לפי תנאי הזכאות שלנו.

ינון אזולאי: הוא צריך להגיע בתור סטודנט, או הוא מגיע לכאן בתור עולה?

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: סטודנט שמגיע בתור עולה, יש תקופת זמן שבה הוא יכול להיות זכאי לסיוע הזה ממשרד העלייה והקליטה, ממינהל הסטודנטים, ללא קשר מאיזו מדינה הוא הגיע.

ינון אזולאי: אני מדבר על התוכנית הזאת.

אלכס קושניר: כן, זאת התוכנית הזאת, מינהל הסטודנטים.

ינון אזולאי: עולה שהגיע לא בתור סטודנט.

אלכס קושניר: הוא נרשם ללימודים בישראל?

אלכס קושניר: הוא מקבל את הסיוע.

אלכס קושניר: אם הוא לומד במוסד אקדמי ישראלי, הוא זכאי לסיוע.

אריק אוזן: בודקים את הזכאות.

ינון אזולאי: אני רוצה לקבל פילוח, ואני אגיד לך מה חשוב לי בו.

ינון אזולאי: חשוב לי לראות האם אנחנו עושים מספיק בשביל העולים מאתיופיה.

ינון אזולאי: אני רוצה לדעת כמה עולים מאתיופיה הלכו לאקדמיה, כי אני יודע שהאחוז שלהם מאוד מאוד נמוך.

ינון אזולאי: האם אתם כמשרד עושים משהו, כדי לעודד גם אותם שיגיעו למצב שהם לומדים?

אלכס קושניר: אני אגיד לך, ינון, שהסיוע לסטודנטים יוצאי אתיופיה הרבה יותר רחב מהסיוע לשאר הסטודנטים גם מבחינת זמן הזכאות לסיוע הזה לעומת שאר העולים, וגם מבחינת גודל הסיוע.

ינון אזולאי: חשוב לי לדעת מה ניצול התקציב.

אריק אוזן: אני רק אציין, שבמסגרת תוכנית העבודה השנה, המדד הזה מדד נפרד עבור בחינת ניצול הסיוע בשכר לימוד לעולים מאתיופיה.

משה גפני: ממתי מה שאמרת?

אריק אוזן: השרה והמנכ"ל הדגישו את הנושא של שכר לימוד לסטודנטים עולי אתיופיה, כמדד בפני עצמו.

אלכס קושניר: אני לא יודע אם היה כזה לפניכם.

אלכס קושניר: עוד שאלות?

משה גפני: אז עשינו משהו טוב.

אלכס קושניר: חד משמעית.

אלכס קושניר: אני לא אומר שכל מה שעשיתם, עשיתם רע.

משה גפני: כל הזמן אתה אומר: אצלכם היה.

ינון אזולאי: מה זה פרויקט עלייה קבוצתית?

אריק אוזן: מדובר בתוכנית 30/12/08 – עלייה קבוצתית שהפעלנו בעבר לעולים שהגיעו לנגב ולגליל.

אריק אוזן: נותרו רק עודפים במסגרת התוכנית.

ינון אזולאי: עלייה קבוצתית כבר לא קיימת?

אריק אוזן: יש תוכנית אחרת, שהיא במסגרת התמיכות לארגונים מעודדי עלייה.

אריק אוזן: עמותה אחת מעלה עולים, בעיקר מצרפת, במסגרת קבוצות.

אריק אוזן: בעבר זאת הייתה תוכנית אחרת.

ינון אזולאי: הם הולכים לפריפריה, נגב או גליל, ושם יקבלו יותר סיוע?

אריק אוזן: זאת תוכנית שנכון לעכשיו כבר לא פועלת, ומפעילים אותה מחדש באמצעות משרד הנגב, הגליל והפריפריה.

ינון אזולאי: תודה.

עופר כסיף: רציתי לשאול ספציפית לגבי דיור ציבורי לקשישים, תוכנית 30/12/01.

עופר כסיף: יש פה משיק גם למשרד השיכון, נכון?

אריק אוזן: יש הפרדה בין הזכאויות, ויש נהלים ברורים מי זכאי במסגרת משרד העלייה והקליטה, ומי זכאי בזכאות הכללית של משרד השיכון.

עופר כסיף: אני אומר למה אני שואל.

עופר כסיף: פניתי לשר השיכון לפני כחודש, ולא קיבלתי מענה עד עכשיו.

עופר כסיף: במשך תקופה ארוכה נאמר שאין דיור ציבורי לתושבים האלה בתוך ישראל.

עופר כסיף: פתאום יש דיור ציבורי.

עופר כסיף: אני רוצה להבין, יש אנשים שזכאים לדיור ציבורי ולא מקבלים, ופתאום יש?

אלכס קושניר: מה זאת אומרת יש ואין?

אלכס קושניר: לא הבנתי.

אלכס קושניר: מה הקשר בין יש ואין?

עופר כסיף: אני אומר לפרוטוקול.

עופר כסיף: אני מעלה את זה ותוהה, איך יכול להיות שאין דיור ציבורי לזכאים שממתינים המון זמן בתור, כולל קשישים ואנשים נזקקים, ופתאום, אחרי שאומרים להם שאין, יש דיור ציבורי לאחרים.

אלכס קושניר: אין דיור ציבורי לאחרים.

מיכל שיר סגמן: זה מחסור שהיה קיים באמת שנים, ועכשיו השר בונה מספר חסר תקדים של יחידות חדשות.

אלכס קושניר: נירה שפק, בבקשה.

נירה שפק: ההערה שלי כללית, והיא לסעיף הזה.

נירה שפק: אנחנו רואים שלא תמיד מי שמגיע לוועדה, מתמצא בכל השאלות שלנו.

נירה שפק: אני רוצה להצביע, ואני לא מקבלת את הכלים בטבלאות שמוגשות לי.

נירה שפק: נראה לי שכאשר הלכו לאגף התקציבים לאוצר, לא הגיעו עם המסמך הזה.

נירה שפק: לא נראה לי שמישהו באוצר היה מאשר על בסיס ארבע שורות המלל הכללי הזה העברות תקציביות.

אלכס קושניר: תרדי למטה.

נירה שפק: אל תזלזל בי.

נירה שפק: את הטבלה הכללית ואומרת כלום הזאת, אני קוראת ומכירה.

נירה שפק: אבל גם היא לא הייתה עוברת את האוצר.

נירה שפק: לכן, הבקשה שלי היא לקבל פירוט.

נירה שפק: את הפירוט שאתם מגישים לאוצר, תצרפו גם פה.

משה גפני: אז מה אם ביקשת?

נירה שפק: גפני, כשאני מבקשת, בדרך כלל אני מקבלת.

נירה שפק: הוועדה יושבת איתי ונותנת לי תשובות.

נירה שפק: באנו לעבוד, ואנחנו ניצור שינויים בדברים האלה.

נירה שפק: אני מבקשת לוודא את זה להבא, גם אצלנו בוועדה וגם אצלכם.

נירה שפק: לא להביא לנו שורה עם ארבע שורות.

אופיר כץ: יש לי שאלה.

אופיר כץ: בסעיף 3 אתם מדברים על סיוע בקליטתם של עולים בשוק העבודה.

אופיר כץ: בשעתו קיימנו דיון על עולים מצרפת, רופאים, שבאו ועשו עלייה.

אופיר כץ: מעבר לכך, הם עברו לגור בפריפריה כשליחות.

