ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 218, 2022-03-23 10:00

מיכאל ביטון: בוקר טוב, אנחנו מתחילים דיון בוועדת הכלכלה בפגרה בסוגיות הדחופות והבוערות ביותר שלא יכולות לחכות חודש וחצי בעבודת הכנסת.

מיכאל ביטון: אחת מהסוגיות שהטרידה אותנו היא היעדר הקידום והמימוש הלכה למעשה של ההתחייבות הממשלתית בהקמת קרן ההלוואות למודרי האשראי, אותה התחייבות שניתנה בחוק מאגר מידע פיננסי שלכאורה היה צריך להיטיב עם האנשים; ולמעשה פגע שוב פעם בחלשים ביותר, ובשל הסימון שלהם במעמד פיננסי או באיזושהי תקלה של החזרי צ'קים או אי עמידה במינוס וכולי, פגע במעמדם הבנקאי וביכולת שלהם לקבל הלוואות וכולי.

מיכאל ביטון: הממשלה התחייבה בזמנו להעמיד 50 מיליון שקל.

מיכאל ביטון: עברו קרוב לשש שנים, והכסף הזה לא עומד, לא זמין, לא מבוצע.

מיכאל ביטון: אני ראיתי שצוות החשב הכללי עבד וקידם והוביל, וגם ההתחייבות של גיל כהן, סגן החשב הכללי, להוביל את הנושא לתוצאה תוך חודשים ספורים, אני חושב שהיא מבורכת.

מיכאל ביטון: אנחנו בכל זאת מקיימים את הדיון הזה לדעת שהמהלך הזה מתקדם מאוד ויש לו תוצאות ונראה אותן בקרוב.

מיכאל ביטון: ודבר שני, לשים לב לדגשים של הוועדה לגבי שותפויות אפשריות עם המגזר השלישי, מיזמים משותפים, רעיונות נוספים למנף את הכסף.

מיכאל ביטון: אולי להגדיל את הסכום הזה, 50 מיליון.

מיכאל ביטון: הרי עברו שש שנים, הרי הממשלה חסכה לעצמה 300 מיליון שקל בשש שנים.

מיכאל ביטון: אז אולי היא יכולה להיות נדיבה בתקציב 23'-24' ולהעמיד 100 מיליון שיכולים להפוך ל-200 מיליון עם גופים שממנפים ומוכנים לקחת סיכון.

מיכאל ביטון: במכרז הקודם הבנקים לא השתתפו ולא הגישו מועמדות.

מיכאל ביטון: זאת תעודת עניות לבנקים בישראל.

מיכאל ביטון: הייתי אומר, בושה וחרפה לבנקים בישראל שלא היו מוכנים לשאת בנטל של קרן למודרי אשראי.

מיכאל ביטון: מה הם היו מסכנים, אם חמישה-שישה מהבנקים הגדולים היו מתחלקים ביניהם?

מיכאל ביטון: כל אחד לוקח ומסכן 10 מיליון שקל ועוזר למודרי אשראי.

מיכאל ביטון: אבל אף בנק לא הרים את הכפפה.

מיכאל ביטון: בושה וחרפה לבנקים.

מיכאל ביטון: נראה אם הם ירימו חלק מהכפפה עכשיו.

מיכאל ביטון: אבל אני לא בונה רק על הבנקים, אלא על גופים מלכ"רים וגופים אחרים וגופים ממשלתיים שאולי יכולים לעשות את העבודה.

מיכאל ביטון: אני אבקש מסגן החשב הכללי, גיל כהן, להציג את התהליכים, את ההתקדמות, את סימני השאלה או אם יש לו דברים שהוא רוצה לשתף אותנו.

מיכאל ביטון: ואחרי זה ח"כים, ואחרי זה גופים אחרים.

מיכאל ביטון: בבקשה, גיל.

גיל כהן: תודה, כבוד היושב-ראש.

גיל כהן: בוקר טוב לכולם.

גיל כהן: אני אציג מצגת קצרה.

גיל כהן: בחודשים האחרונים, מאז שהיינו פה לפני כחודשיים, עבדנו על הנושא הזה מאוד קשה כדי להמשיך ולקדם אותו כמו שהתחייבנו כאן בוועדה.

גיל כהן: אני אציג איפה אנחנו עומדים כרגע ומה הרעיון בקווים כלליים, כי כמובן צריך עוד לשבת ולתפור את ה-bits and bytes והדברים הקטנים.

גיל כהן: וחשוב לציין שאנחנו רואים את החשיבות בדבר הזה וזה משהו שהוא על סדר היום ברמה מאוד גבוהה.

גיל כהן: (הצגת מצגת) נתחיל מההיסטוריה, וכמו שכבוד היושב-ראש ציין, בשקף הראשון אפשר לראות את חוק נתוני אשראי בעקבות ההחלטה על הקמת קרן של 50 מיליון שקל.

גיל כהן: המועד המוערך כרגע לפרסום המכרז הוא אפריל 2022.

גיל כהן: אנחנו עובדים מאוד קשה על מנת שאפשר יהיה לפרסם ושהקרן תוכל לפעול כבר בקיץ.

גיל כהן: עד עכשיו התייעצנו עם גופים רבים בשוק.

גיל כהן: ניסינו ללכת אחורה, ואני מזכיר לכם שניסינו - - - מכרז אחד לפני כשנתיים והוא נכשל.

גיל כהן: לצערנו, לא קיבלנו הצעות.

גיל כהן: למדנו ותיכף אני אסביר לקח אחד, למשל, שאנחנו הולכים להרחיב את היריעה בפנייה שלנו ולא לפנות רק למערכת הבנקאית, ולאפשר לנותני אשראי נוספים להתמודד באותו מכרז.

גיל כהן: אנחנו רואים בזה חשיבות.

גיל כהן: יש סיכוי שהגופים האחרים ידעו לעשות את זה בצורה טובה.

אורי מקלב: ישבתם עם אותם גופי אשראי חוץ-בנקאיים כדי ללמוד מה יביא אותם להתמודד על מכרז ואיזה חסמים מנעו מהם עד היום?

גיל כהן: בוודאי.

גיל כהן: אנחנו מדברים עם כולם.

אורי מקלב: והבנקים גם ישבו שם?

גיל כהן: אנחנו מדברים איתם.

גיל כהן: אני לא יודע אם הבנקים ייגשו או לא ייגשו.

אורי מקלב: אבל דיברו איתם לפני הכנת המכרז?

גיל כהן: אנחנו מדברים איתם כל הזמן.

גיל כהן: אנחנו מדברים עם כולם כל הזמן על מנת לוודא שבסופו של דבר לא רק תהיה קרן, אלא תהיה קרן שיודעת לתת אשראי.

גיל כהן: הרי בסופו של דבר, לעשות קרן זה קל וזו לא המטרה של אף אחד מאיתנו.

גיל כהן: אז כמובן, התייעצנו עם הרבה גופים.

גיל כהן: גם בתוך הממשלה, עם משרד הרווחה שמפעיל תוכניות סיוע כלכלי או סיוע בליווי כלכלי למשפחות, כי אנחנו רואים חשיבות לא רק בלתת הלוואה, אלא לתת הלוואה וללוות את הלווה, בטח את הלווה שנמצא ברמות הנמוכות של דירוג האשראי על מנת שהכסף הזה ישמש אותו לדברים טובים ושזה לא יסבך עוד יותר את נוטל ההלוואה.

גיל כהן: אז גם זה משהו מאוד חשוב ותיכף נדבר עליו.

גיל כהן: למעשה, אנחנו הולכים לצאת עם שני מכרזים.

גיל כהן: מכרז לגוף שיכול ללוות את אותו לקוח אשראי ומכרז לגוף שיודע לתת אשראי.

גיל כהן: וזה משהו שאנחנו עובדים עליו כרגע.

מיכאל ביטון: גיל, לגבי המכרזים, האם אתם בנויים גם למספר זוכים?