אופיר כץ: לא מצאנו את משרדי הממשלה, גם לא את משרד הקליטה, מסייעים להם בשביל לחבר אותם לבתי חולים או לקופות החולים, כדי שיעסקו בזה באמת.

אופיר כץ: קרה משהו מאז?

אופיר כץ: היום אתם יודעים איך לנתב את אותם אנשים, שבאים ממקצוע שהוא בביקוש במדינה, בשביל שיעבדו בזה?

אופיר כץ: מדובר במיוחד במי שהולך לפריפריה.

אריק אוזן: לא נכחתי בדיון הספציפי.

אריק אוזן: אני יכול לומר שהמשרד נותן חשיבות גדולה לקליטתם של רופאים עולים.

אריק אוזן: יחד עם משרד הבריאות אנחנו מעבירים קורסים, כדי שהם יוכלו להשלים את הליכי הרישוי.

אריק אוזן: אנחנו גם מממנים חלק מהשכר שלהם, כדי שהם יוכלו להיקלט בתעסוקה, אם זה השלמת התמחות, ההסתכלות או תחילת העבודה במסגרת בתי החולים.

אלכס קושניר: מעבר לזה, אופיר, משרד הנגב והגליל – עודד פורר – יצא עם תוכנית ייחודית לנגב-גליל, כולל קליטת רופאים.

אופיר כץ: אפשר לקבל את זה?

אלכס קושניר: כן.

ינון אזולאי: התייעצות.

אלכס קושניר: חוזרים ב-11:22.

אלכס קושניר: פנייה מס' 30002, של משרד הקליטה, מי בעד?

אלכס קושניר: הפנייה אושרה.

אלכס קושניר: הפנייה התקבלה.

משה גפני: רוויזיה.

אלכס קושניר: יש רוויזיה.

אלכס קושניר: אנחנו עוברים לפנייה הבאה – משרד הכלכלה, פנייה מס' 38003.

גל ברנס: הפנייה נועדה להעברת עודפים בסך 1,147 מיליוני שקלים משנת הכספים 2021, לשנת הכספים 2022.

גל ברנס: העודפים בפנייה זאת כוללים את עודפי רשות החדשנות, ועודפי משרד הכלכלה והתעשייה.

גל ברנס: בעודפים כלולים כלי הסיוע שהפעילו משרד הכלכלה ורשות החדשנות לצורך סיוע לעסקים בתקופת הקורונה, וכן פעילות הקרן בערבות מדינה, שמפעיל החשב הכללי.

גל ברנס: עיקר התוכניות הן מענקי מחקר ופיתוח, ועודפים בהיקף של 309 מיליוני שקלים; קידום השקעות ועידוד תעשייה, בהיקף של 143 מיליוני שקלים, וקידום היצוא ועידוד עסקים קטנים ובינוניים, בהיקף של 559 מיליוני שקלים.

אלכס קושניר: יש שאלות?

ינון אזולאי: תספר לי על תוכנית מס' 3830/02 – אבני דרך, עם איזה חברות הם עובדים.

ינון אזולאי: מה זה בדיוק.

טליה ישפה: אני אשיב על השאלה.

טליה ישפה: תוכנית 3830/02 היא תוכנית המענקים של רשות החדשנות.

טליה ישפה: במסגרת התוכנית מחלקת רשות החדשנות מענקים ליזמים, לחברות בשלבים שונים, החל מחברות בשלב גיוס ההון הראשוני שלהן, מה שנקרא שלב הסיד, שלב ההנבטה, ועד חברות גדולות שמבצעות תהליכי מו"פ חדשניים ופורצי דרך, כדי לעודד חדשנות גם בחברות גדולות, שהן תאגידים רבי עובדים, רבי מכירות והכנסות.

טליה ישפה: כמו כן, רשות החדשנות תומכת בתוכנית הזאת גם בהקמה של תשתיות.

טליה ישפה: תשתיות הן תנאי הכרחי לקיום תהליכי מו"פ מתקדמים בתחומים מסוימים.

טליה ישפה: רשות החדשנות מסייעת לחברות להקים תשתיות, שלרוב יש בהן גם אלמנט של זליגת ידע.

טליה ישפה: כלומר, הידע שנוצר במסגרת התשתית, יכול לשמש חברות אחרות.

טליה ישפה: אני מנסה לומר שמנעד הפעילויות שמתבצעות במסגרת התוכנית הזאת, מאוד רחב, לפי הצרכים השונים של האקו-סיסטם בישראל, ושל חברות על פני שרשרת המו"פ – משלב הרעיון, היזם, ועד השלב של חברה שלמה.

ינון אזולאי: את אומרת שאתם נותנים את זה גם לחברות גדולות וגם לחברות קטנות יותר.

טליה ישפה: הדגש הוא על חברות קטנות, או על תהליכי מו"פ מסוכנים, כי שם נכון יותר ויעיל יותר שייצא הכסף הציבורי, בעולם שבו יש שוק עסקי רווי ומתקדם.

ינון אזולאי: אם את אומרת שנכון יותר לחברות קטנות, מה אתם עושים כדי לעודד אותן?

ינון אזולאי: אם ייגשו גם חברות גדולות וגם חברות קטנות, יכול להיות שהכסף המחולק ייבלע על ידי החברות הגדולות מאשר החברות הקטנות.

טליה ישפה: רשות החדשנות בנויה לפי זירות שונות, ויש זירות שזה ממש תחום התמחותן – פעילות ההזנק.

טליה ישפה: יש תוכניות שונות, מתוכנית חממה, שזאת פעילות ממוקדת בתחום מסוים – אם אני זוכרת נכון, דיברנו על זה כאן בוועדה, בכמה דיונים שונים – ויש תמיכה בחברות לפי הגשות שוטפות למסלולים.

ינון אזולאי: אתם נותנים עדיפות לחברות קטנות יותר.

ינון אזולאי: לא יכול להיות שאם יצטרפו יותר חברות גדולות, הן יבלעו את הכסף הזה?

ינון אזולאי: צריך לתת תמריץ לחברות הקטנות יותר.

טליה ישפה: נכון, וכך בנויה גם הפעילות של רשות החדשנות.

טליה ישפה: יאיר צימבליסטה, שנמצא בזום, יוכל להרחיב.

ינון אזולאי: אולי הוא ירחיב על תוכנית 3830/04.

ינון אזולאי: את יכולה לקרוא את תיאור התוכנית?

ינון אזולאי: אני לא יודע לקרוא את כל החלקיקים.

ינון אזולאי: אני רוצה להבין את זה, ולשאול על העודפים בתוכנית.

ינון אזולאי: כתבתם שאתם מעבירים כמקדמה, ואני רוצה לדעת למה צריך להעביר כמקדמה, כמה המקדמה, ואם מדובר בהשקעה, תעבירו על פי אבני הדרך.

ינון אזולאי: כדאי שגם אתם תקשיבו לתוכנית הזאת.

אלכס קושניר: מאיץ החלקיקים.

אלכס קושניר: כן, בבקשה, הסבר.

טליה ישפה: ישראל מקיימת שיתופי פעולה בתחומי המחקר והפיתוח עם מספר רב של מדינות.

טליה ישפה: גם במסגרת תוכניות שבהן לוקחות חלק מספר מדינות ביחד, וגם באמצעות שיתופי פעולה בילטרליים, כלומר שיתוף פעולה בין מדינת ישראל למדינה שנייה.