מיכאל ביטון: ולגבי מיזם משותף, לבחון לפחות אולי על חלק מהכסף, מי שמביא מהבית כסף, הרי במיזם משותף הוא מביא 50% ומעלה, אז למה לא לבחון גם שותפויות כאלה?

מיכאל ביטון: מיזם משותף פטור ממכרז בכלל, אם הגוף הוכיח יכולת כזאת בעבר ונתן אשראי וליווה אנשים, והוא מעמיד את כספו עצמו, אז למה לא למנף את הכסף דווקא דרך מיזם משותף?

מיכאל ביטון: או זה יכול להיות מכרז למיזמים משותפים.

מיכאל ביטון: אתה מבין?

גיל כהן: מבין.

מיכאל ביטון: ואז אתה אולי יכול לבדוק כמה מודלים, אחד עם בנק, אחד עם מלכ"ר, אחד כמיזם משותף.

מיכאל ביטון: ואחרי שנה-שנתיים נדע מי חילק, מי נתן, כמה נתן.

גיל כהן: גם זה משהו שאנחנו מסתכלים עליו.

גיל כהן: מבחינתנו המטרה היא למנף את הכסף, חד משמעית.

גיל כהן: כלומר, לא משנה מי ייקח בסוף, אבל המטרה היא למנף את הכסף, שהכסף לא ילך אחד לאחד, אלא יהיה איזשהו מינוף.

גיל כהן: זו לגמרי המטרה.

מיכאל ביטון: אבל מינוף שמגיע ליעדו, כי תמיד תזכור את הסכנה שכשנתנו הלוואות בערבות מדינה לבנקים, לא תמיד הם העמידו את ההצעה הזאת ראשונה ללקוח.

מיכאל ביטון: אולי הם העדיפו להציע את ההלוואות שלהם.

מיכאל ביטון: אז יש להם כסף שוכב אצלם, ובסוף הם מתעדפים הלוואות שלהם ולא את הדבר הזה שהוא טיפה יותר מיטיב עם הלקוח.

מיכאל ביטון: אז למנף אפשר, אבל אם זה לא מגיע ליעד, אז המינוף בעייתי.

גיל כהן: נכון.

גיל כהן: ויש סוגיה נוספת שאנחנו בדיוק מדברים עליה.

גיל כהן: הרי בסופו של דבר, נצטרך לקבוע איזשהו רף, מה זה מודר אשראי, כלומר, באילו עשירונים נחשב מודר אשראי.

גיל כהן: אני לא מדייק בפרטים, אבל אם יש 10 עשירונים, אז אם בעשירון השביעי ומטה, השיש ומטה, וכן הלאה.

מיכאל ביטון: אבל יכול להיות שזה לאו דווקא עשירון.

מיכאל ביטון: יכול להיות אדם באשכול 7 או 8 שפשט רגל ויש לו קושי.

מיכאל ביטון: אנחנו לא רוצים להפלות גם אותו.

מיכאל ביטון: אז יכול להיות שיש מידתיות ואתה מקצה אתץ הרוב לסוציו-אקונומי נמוך, אבל אתה לא מפלה אנשים שהיו במצבים כלכליים ופשטו רגל.

מיכאל ביטון: אתה יודע, כל שנה, לפי דיווחי הלמ"ס, כ-28,000 עסקים נסגרים.

מיכאל ביטון: אלה 28,000 משפחות שאולי היו במצב כלכלי טוב, ועכשיו במצב כלכלי רע.

מיכאל ביטון: אולי התזרים שלהם השתנה והמעמד שלהם באשראי השתנה, והם לא עניים.

מיכאל ביטון: אז אנחנו צריכים גם את המידתיות של הדבר הזה.

גיל כהן: זה גם משהו שהוא על האג'נדה, ואנחנו חושבים איך לחלק בין אותם עשירונים, שלא כל נותני האשראי ילכו לעשירון הכי פחות מסוכן, ואז אנחנו לא נרוויח בעשירונים התחתונים.