טליה ישפה: חלק מהתוכניות האלה הן בהסכמים רב-שנתיים, שבהם, כל צד להסכם מתחייב להעמיד סכום מסוים.

טליה ישפה: לכן, בשונה ממענק לחברה, שמשולם בכפוף לעמידה באבני דרך, כי יש יעדים ויש תוכנית מו"פ מאושרת, ותקציב מאושר על פעילות, כאן יש יחסי חוץ עם מחויבות של מדינת ישראל למדינה השנייה.

טליה ישפה: על כן, התוכניות מתנהלות באופן שונה.

ינון אזולאי: יש לנו דרישה מאותן מדינות שאנחנו נותנים להן מקדמה?

ינון אזולאי: כלומר, אם הם יעשו פרויקטים פה, גם הם ייתנו מקדמה?

ינון אזולאי: יש יחסי גומלין איתן?

אלכס קושניר: יאיר, בבקשה.

יאר צימבליסטה: סליחה, לא הבנתי את השאלה.

יאר צימבליסטה: תחזור, בבקשה.

ינון אזולאי: נאמר כאן שהעברת המקדמות קשורה ליחסי חוץ, וכמובן כהשקעה.

ינון אזולאי: האם הדרישה שלנו היא שגם פה ייתנו מקדמות למשקיעים, או רק אנחנו מעבירים לאותם משקיעים בחו"ל?

יאר צימבליסטה: בעיקרון, יש אפשרויות שישקיעו פה, וזה מתקיים בהסכמים שלנו במסגרת ההסכמים עם האיחוד האירופי, אבל זה פחות קורה.

ינון אזולאי: על זה אני שואל.

ינון אזולאי: האם אנחנו מבקשים אותם תנאים, כמו שדורשים מאיתנו להעביר מקדמות?

ינון אזולאי: או שזאת מחווה שלנו?

יאר צימבליסטה: ככל שזה קורה, התנאים אמורים להיות אותו הדבר לשני הצדדים.

יאר צימבליסטה: במקרה הזה, זה פחות קורה ספציפית.

ינון אזולאי: לתוכנית מס' 3840/01 – מדובר על מפעלים שעודדו אותם לעבור לשימוש בגז טבעי.

גל ברנס: התוכנית של הגז הטבעי היא ישנה יחסית.

גל ברנס: בעבר ניתנו התחייבויות של משרד הכלכלה למפעלים שיתחברו לגז טבעי, שבעת החיבור הם יקבלו תשלומים.

גל ברנס: התשלומים שיוצאים בתקנה הזאת ספציפית, הם תשלומים על סמך הבטחות שניתנו בעבר לחברות.

גל ברנס: ברגע שהחברות מתחברות, הם מציגות אישור שהן התחברו, ובהתאם לזה הן מקבלות את החלק הנוסף של המענק.

גל ברנס: במענק הזה מקבלים 50% בהתחלה ו-50% בסוף.

ינון אזולאי: הבטחות צריך לקיים, ואתם רוצים לקיים אותן.

ינון אזולאי: באחת הפניות שעלו בוועדה, וגם בדיון שהיה עם משרד הכלכלה, עם המשרד להגנת הסביבה וכל מי שהיה יכול להיות פה, נאמר שיש מפעלים בצפון, בקריית שמונה, שעשו הכול.

ינון אזולאי: הם היו צריכים לקבל חיבור לגז, ועדיין לא מחברים אותם לגז טבעי.

ינון אזולאי: כתוצאה מזה, הם לא מקבלים את הכסף.

ינון אזולאי: אתם מכירים את זה?

גל ברנס: מי שאחראי על חיבור מפעלים לגז טבעי זה משרד האנרגיה.

גל ברנס: משרד הכלכלה הוא סוג של קבלן ביצוע.

ינון אזולאי: הוא צריך לשלם את הכסף.

ינון אזולאי: הרי אתה נותן את זה על פי אבני דרך, ואם החיבור לא הסתיים, אתה לא תיתן להם כסף.

ינון אזולאי: הם השקיעו שם הון, מיליונים.

ינון אזולאי: יש שניים-שלושה מפעלים בצפון הרחוק, באזור קריית שמונה.

משה גפני: לא רק בצפון.

ינון אזולאי: יכול להיות שבעוד מקום.

נירה שפק: העלו כי אין תשתית לחבר מראש.

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: הם מבחינתם עשו את הכול, ובפועל הם השקיעו מיליונים, אבל המדינה לא עשתה את החיבור המגיע להם, וגם לא שילמה להם.

ינון אזולאי: אם אתה לא משלם, אותו מפעל נמצא בהפסד.

ינון אזולאי: אתה רוצה להעביר עודפים שבשביל לשלם להם, אבל בשביל מה להעביר את העודפים?

ינון אזולאי: כדי שלא תשלם ויהיה עוד כסף בקופה?

ינון אזולאי: הרי הם לא מקבלים, בסופו של דבר, כי זה משהו ישן ואתה מעביר למישהו אחר.

גל ברנס: אני לא מכיר את הדוגמה הספציפית, ואפשר לבדוק לגבי אותם מפעלים ולהחזיר תשובה.

גל ברנס: ככלל, אנחנו מעבירים את העודפים במטרה לשלם, והכוונה של משרד הכלכלה היא לבצע באופן מלא את כל כלי הסיוע שלהם, ולא לשמור את הכסף בצד.

משה גפני: מה זה פעולות לקידום התעשייה?

גל ברנס: זאת תוכנית שכוללת כלי סיוע נרחבים.

גל ברנס: הכלי העיקרי הוא מענקים מתוקף החוק לעידוד השקעות הון.

משה גפני: למה יש עודפים?

משה גפני: למה זה לא בוצע?

משה גפני: הם מתלוננים על זה.

גל ברנס: אין שום עיכובים.

גל ברנס: משרד הכלכלה מאשר למאות חברות, אם לא ליותר, מענקים, והכסף ניתן בפועל אל מול חשבוניות.

גל ברנס: אני אישרתי עכשיו למפעל, שהוא יכול לעשות השקעות ברכש ציוד של עד מיליון שקל.

גל ברנס: בכל פעם שהוא יבוא עם חשבונית, אני אתן לו אחוזים מסוימים מאותה חשבונית, כתשלום על המענק.

גל ברנס: אנחנו מתקצבים לפי ההערכות הטובות ביותר שלנו, ובסוף אנחנו לא יודעים כמה מפעלים יבואו בפועל.

גל ברנס: כל מפעל שמגיע, מקבל את הכסף שלו בתוך הימים שהחשב הכללי מחויב להם.

גל ברנס: העודפים האלה זה לא כסף שלא הועבר למפעלים, אלא הדלתא שלא יכלו לדעת במדויק כמה מפעלים יבקשו.

משה גפני: אנחנו נמצאים כמה חודשים ב-2022.

גל ברנס: יש תקציב גם ל-2022, כמובן בבסיס.

משה גפני: הם מתלוננים על זה.

משה גפני: אנחנו שומעים כל הזמן שהם באים בטענות.

גל ברנס: אני לא מכיר שמעוכב כסף לאף אחד ממשרד הכלכלה.

גל ברנס: אם יש דוגמה ספציפית, כמובן נשמח לבדוק, אבל יש כסף גם בבסיס, שאמור לכסות על התקופה עד שאותם עודפים עוברים, ואיתו משלמים.

נירה שפק: זה כבר הוצג לנו.

נירה שפק: כשנציגי משרד הכלכלה היו כאן, הם דיברו על ההבדל בין החברות שבונות תשתיות, לבין אלה שכבר חיברו וקיבלו.

נירה שפק: זה הוצג לי, זה רשום לי.

נירה שפק: קיבלנו תשובות על זה כבר.

ינון אזולאי: תוכנית 3840/04 – קידום היצוא ועידוד עסקים קטנים ובינוניים.

ינון אזולאי: בסיבות המרכזיות בגין הוצאות העודפים בתוכנית, יש עודפים לגבי קרן הלוואות בערבות המדינה לקורונה, שעדיין פעילה.

ינון אזולאי: כמה יש בקרן הזאת?

גל ברנס: אנחנו מעבירים עודפים בגובה של כ-350 מיליוני שקלים.

גל ברנס: ככלל, הקרן פועלת על בסיס זכאויות, וכל מי שפונה ומאושר לו, מקבל.

ינון אזולאי: אתה אומר שמתוך 539 יש כ-350 מיליון?

גל ברנס: כן.

ינון אזולאי: הקרן עדיין פתוחה, ומי שזקוק יכול לגשת?

גל ברנס: נכון.

ינון אזולאי: אחת הבעיות הייתה שאולמות שמחה לא יכלו להגיש, כי לא היו נותנים להם.

ינון אזולאי: לא אמרו את זה בקול, אבל לא הייתה להם אפשרות להחזיר, ולכן לא נתנו להם.

ינון אזולאי: במצב היום, כשאנחנו מעבירים את העודפים האלה לשנה הבאה, וכנראה יש שם כסף, כמו שאתה אומר, גם בעלי אולמות יוכלו?

ינון אזולאי: אתם מוודאים שגם הם יכולים לקבל את ההלוואה מקרן ההלוואות?

ינון אזולאי: הנושא הזה מאוד חשוב.

ינון אזולאי: העלינו אותו כמה פעמים, וזה נמצא עכשיו בפנייה.

ינון אזולאי: אני רוצה לוודא שמתוך 350 מיליון, גם אותם אלה שלא עבדו בקורונה, ועובדים עכשיו, יוכלו לקבל.

גל ברנס: הפעלנו הרבה כלים כדי לוודא מיצוי זכויות, כולל הוספת נציג חשב כללי לאותן ועדות אשראי בבנקים.

גל ברנס: חשוב להגיד, שמי שלא מגיש – אנחנו לא יודעים.

ינון אזולאי: אני לא מדבר איתך על מי שלא מגיש.

ינון אזולאי: אני מדבר על בעלי אולמות שהגישו ולא נתנו להם.

גל ברנס: מי שהגיש, עשינו הכול כדי להגדיל לו את הסיכויים דרך קרן בסיכון גבוה, ודרך אותו נציג בוועדות.

גל ברנס: בעבר עלתה טענה, שיש כאלה שהבנקים אומרים להם כביכול לא להגיש, כי אין להם סיכוי.

גל ברנס: איתם אנחנו לא יכולים להתמודד, ואנחנו מעודדים את כל אותם עסקים להגיש.

ינון אזולאי: מה פירוש אתה לא יכול להתמודד עם הבנקים?

ינון אזולאי: אתה הפטרון של הכסף.

גל ברנס: אני לא יודע אם מישהו לא הגיש.

ינון אזולאי: אם אני פונה אליך עכשיו כבעל עסק, והבנק אומר לי לא להגיש כי אין סיכוי.

ינון אזולאי: הבנק מוציא את האוויר, כי הרי להגיש זאת פרוצדורה.

ינון אזולאי: אם הוא פונה אליך, האחריות שלך כממונה על אותו בנק שנתת לו כסף, לשלוח אזהרה שאם יקרה מקרה כזה שוב, הוא לא יוכל להשתתף בזה.

ינון אזולאי: אתם עושים צעדים בנושא הזה?

גל ברנס: אפשר להעלות בזום את גל לנדאו?

גל לנדאו: שלום, לגבי שתי השאלות, קודם כול לגבי הנקודה השנייה, שבה הבנקים אומרים לעסקים לא להגיש, שאין להם סיכוי – אנחנו בהחלט במעקב על זה.

גל לנדאו: אנחנו מקבלים המון פניות ישירות מעסקים, ומשוחחים באופן שוטף עם הבנקים.

גל לנדאו: אנחנו גם מפעילים עליהם כלים שונים שיש ברשותנו להפעיל, כדי למנוע את זה.

גל לנדאו: כמו שאמר גל בוועדה, אנחנו מעודדים את כולם תמיד להגיש, כי אנחנו מפקחים על הבנקים.

גל לנדאו: יש נציג ציבור בוועדות, שבודק שהבנקים מאשרים למי שצריך, ולא עושים כל מיני מניפולציות.

גל לנדאו: אנחנו ממש על זה ביום יום, וזה חלק ניכר מהעבודה.

גל לנדאו: אנחנו מקבלים הרבה פניות, גם מחברי כנסת וגם מכל מיני גורמים, שמגיעים דרך פניות ציבור של עסקים ספציפיים.

גל לנדאו: אנחנו מסייעים אחד אחד, ואם יש מקרים קונקרטיים, כמובן נשמח לבדוק ולסייע היכן שניתן.

גל לנדאו: לגבי השאלה הראשונה על אולמות אירועים – כן, בוודאי.

גל לנדאו: יש גם את המסלול המוגבר שנותן מענה, ועל ידי הפיקוח בוועדות האשראי אנחנו מוודאים, שמי שצריך – מקבל.

גל לנדאו: בנוסף, בתחילת התפרצות האומיקרון, בינואר, החשב הכללי הוציא הקלה נוספת בקרן, שאמרה שאפשר לקבל גם הלוואות במסלול המוגבר, על בסיס תחזית ירידה בהכנסות ברבעון הראשון.

גל לנדאו: להרבה אולמות אירועים לא היה צבר הזמנות קדימה בינואר-מרס, בגלל האומיקרון וכל חוסר הוודאות.

גל לנדאו: החשב הכללי אישר שעל בסיס זה יהיה ניתן לחשב את הירידה בהכנסות, ולקבל זכאות להגשה במסלול המוגבר.

גל לנדאו: זה עוד איזשהו כלי שסייע לאולמות אירועים, וגם לעסקים נוספים בתחום הזה – תיירות ואחרים – לקבל הלוואות.

גל לנדאו: אנחנו במעקב שוטף אחרי זה ובקשר עם כולם, גם עם הארגונים היציגים שלהם, ומסייעים במקרים פרטניים שעולים אלינו.

ינון אזולאי: אני מבקש לשלוח אליי או לוועדה את הטבלה של המיצוי מבחינת העסקים.

ינון אזולאי: בהתחלה הצגתם לנו את זה בוועדה – זה היה באמצע הקורונה – על פי ההתפלגות לפי עסקים: אולמות, ביגוד, אופנה וכולי.

ינון אזולאי: וכמה הגישו ולא קיבלו.

גל לנדאו: העברנו את הנתונים האלה לפני חודש וחצי ל-ממ"מ, ונעביר שוב.

אלכס קושניר: תודה רבה.

ינון אזולאי: התייעצות.

אלכס קושניר: נחזור להצבעה ב-11:44.

אלכס קושניר: ההתייעצות הסיעתית הסתיימה.