גיל כהן: גם בזה אנחנו מנסים לחשוב איך ליצור אינסנטיב לגוף הזה.

מיכאל ביטון: כשאתה אומר מנסים אז אני סומך על הצוות המקצועי שלכם, אבל האם יש לכם מודלים של שיתוף ציבור או של קבוצת מיקוד, ללכת ל-50 מודרי אשראי אמיתיים ולדבר איתם?

מיכאל ביטון: מישהו יכול לעשות את זה?

מיכאל ביטון: לחפש 50 שמות של מודרי אשראי, בואו נדבר, מה קורה, איך החיים.

מיכאל ביטון: אתה מבין מה אני אומר?

גיל כהן: כן.

מיכאל ביטון: אני לא רוצה רק טבלאות סטטיסטיקה.

אורן בוטא: אני מוכן לעזור בזה.

מיכאל ביטון: אתה מוכן, ויש פה יועצי משכנתאות ויועצים לכלכלת המשפחה, וקרנות שעסקו בהלוואות לאנשים עם קשיים כלכליים.

מיכאל ביטון: תעשה קבוצת מיקוד אחת או שתיים למעני, גיל.

גיל כהן: אני אשמח.

מיכאל ביטון: תוכיח שהממשלה יכולה לפגוש את האזרח הקטן, שסגן החשב הכללי ישב עם 50 מודרי אשראי במשך שעתיים ושמע אותם, איך זה קורה, איך זה מתנהל, מה החוויות שלהם.

מיכאל ביטון: אני אומר לך שאתה תחזור לוועדה ותדווח שלמדת יותר מכל היועצים האסטרטגיים שעוסקים בתחום הזה.

גיל כהן: ברור.

מיכאל ביטון: אני מאוד מבסוט עליכם.

מיכאל ביטון: מקלב, בבקשה.

מיכאל ביטון: אני שמח שאתה איתי.

מיכאל ביטון: אין לך מה לעשות בפגרה, הרב?

מיכאל ביטון: רק לבוא איתי כל היום?

אורי מקלב: אתה מאתגר אותנו יום יום.

אורי מקלב: מה אני יכול לעשות?

אורי מקלב: אני עוד צריך לקפוץ בין כאן לבין ועדת החוקה.

אורי מקלב: התחלתי את הבוקר לא איתך, אלא עם ועדת החוקה.

מיכאל ביטון: הייתי איתנו בדיון על תעריפי התחבורה הציבורית?

אורי מקלב: בוודאי.

אורי מקלב: מה השאלה בכלל?

מיכאל ביטון: אחרי שתי דקות מסוף הדיון הודיעו על רפורמה בתחבורה הציבורית, עם הזמנה לכנס.

מיכאל ביטון: בדיוק כשהיינו פה עזרנו להם לגבש את הרפורמה, כשאמרו שאין להם שום מידע על מחירים ותעריפים.

מיכאל ביטון: זו רפורמה שנולדה בשתי דקות.

מיכאל ביטון: זה כמו מעבר בין בנקים בקליק – רפורמה בקליק.

מיכאל ביטון: נגמרה הוועדה, נולדה רפורמה.

אורי מקלב: ולא בכדי, כפי שציינתי גם בדבריי אתמול, שלא נשלחו לפה אנשי המקצוע אלא העוזר של השרה.

מיכאל ביטון: הם היו עסוקים במסיבת עיתונאים ולא הזמינו אותנו, אחרי שתי דקות מסיום הוועדה.

מיכאל ביטון: אני אומר את זה בהומור, אבל זה ביזיון הכנסת.

מיכאל ביטון: אנשים בכירים מסתירים מידע.

מיכאל ביטון: פקידים בכירים ממשרד התחבורה יושבים כאן.

מיכאל ביטון: עשרה חברי הכנסת באים בפגרה, שואלים אותם מה הם פרטי הרפורמה.

מיכאל ביטון: והם אומרים להם, לא, זה עוד בדיון, עוד כמה ימים.

מיכאל ביטון: שתי דקות עוברות מסיום הדיון, ויש הזמנה למסיבת עיתונאים.