אלכס קושניר: כמו שאמרה נירה שפק, קיבלתם עוד קצת שעות לגמול השתלמות.

אלכס קושניר: פנייה מס' 38003, משרד הכלכלה, מי בעד?

אלכס קושניר: הפנייה אושרה.

אלכס קושניר: הפנייה התקבלה.

משה גפני: רוויזיה.

אלכס קושניר: אנחנו עוברים לפנייה הבאה של משרד התיירות, מס' 37002.

נועם דן: הפנייה התקציבית מעבירה עודפים בסך 192,6 מיליוני שקלים משנת התקציב 2021 לשנת התקציב 2022, מתוכם כ-44 מיליוני שקלים עודפי קורונה במזומן, בעיקר עבור תוכנית הסיוע לענף המלונאות, בהתאם להחלטת הממשלה מס' 327, מיום 16 באוגוסט 2020, שהורחבה במסגרת החלטת ממשלה מס' 466, מיום 25 באוקטובר 2020, ובהחלטת ממשלה מס' 175, מיום 25 ביולי 2021.

נועם דן: נכון לסוף שנת 2021, טרם הושלמה הבדיקה של כל המלונות שהגישו בקשות לסיוע במסגרת הפעימה השלישית והרביעית, ועל כן ישנם עודפים.

נועם דן: בנוסף, מועבר סך של 106 מיליוני שקלים עבור תוכנית השיווק של המשרד, זאת עבור פעולות השיווק של המשרד בחו"ל, כאשר העודפים המחויבים נבעו מהתקשרויות קיימות, תחת פעילות השיווק בחו"ל, אשר בשל משבר הקורונה התבצעו בקצב איטי.

נועם דן: וכן, בשל התקשרויות שהמשרד ביצע לצורך פעולות שימור ישראל בתודעה כיעד תיירותי בקרב קהלים בחו"ל, אשר חוצות שנה קלנדרית.

נועם דן: כמו כן, נוצרו עודפים בתוכנית במסגרת שתי קרנות השיווק של מארגני תיירות נכנסת, שהמשרד פרסם, כאשר קרן אחת, בדיקתה טרם הסתיימה בשנת 2021, והקרן השנייה חוצה שנה קלנדרית לשנת 2022.

אחמד טיבי: בתחילת משבר הקורונה החליטה ועדת הכספים, בהסכמת שר האוצר, על העברת 30 מיליון שקל לעיריית נצרת, כמו שהועברו סכומים גם לאילת וגם לטבריה.

אחמד טיבי: לאילת ולטבריה הכסף הגיע, לנצרת – מאז עברה יותר משנה – הכסף לא הגיע, למרות כל הפניות, גם למשרד האוצר וגם למשרד התיירות.

אחמד טיבי: נפגשנו עם השר והובטח גם לראש העיר.

אחמד טיבי: מה הסטטוס של ההעברה הזאת?

נועם דן: אני מניחה שמדובר בכסף, שאמור להיות מוקצה לתשתיות פיתוח תיירותיות בעיר נצרת.

נועם דן: נוהל פיתוח 21 יצא בצורה מצומצמת, והתייחס רק להחלטות ממשלה.

נועם דן: ככל שהכסף שאתה מדבר עליו הוא במסגרת החלטת ממשלה, זה אומר שהוא הוקצה.

נועם דן: השנה צפוי לצאת נוהל חדש לפיתוח תשתיות, ובמסגרתו אני מניחה שנצרת יכולה להגיש.

קרן שפר: נצרת היא עיר ליבה אצלנו, וזאת עיר שאנחנו רואים בה עיר תיירות.

אחמד טיבי: מ-30 מיליון שקל, למרות ההחלטות, לא הגיעה אף לא אגורה אחת לעיריית נצרת.

נועם דן: חבר הכנסת, איזו החלטת ממשלה זאת?

אחמד טיבי: ההחלטה התקבלה כאן, בוועדת הכספים, ולאחר מכן הממשלה הודיעה לראש העיר, ושר התיירות נפגש איתנו ועם ראש העיר.

אחמד טיבי: הודיעו לו על 30 מיליון שקל, והייתה החלטת ממשלה במסגרת 100 מיליון שקל, כמדומני, לכמה יישובים.

אחמד טיבי: רק נצרת לא קיבלה.

אחמד טיבי: אם אתם יודעים למה, תגידו.

אלכס קושניר: משרד התיירות, אני מבקש לבדוק את זה, ולהחזיר תשובה לחבר הכנסת טיבי.

אלכס קושניר: יש עוד שאלות?

אופיר כץ: כן.

אופיר כץ: לגבי הסיוע לבתי המלון, למה זה מתעכב?

אופיר כץ: כמה בקשות הוגשו, כמה אושרו ובכמה עדיין לא הסתיימה העבודה?

קרן שפר: נכון להיום, אנחנו ממש בסיום שלוש הפעימות שהיו, לתקופה שמיוני 2020 עד מאי 2021.

קרן שפר: אלה עודפים, אבל נכון לעכשיו, תחילת אפריל, כבר סיימנו את הפעימה השלישית.

קרן שפר: עכשיו אמור להתפרסם נוהל חדש, שנותן סיוע על המחצית השנייה של 2021.

אופיר כץ: כשאת אומרת שזה הסתיים, זה אומר שהם קיבלו את הסיוע?

נועם דן: יתרת הכסף תלויה בהעברת העודפים, כמובן.

אופיר כץ: לגבי השתלמויות למורי דרך, קיימנו דיון בוועדת הכלכלה.

אופיר כץ: היית בדיון?

נועם דן: כן.

אופיר כץ: נאמר לנו שזה לא כל כך עבד בנושא ההשתלמויות, הסבות ודברים מהסוג הזה.

אופיר כץ: למה צריך את הכסף אם זה לא כל כך עבד?

נועם דן: אני חושבת שדיברו על נושא ההכשרות המקצועיות, שגם היה בהחלטת הממשלה האחרונה, מס' 856, שהייתה בנובמבר.

נועם דן: מדובר בחידוש ההכשרה שלהם, ויש לזה מספיק קהלי יעד של מורי דרך, שבאים ומחדשים את ההכשרה שלהם.

אופיר כץ: המשרד משלם על חידוש ההכשרה שלהם?

נועם דן: יש לזה עלות, והמשרד ספג את זה בשנתיים האחרונות, כך שהם לא שילמו על כך.

ינון אזולאי: העלות היא 800 שקל.

אלכס קושניר: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: התיירות, אדוני היושב-ראש, הייתה אחד הדברים שנפגעו הכי הרבה בקורונה.

משה גפני: מגיעים לפה עודפים ממשרד התיירות, וזה קצת צורם.

משה גפני: ממשרדים אחרים זה פחות בעיה, כי יש דברים שלא בוצעו בשנה שעברה, ומבצעים אותה השנה ולכן יש עודף.

משה גפני: אבל משרד התיירות, בכל הדברים האלה יש עודפים?

משה גפני: אנשים ישבו פה ובכו.

משה גפני: מורי הדרך היו אצלי ואצל כולם, היו בתי המלון.

אלכס קושניר: תשובה, בבקשה.

נועם דן: חלק מההתחייבויות מדברות ממש על תוכניות הסיוע, גם עבור מורי הדרך – זאת תוכנית שבהשתתפות רשות הטבע והגנים, שמדברת על סיורים מסובסדים.

משה גפני: למה עודפים?

משה גפני: למה לא נתנו להם בשנה שעברה?

נועם דן: ההתחייבות כבר בוצעה.

קרן שפר: ב-2021 הקצינו, במסגרת החלטת ממשלה 865 – החלטה חדשה לסיוע – 25 מיליון שקלים למורי דרך.

קרן שפר: 10 מיליון חייבנו בסוף השנה, כדי שנוכל להתחיל ישר.

קרן שפר: נכון לאפריל, 10 מיליון האלה כמעט נגמרו, כי יש היענות מאוד גדולה של מורי הדרך.

קרן שפר: הפעלנו המון מורי דרך, שמקבלים למעלה מ-1,000 שקל על סיור של שעתיים-שלוש.

קרן שפר: זה פרויקט מצליח, ותכף נגיע אליכם לגל נוסף.

משה גפני: למה לא ביצעו את כל זה?

משה גפני: למה הם היו צריכים לבכות?

אלכס קושניר: הם ביצעו.

אלכס קושניר: נירה שפק, בבקשה.

נירה שפק: בהמשך להערה הקודמת שלי, אני שמחה לראות ולשבח את משרד התיירות.

נירה שפק: כל החלטות הממשלה שמדברים עליהם, מצורפות כאן.

נירה שפק: אפשר לבדוק ולראות על איזו החלטה מדברים, ולקרוא את התוכן.

נירה שפק: הגיע הזמן שזה ייראה ככה.

נירה שפק: באמת, כל הכבוד על העבודה הזאת.

קרן שפר: את מאלצת אותי לתת קרדיט למשרד האוצר.

נירה שפק: נהדר.

נירה שפק: כך צריך להיות, וכך אנחנו יכולים לבדוק, כששואלים לאיזו החלטה מתייחסים.

נירה שפק: אני מלווה בעוטף את משרד התיירות, העבודה שם מטורפת וגם לשאלה של גפני, אני רוצה להגיד שלא תמיד זה תלוי במשרד התיירות.

נירה שפק: אני יודעת כמה לוחצים עליי לעבוד על ראשי רשויות בעוטף, ואומרים: הכסף עומד, הכסף עומד.

נירה שפק: עוד מעט מסתיימת 2021, והם לא הגישו תוכנית.

נירה שפק: מה קורה?

נירה שפק: שיגישו לתוכנית הבאה.

נירה שפק: זאת אומרת, משרד התיירות מגיש, מתכנן ונותן, אפילו לתערוכות, לאמפי ולכל מיני דברים כאלה, וצריך ללחוץ על הרשויות ועל החברה הכלכלית כדי לייצר את זה.

משה גפני: אני מקנא באופטימיות שלך.

נירה שפק: אני מאוד אופטימית.

נירה שפק: 70% מהתקציבים שסוכמו לעוטף עזה, כבר מומשו.

נירה שפק: משרד התיירות מלווה באופן אישי את ה-30%, כדי לקדם.

נירה שפק: אני אתן כדוגמה את חוף אשקלון, ושם אנחנו ממש מלווים באופן אישי, כדי לייצר את אתר הגלמפינג.

אלכס קושניר: זה לא רלוונטי לפניית העודפים.

נירה שפק: אני אומרת כל הכבוד.

אלכס קושניר: כל הכבוד.

אלכס קושניר: הלאה, מתקדמים.

ינון אזולאי: לגבי תוכנית 3702/08 – הפיצויים שניתנו למורי הדרך.

ינון אזולאי: אמרת שזה בערך 10 מיליון, וזה רק מוכיח שיש שם צימאון, וזה לא מספיק.

ינון אזולאי: זה שאתם נותנים להם 1,000 שקל עבור שעתיים שהם היו, הם בעצמם זעקו שזאת לא המשכורת האמיתית שלהם.

ינון אזולאי: המשכורת שלהם עדיין לוקה בחסר, והם באו לכאן ולוועדת הכלכלה לא פעם ולא פעמיים, ואמרו: זה לא מספיק.

ינון אזולאי: זה אפילו לא מתחיל.

ינון אזולאי: מדובר באלה שהיו נאמני קורונה בבתי ספר, היו ברט"ג ובכל מיני מקומות כאלה.

ינון אזולאי: לכן, המענה צריך להיות קודם כול לאלה שעדיין לא קיבלו אותו.

קרן שפר: אנחנו מכניסים אותם בנגלה השנייה של 15 מיליון שקלים.

ינון אזולאי: נשאלתם לגבי המלונאות, ואמרתם שהפעימה השלישית הסתיימה.

ינון אזולאי: אני מסתכל על הסיבות המרכזיות, בגינן נוצרו עודפים בתוכנית, וכתוב שטרם הושלמה הבדיקה של כל המלונות שהגישו בקשות לסיוע, במסגרת הפעימה השלישית והרביעית של הסיוע, ועל כן יש להם עודפים.

נועם דן: בסוף שנת 2021.

ינון אזולאי: כלומר, נכון לעכשיו סיימתם את הפעימה השלישית.

קרן שפר: יש לנו יתרות קטנות.

קרן שפר: הרבה פעמים אתה רוצה לעזור, והיתרות שיש הן בגלל שבתי מלון לא השלימו את כל הדוחות.

קרן שפר: אנחנו ממש ממש ביתרות האחרונות, ב-5-4 מיליון השקלים האחרונים.

ינון אזולאי: תוכנית 3703/16 – פעולות שיווק תיירות.

ינון אזולאי: כשאנחנו מדברים על 106 מיליון, זה רק בעודפים.

ינון אזולאי: כמה בסך הכול שיווק התיירות בארץ ובחו"ל מבחינת כסף?

קרן שפר: ב-2021 זה היה בערך 200 מיליון שקלים.

ינון אזולאי: ויש פער של 50% לפחות?

קרן שפר: כן.

קרן שפר: עשינו ביצוע במשורה, כדי לא לבזבז כספי ציבור.

קרן שפר: במקומות שהיינו להעלות קמפיין, וראינו שגל התחלואה עלה, עצרנו קמפיינים באמצע.

קרן שפר: ממש נהגנו פה באחריות.

ינון אזולאי: יש לכם פילוח כמה בארץ וכמה בחו"ל?

קרן שפר: בשנת תקציב רגילה, חלק הארי של תקציב השיווק תמיד יהיה בחו"ל.

קרן שפר: זה הסקופ שלנו.

קרן שפר: בתקופת הקורונה, עשינו יותר פעילות ויותר קמפיינים בתקופת הקורונה, כדי לעודד בתי מלון בערים.

קרן שפר: יש לנו עכשיו קמפיין מאוד גדול, בערים שמוטות תיירות נכנסת, כדי שישראלים יגיעו גם אליהן.

קרן שפר: אני מעריכה שהוצאנו כ-10 מיליון שקל לתיירות.

ינון אזולאי: אני אשמח לקבל את הפילוח של המקומות שבהם פרסמתם, כולל האתרים הדיגיטליים והעיתונות.

ינון אזולאי: דבר אחרון, אנחנו יודעים שאתם נותנים פיצוי למלונות, ודיברנו על זה גם בפנייה הקודמת.

ינון אזולאי: זה היה באוגוסט, ואז המלונות הפקיעו מחירים.

ינון אזולאי: עשיתם משהו, כדי שפסח הזה לא יופקעו מחירים?

ינון אזולאי: אנחנו כבר שומעים שפסח הזה גם מפקיעים מחירים, והעלות למשפחה שרוצה לבוא היא עשרות אלפי שקלים, לעומת חו"ל.