מיכאל ביטון: זה ביזיון הכנסת, מקלב.

אורי מקלב: ואני לא אופתע אם נראה שם עליות של 50% - - -

מיכאל ביטון: לא נאפשר אותן.

מיכאל ביטון: אנחנו לא נאפשר פגיעה בעניים.

מיכאל ביטון: יש להם עשרות מיליארדים לתחבורה ציבורית.

מיכאל ביטון: חלק ממאות המיליונים ילכו להקלה על תעריפי התחבורה הציבורית.

מיכאל ביטון: לא נאפשר את הדבר הזה בשום פנים ואופן.

אורי מקלב: אתה עכשיו מעודד אותנו בעניין הזה.

אורי מקלב: ראינו אתמול את הנחישות שלך, ואני חושב שזה משדר, ובסופו של דבר, ועדת הכלכלה היא גם מפקחת אבל היא גם נצרכת מאוד במשרד התחבורה, וזה היה בדבריי אתמול, אם אתה זוכר – ככל שתשים את מחירי התחבורה הציבורית בראש סדר העדיפויות, אז אנחנו גם אופטימיים.

מיכאל ביטון: אבל פה אתה מקבל מודל של איש מקצוע שעומד במילה, ואומר, אני אעבוד ואביא לכם - - -

אורי מקלב: לכן אני אפילו לא נותן נאום, בגלל שאתה דיברת על זה והדברים ברורים.

אורי מקלב: ולא רק זה, אני רק רוצה להגיד לך, גיל, בדיונים אחרים מיכאל אומר מה קורה עם הקרן.

אורי מקלב: כשהוא רוצה להביא דבר שהוא רואה אותו – אתמול הזכרת את זה פעם, פעמיים, אם לא שלוש, ותמיד אתה מזכיר בדיוק את הקרן הזו שלקחת לתשומת ליבך.

מיכאל ביטון: מקלב צודק.

מיכאל ביטון: למה הזכרנו את זה?

מיכאל ביטון: כי מישהו אמר לנו, אתם לא צריכים להגיד לנו לבוא לפה עוד שנה וחצי לקדם לכם איזה חוק, אנחנו נבוא בטוח.

מיכאל ביטון: אז סיפרנו להם על משהו שחשוב לנו ושש שנים לא הגיע.

אורי מקלב: אז אתה שואל אם אני השתתפתי אתמול בדיון?

אורי מקלב: אני יודע גם לצטט את דבריך.

מיכאל ביטון: ספרא וסיפא.

מיכאל ביטון: ידך בכל.

מיכאל ביטון: היינו בהרבה דיונים.

מיכאל ביטון: לא זכרתי.

אורי מקלב: גם בדיון האחרון של פערי המחירים.

אורי מקלב: בכל אופן, גיל, אני לא יודע למה נקטת בלשון של הבנקים לא ייתנו לעשירונים העליונים או לא התחתונים.

אורי מקלב: זה יהיה בידם?

אורי מקלב: אני מבין שאתה מוציא מכרז עכשיו שזה לא יהיה שאלה של רצון טוב.

אורי מקלב: מבחינתם הם יהיו חייבים.

אורי מקלב: ואם אתה תגדיר את זה, אז אני לא צריך לחשוש מדבר כזה.

גיל כהן: אנחנו בדיוק באים למנוע את ההטיה הזו.

גיל כהן: כלומר, ננסה במכרז או דרך תמריץ או דרך חובה.

גיל כהן: יש שתי שיטות.

אורי מקלב: אני מתחבר למה שאמר היושב-ראש.

אורי מקלב: כתבתי עוד לפני שהוא אמר – שני מסלולים, מסלול של עסקים שהם מודרי אשראי היום, ושם זה יכול להיות בנפילה קטנה, ואנחנו גם מודעים לזה מסיפורים, מה שגם התכוון היושב-ראש, וגם אנשים פרטיים.

קריאה: כל העסקים.