ינון אזולאי: אנחנו משקיעים את הפרסום שלנו בחו"ל, ובסופו של דבר, אי-אפשר לצאת לבית מלון בארץ.

ינון אזולאי: גם בפנייה הקודמת העלינו את זה.

אלכס קושניר: ינון, הנקודה ברורה.

אלכס קושניר: תשובה, בבקשה.

קרן שפר: השר חרט על דגלו לנסות להוזיל מחירים.

אלכס קושניר: עזבי חרט על דגלו.

אלכס קושניר: מה אתם עושים?

קרן שפר: יצאנו בקמפיין, והצטרפו בתי מלון עם מחירים סבירים, בין 500 ל-1,000 שקלים ללילה.

קרן שפר: הקמפיין הזה נמצא עכשיו באוויר.

קרן שפר: בהיבט של נוהל בתי מלון, ניסינו להגיע למעלה, כמה שיותר מעל המתקן המלוני.

ינון אזולאי: אין לכם באמת שוט עליהם.

נועם דן: עכשיו כן.

נועם דן: הנוהל החדש, שמוסיף 150 מיליון שקלים בעקבות החלטת ממשלה 856, מדבר רק על מלונות שממש חוו הספד משמעותי בהכנסה, של 40%, ושהם מוטי תיירות נכנסת.

נועם דן: כלומר, 40% מההכנסות שלהם בשנת 2019 היו תיירות נכנסת.

נועם דן: כך אתה באמת יודע שמדובר באותם מלונות, שהפסידו הרבה הרבה יותר, כי הם לא פונים לקהל פנים.

ינון אזולאי: אבל לא שלא יפקיעו מחירים.

קרן שפר: מלונות שקיבלו בפעימות קודמות, בהכרח לא יקבלו.

קרן שפר: הם לא יקבלו עכשיו, כי הם הפקיעו מחירים.

נועם דן: בדגש על הרשתות הגדולות.

אלכס קושניר: תודה רבה.

ינון אזולאי: התייעצות.

אלכס קושניר: חוזרים ב-12:04.

אלכס קושניר: חברים, אנחנו עוברים במעמד חגיגי זה להצבעה על פנייה תקציבית של משרד התיירות, מס' 37002 – מי בעד.

אלכס קושניר: הפנייה אושרה.

משה גפני: רוויזיה.

אחמד טיבי: אני מגיש רוויזיה על נצרת.

אלכס קושניר: הבקשה אושרה, ויש רוויזיה.

אלכס קושניר: אנחנו עוברים לפנייה הבאה, מס' 78001 – פיתוח תיירות.

נועם דן: הבקשה התקציבית נועדה להעברת סך של 94 מיליון שקלים, עודפים במזומן משנת תקציב 2021 לשנת התקציב 2022, מתוכם כ-81 מיליוני שקלים עבור פיתוח תשתיות תיירות בגליל ובגולן, לפי החלטת ממשלה 326, מיום ה-16 באוגוסט 2020.

נועם דן: בנוסף, סך של כ-13 מיליוני שקלים עבור תקצוב תוכנית ההשקעות, בהתאם להגשת דרישות תשלום שהגיעו מאוחר בשנת 2021 מהמלונות.

אלכס קושניר: שאלות.

אופיר כץ: איזה ערים יש פה?

נועם דן: לא מדובר על ערים ספציפיות.

נועם דן: מדובר על אזור הגליל והגולן, וזאת החלטת ממשלה שהתקבלה כבר בממשלה הקודמת, במסגרת החלטת הממשלה הגדולה על סיוע בתוכנית כלכלית בגין משבר הקורונה.

נועם דן: משרד התיירות עובד עכשיו על נוהל, שאמור להיות מפורסם ממש בימים אלו, שמכוון לאותם אזורים, לגליל ולגולן, לצורך פיתוח תשתיות תיירות.

משה גפני: מה זה הגליל והגולן?

משה גפני: למה דווקא הגליל והגולן?

משה גפני: למה לא הנגב?

נועם דן: זאת החלטת הממשלה, שהתקבלה על ידי הממשלה הקודמת.

משה גפני: הממשלה לא מעניינת אותי.

מוסי רז: הקודמת, הקודמת.

משה גפני: גם הקודמת לא מענינת אותי.

משה גפני: אני רוצה לדעת למה הגליל והגולן.

מוסי רז: זה צריך להיות הפוך – אתה צריך להיות בעד, ואנחנו נגד.

נירה שפק: הייתה החלטה נפרדת לנגב ולעוטף, החלטות מס' 546, 556.

נירה שפק: צריך להכיר את כל ההחלטות האלה.

נירה שפק: יש שש החלטות, גפני.

מוסי רז: אתה צודק שזה פסול לקבל החלטות - - -

משה גפני: אם את יכולה, להקשיב לי ולא לשמוע מה שצועקים.

משה גפני: אני פשוט נעלב מזה.

נועם דן: חס וחלילה.

משה גפני: את אשת מקצוע, ואת באה להסביר מקצועית.

משה גפני: אני שואל אותך בנושא פיתוח התיירות, מה מיוחד בגליל ובגולן?

אלכס קושניר: זאת הייתה ההחלטה של הממשלה הקודמת, לחיזוק הגליל והגולן.

אלכס קושניר: מה זה קשור?

משה גפני: אני יכול לשאול משהו בוועדה הזאת?

אלכס קושניר: אתה יכול, אבל כבר קיבלת תשובה.

אלכס קושניר: אתה תשובה לתשובה.

משה גפני: עוד לא קיבלתי תשובה.

אלכס קושניר: קיבלת.

משה גפני: מה קיבלתי?

משה גפני: החלטת ממשלה.

משה גפני: אני בוועדה בכנסת, לא בממשלה.

אלכס קושניר: אתה יכול בוועדה בכנסת לתקן את החלטת הממשלה?

אלכס קושניר: לא.

משה גפני: אתה יכול, וזה התפקיד שלך.

אלכס קושניר: לא.

משה גפני: למה הגליל והגולן?

משה גפני: אני שואל את משרד התיירות.

נועם דן: צירפתי את ההחלטה.

משה גפני: למה לא נגב?

נועם דן: יש החלטת ממשלה על הנגב.

נועם דן: יש החלטה של פיתוח מוצר תיירותי בנגב.

משה גפני: יש עודפים גם לנגב?

נועם דן: לא, כרגע אין.

משה גפני: למה?

נועם דן: מוקצה תקציב בבסיס לצורך פיתוח המוצר.

משה גפני: וזה בסדר?

משה גפני: השתמשו בכל הבסיס בעניין של הנגב?

משה גפני: הפיתוח של שדה בוקר, למשל?

אלכס קושניר: כשיש עודפים – טוב; כשאין עודפים – גם טוב.

אלכס קושניר: מה?

ינון אזולאי: הוא רוצה לדעת שהשתמשו בזה.

אלכס קושניר: השתמשו.

אלכס קושניר: התשובה היא כן.

קרן שפר: המשרד מפרסם נוהל בכל שנה, ורשויות מוזמנות להגיש.

משה גפני: אני רוצה לדעת האם היה פיתוח באזור של מצפה רמון.

קרן שפר: ודאי.

משה גפני: מה ודאי?

מה עם יהודה ושומרון?

אלכס קושניר: שלום, חבר הכנסת אשר, מה שלומך?