אורי מקלב: הקרן למודרי אשראי היא רק לאנשים פרטיים והיא לא לאנשים עם עסקים קטנים?

אורי מקלב: אני לא יודע שזה מוגבל רק לאנשים פרטיים.

רן מלמד: זה צריך להיות למשקי בית וזה אמור להיות גם בנושאים מסוימים מאוד, כי לעסקים קטנים וזעירים יש פתרונות אחרים.

מיכאל ביטון: יש הרבה אשראי לא מנוצל לעסקים.

אורי מקלב: אני רק רוצה, אדוני היושב-ראש, בדברי הסיכום שלך - - - הפעלת המכרז, אם הצפי שזה יהיה ביוני 2022, בעוד שלושה חודשים, ככה כתבתם פה, האם זה יהיה מלווה גם בהסברה?

אורי מקלב: אני חושב שצריך להיות כאן גם תקציב ייעודי במיוחד להסברה.

אורי מקלב: זה צריך להיות ביחד.

מיכאל ביטון: כן.

מיכאל ביטון: זה חלק מהתוכנית, לעשות את הליווי.

מיכאל ביטון: זה חלק מהמכרז.

אורי מקלב: אתם צריכים לצאת עם מערכת הסברה צמודה, ואז כשתהיה מודעות יכולה לתת לקרן הזאת להצליח ולא להגיד לנו, אף אחד לא בא.

מיכאל ביטון: אורי, תדע לך שבאשראי לעסקים, גם ממשלתי וגם חוץ ממשלתי, בהרבה מקרים יש תת ניצול כי עסקים קטנים ובינוניים פוחדים לקחת הלוואות.

מיכאל ביטון: אין להם הגנות, הם חיים מהיד לפה על תזרים קטן, ויש תת ניצול.

מיכאל ביטון: זאת אומרת, לפעמים עומד כסף.

מיכאל ביטון: אפילו תבדוק בקורונה, הממשלה העמידה מאות מיליונים לעסקים האלה, ולא תמיד ניצלו.

מיכאל ביטון: כשאתה בודק מי לקח את האשראי, זה מי שיודע למנף ולקחת אשראי ולעבוד איתו.

מיכאל ביטון: העסק הקטן והבינוני פוחד לקחת הלוואה.

מיכאל ביטון: החסם פה הם האנשים הפרטיים.

מיכאל ביטון: אסור לנו להתפזר.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים לייעד 70%-80% לסוציו-אקונומי נמוך, לעניים ביותר, אבל להשאיר את הגמישות למצבים שאנשים שפשטו רגל בסוציו-אקונומי גבוה יותר, ולוודא את זה ולבדוק את הנתונים הללו.

מיכאל ביטון: וכמו שאמר אורי, זה לא אופציונלי.

מיכאל ביטון: זה לא לבחירה.

מיכאל ביטון: זה הוראה ובקרה.

אורי מקלב: אבל אני מבין שהקרן להלוואות לא תיתן בכלל לעסקים קטנים.

אורי מקלב: זה יהיה רק למשקי בית.

מיכאל ביטון: הקרן למודרי אשראי לא תיתן.

מיכאל ביטון: אבל יש לממשלה המון כלים לעסקים קטנים ובינוניים, ואנחנו יכולים לקבל דיווח על מה ניתן.

מיכאל ביטון: אבל אני אומר לך שיש תת ניצול של המשאב הזה.

מיכאל ביטון: זה משאב ממשלתי עומד ולא מנוצל במאה אחוז.

מיכאל ביטון: זו אחת הבעיות.

מיכאל ביטון: אלעד לוביץ, מעמותת עוגן, בבקשה.

אלעד לוביץ: בוקר טוב.

אלעד לוביץ: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, הן על זכות הדיבור והן על הדיון החשוב, גם הקודם וגם על דיון ההמשך.

אלעד לוביץ: אנחנו רואים חשיבות מאוד גדולה במעקב מתמיד אחרי הנושא הזה.