נועם דן: אזור מצפה רמון מוגדר גם כאחד גם מאזורי הליבה בתיירות.

משה גפני: מוגדר.

משה גפני: אני שואל האם השנה הם קיבלו תקציבים לפיתוח.

משה גפני: זה מה ששאלתי.

נועם דן: הנוהל עוד לא פורסם, והוא צפוי להיות מפורסם ממש בימים הקרובים.

קרן שפר: אנחנו עושים פרויקט ענק לפיתוח - - -

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: עוד שאלות?

אופיר כץ: יש אינדיקציה לערים שנכללות בפרויקט הזה?

אופיר כץ: אמור להיות, למשל, טבריה וקריית שמונה.

אופיר כץ: את יודעת להגיד אם הן בתוך התוכנית?

נועם דן: הנוהל יפורסם, וערים שנמצאות באזור הגליל והגולן, שיגישו ויעמדו בכל הקריטריונים, יקבלו את הסיוע, יקבלו את הסבסוד.

אופיר כץ: למה מיועד הסיוע?

נועם דן: לפיתוח תשתית תיירותית.

ינון אזולאי: מה זה?

ינון אזולאי: מה זה?

נועם דן: למשל, טיילת, שביל אופניים, איזושהי תצפית.

קרן שפר: את כל הפיתוח התשתיתי התיירותי בעכו וביפו, עשה משרד התיירות.

נועם דן: למשל, טיילת בטבריה.

נועם דן: זה חלק מהדברים שדנים בהם, ולדעתי כבר קיבלו תקציב.

אופיר כץ: זאת אומרת, כל רשות בגליל ובגולן, שתרצה להקים טיילת, תקבל.

תשתיות תיירות.

משה גפני: אופיר, מדברים על עודפים, על דברים שכבר קבעו בשנה שעברה.

נועם דן: נתתי דוגמה לתשתית תיירותית, טיילת.

אופיר כץ: אבל רק עכשיו הם קובעים את הנוהל.

אלכס קושניר: לא, לא.

נועם דן: עכשיו יפורסם הנוהל.

משה גפני: אז למה עודפים?

נועם דן: אלה עודפי קורונה.

נועם דן: זה עניין טכני.

נועם דן: זה פשוט לא בוצע.

נועם דן: הנוהל עדיין לא פורסם.

ינון אזולאי: הם לקחו את זה מקופת קורונה, שמו את זה בתקציב, ומהתקציב הזה הם מפנים לתשתיות תיירות.

משה גפני: זה מה שפרסמתם בשנה שעברה.

קרן שפר: יש תקציב נוסף.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, הצורה הזאת לא תקינה, אבל בסדר.

זה כנראה מהמענקים לעצמאים.

ינון אזולאי: בתוכנית 7802/01 – בינוי בתי מלון, אלה בתי מלון בכל הארץ, חוץ מהרצליה ומתל אביב?

נועם דן: נכון.

ינון אזולאי: מה התקדם מפעם שעברה?

ינון אזולאי: כמה מלונות היו?

ינון אזולאי: ארבעה?

אופיר כץ: כן, היה לנו דיון על זה.

ינון אזולאי: כמה הגישו מאז וכמה קיבלו?

נועם דן: קבלת התקציב היא לפי אבני דרך.

נועם דן: אני לא יודעת להגיד לך איזה מלונות נמצאים עכשיו בדיוק באיזו אבן דרך, אם זה אחרי קבלת היתר בנייה.

קרן שפר: יש למעלה מ-70 בתי מלון, שהם בשלב כזה.

אופיר כץ: 70 בתי מלון בהקמה?

קרן שפר: כן.

ינון אזולאי: בכל הארץ, מלבד הרצליה ותל אביב.

קרן שפר: הם לא מקבלים את הסבסוד.

אלכס קושניר: אגב, באילת מקבלים סבסוד?

קרן שפר: כן.

ינון אזולאי: נראה לי שלגבי אילת יש החלטת ממשלה אחרת, והם לא נמצאים פה.

קרן שפר: הם נמצאים בתוך זה.

ינון אזולאי: גם מקום שיש לגביו החלטת ממשלה, כמו אילת, זה בנוסף?

קרן שפר: כן, בנוסף.

אופיר כץ: בגליל ובגולן, שם המחירים יותר סבירים וזה בסדר לתת שם סיוע.

אופיר כץ: אבל מה עושים במקומות, שבהם אנחנו נותנים סיוע, ומצד שני, המחירים שם מגיעים למחירים מטורפים שאי אפשר לעמוד בהם?

אופיר כץ: למה אנחנו מסבסדים מישהו, שבסוף קובע כאלה מחירים לאזרחים?

קרן שפר: הדרך היחידה היא להגדיל היצע ולגוון את ההיצע, וזה מה שאנחנו מנסים לעשות.

ינון אזולאי: למה אתם לא נותנים בתל אביב ובהרצליה?

ינון אזולאי: כי המחירים שם גבוהים?

נועם דן: יש שם כדאיות כלכלית לבניית בתי מלון.

נועם דן: גם אם הם לא יקבלו את המענק, שעומד על סך 20%, הם יבנו בתי מלון.

מוסי רז: ובמלון אחר אין כדאיות כלכלית?

נועם דן: מבדיקות שערכו משרד האוצר, והחוק לעידוד השקעות הון, מעריכים שפחות.

משה גפני: מה אתן עונות על השאלה של אופיר כץ לגבי המחירים בבתי מלון?

נועם דן: כיום, החוק לא מתנה את המענק בקביעת המחיר.

אופיר כץ: אבל את אומרת שאת תל אביב והרצליה שמתם בצד.

אופיר כץ: למה מלונות יקרים באילת מקבלים?

נועם דן: זאת מפת עדיפות לאומית.

אופיר כץ: אבל אין הבדל בין אילת לתל אביב מבחינת המחירים.

נועם דן: אילת היא עיר פריפריה.

אלכס קושניר: אני מסכים איתך שיש פה איזשהו עיוות.

אלכס קושניר: אני מסכים.

אלכס קושניר: אנחנו רואים את המחירים המופקעים באילת, והשאלה אם הכלים לטפל בזה, הם הכלים האלה.

אופיר כץ: אולי אנחנו צריכים לחשוב על זה.

נועם דן: אני יכולה להגיד שהצו, שמאשר את מפת העדיפות לאזורי עדיפות שזכאים למענקים, מאושר בכל שנתיים.

נועם דן: לדעתי, הוא צריך להגיע בשנה הבאה שוב, ואתם לגמרי יכולים לקבל החלטה, שאתם מצמצמים אותו לאזורים עוד ספציפיים.

נועם דן: מחליטים שאילת או נתניה, למשל, לא יהיו שם.

אלכס קושניר: תודה רבה.

ינון אזולאי: התייעצות.

אלכס קושניר: חוזרים להצביע ב-12:18.

אלכס קושניר: פנייה מס' 78001 – פיתוח תיירות, מי בעד?

אלכס קושניר: הפנייה אושרה.

אלכס קושניר: הפנייה אושרה.

ינון אזולאי: יש עליה רוויזיה.

אלכס קושניר: אני מבקש מרשות המסים ומשרד האוצר, אגף תקציבים, שרלוונטיים לחוק של נקודות הזיכוי, נתחיל את הישיבה בשעה 12:30.

אלכס קושניר: נא להיערך.

אלכס קושניר: תודה רבה, הישיבה נעולה.