אלעד לוביץ: עוגן הניחה על השולחן הצעה נדיבה מאוד, שבמסגרתה אנחנו מציעים שמשרד האוצר יקצה את 50 מיליון השקלים המדוברים, עוגן תביא מההון שלה, מכספים שהם במקור פילנתרופיה, 83 מיליון שקלים, ובסך הכול אנחנו נקים פה פעילות בהיקף של 133 מיליון שקלים.

אלעד לוביץ: זה אומר שאנחנו מנפחים את קרן מודרי האשראי למשהו הרבה יותר גדול ממה שדובר במקור, פעילות שתהיה גם העמדת הלוואות וגם ליווי פיננסי, שני הדברים שעוגן יודעת לתת.

אלעד לוביץ: ולמעשה, אנחנו המלכ"ר היחיד שעוסק בהלוואות וליווי פיננסי למשקי בית.

אלעד לוביץ: ומבחינתנו, אנחנו מוכנים להתחיל עם הדבר הזה מחר.

אלעד לוביץ: אנחנו מצטערים שלא התחלנו עם זה אתמול.

אלעד לוביץ: אנחנו קוראים לוועדה להפציר במשרד האוצר לקדם את זה.

אלעד לוביץ: חבל על הזמן, חבל על מכרזים.

אלעד לוביץ: אנחנו שומעים עכשיו לראשונה על אפשרות לפצל את זה לשני מכרזים, גם מכרז להלוואות, גם מכרז לליווי.

אלעד לוביץ: יש פה גוף אחד מלכ"ר שיודע לתת את שני הדברים, עושה את זה כבר 30 שנה, מיליארד וחצי שקל בהלוואות, 70,000 הלוואות עוגן נתנה לאורך השנים.

אלעד לוביץ: אנחנו יודעים לעשות את זה.

אלעד לוביץ: אנחנו רוצים לעשות את זה.

אלעד לוביץ: דיבר פה סגן החשב הכללי, מר גיל כהן, על זה שרוצים ליצור אינסנטיב.

אלעד לוביץ: יש לנו כבר את האינסנטיב.

אלעד לוביץ: אנחנו לא צריכים שייצרו לנו אותו.

אלעד לוביץ: אנחנו נמנף את הכסף.

אלעד לוביץ: אנחנו עונים בול לכל ההגדרות ורוצים להתחיל לעבוד.

אלעד לוביץ: נשמח מאוד שהדבר הזה יצא לדרך.

מיכאל ביטון: אני מהחסידים של מיזם משותף, אבל השקיפות וההתנהלות הכי הגונה היא שגם למיזם משותף יהיה קול קורא, ויזמין כל מי שרוצה לעשות מיזם משותף וכמה כסף הוא מביא לשולחן, כמה ניסיון וידע וכמה נכונות, ואם הוא יודע גם ללוות ולהיות כוללני.

מיכאל ביטון: יכול להיות שעוגן היא הבלעדית, ואז זה יחזק דווקא.

מיכאל ביטון: לפחות זה לא הגשה של מכרז, אלא הצעה למיזמים משותפים.

מיכאל ביטון: וההצעה שלכם מונחת, ואני חושב שהיא טובה.

מיכאל ביטון: אני זה שאמרתי שאולי מפצלים.

מיכאל ביטון: מפצלים כי מונופולים זה לא דבר טוב בשום תחום, ובודקים קשר ושותפות.

מיכאל ביטון: כן הייתי רוצה שהממשלה תביא יותר מ-50 מיליון.

מיכאל ביטון: אם היא יכולה לתת את ה-50 האלה השנה, ובשנה הבאה להביא עוד 50 ועוד 50, ולעשות עוד שותפויות מהסוג הזה, הדבר הזה עוד יותר מבורך.

מיכאל ביטון: ואני חושב שאתם באים עם מוצר מעשי, זמין, ואתם צריכים להיות משמעותיים במהלך הזה של קרן למודרי אשראי, אבל את ההחלטה איך בונים איתכם חוזה והסכם ושזה נעשה שוויוני כלפי כל גוף שאולי יטען שהוא דומה לכם ויכול לפעול כמוכם, הדבר הזה חייב להתבצע בשקיפות ובתהליך סדור, שאף אחד לא יאשים אותנו בהטיה כזו או אחרת לגוף ספציפי.

מיכאל ביטון: את הדבר הזה אנחנו לא רוצים.

אלעד לוביץ: זה עיקרון מוסכם בוודאי.

אלעד לוביץ: כמובן, הבנקים לא נמצאים פה כי זה לא מעניין אותם.

אלעד לוביץ: כל הגופים שאותם זה כן מעניין נמצאים כאן, הם מוזמנים להגיש את ההצעות שלהם, להצטרף להצעה קיימת, לשתף פעולה.

אלעד לוביץ: אנחנו לחלוטין נשמח לשיתופי פעולה כאלה.

אלעד לוביץ: אנחנו רק מאוד מאוד נצטער אם הדבר הזה ימשיך להתעכב.

אלעד לוביץ: הביקוש לזה הוא אדיר, וחבל על כל יום שעובד.

מיכאל ביטון: אלעד, אני איתכם.

מיכאל ביטון: אמרו לי שבירוחם לא בנו בית 30 שנה.

מיכאל ביטון: אז חבל שמתעכבים.

מיכאל ביטון: אז בנינו כמה בתים.

מיכאל ביטון: אז שש שנים לא עשו קרן מודרי אשראי.

מיכאל ביטון: תוך חודשיים תהיה קרן.

אורי מקלב: השאלה היא אם המכרז יאפשר לאותם גופים נותני אשראי חוץ-בנקאיים לשתף פעולה עם עמותה מסוימת באופן רשמי.

מיכאל ביטון: לזה אני לא נכנס.

מיכאל ביטון: אני לא רוצה את הבוכהלטריה המשפטית כי אנחנו לא עובדים למען גוף מסוים.

מיכאל ביטון: אנחנו כן נותנים הזדמנות לכולם להיות חלק מהמשחק.

מיכאל ביטון: אנחנו כן רוצים שמי שהוכיח יכולת ומי שלא בא להרוויח מזה כסף, ומי ששם מהכיס כסף, תהיה לו עדיפות.

מיכאל ביטון: מי שמסכן את כספו ואומר, אני נותן יותר ממה שאתם מבקשים, כדאי ללכת איתו.

מיכאל ביטון: אבל הדבר הזה צריך להיעשות בהליך שקוף ושלם.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים לשמוע את סעדה שבאה לבקר אותנו ולספר את סיפורה האישי ואת ההתמודדות היומיומית שלה בתחומים האלה.

מיכאל ביטון: אם את יכולה, תתקרבי למיקרופון.

מיכאל ביטון: אם את רוצה.

מיכאל ביטון: מה שנוח לך.

סעדה יקותיאלי: שלום לכולם.

סעדה יקותיאלי: שמי סעדה יקותיאלי.

סעדה יקותיאלי: אני במשמר החברתי כבר 10 שנים, אבל בגלל הקורונה לא הגעתי.

סעדה יקותיאלי: אני מכוכב יעקב, ואני עובדת בירושלים.

סעדה יקותיאלי: העסק שלי בירושלים.

סעדה יקותיאלי: אני עצמאית, בת 70, וכל החיים שלי, מגיל 16, עובדת ומשלמת.

סעדה יקותיאלי: הייתי העובדת המצטיינת של גיבור סברינה, עם דב לאוטמן.

סעדה יקותיאלי: הייתי בוועד, הייתי פעילה.

סעדה יקותיאלי: התחתנתי, הגעתי לירושלים, עבדתי בטריומף.

סעדה יקותיאלי: אחר כך עבדתי בקו-אופ 15 שנה כספקית.

סעדה יקותיאלי: כל הזמן עבדתי.

סעדה יקותיאלי: יש לי 10 ילדים, וזה אומר פול גז, בלי ברקס.

סעדה יקותיאלי: זה לעבוד ולעבוד ולשלם את המיסים.

סעדה יקותיאלי: אף אחד לא הקל עליי.

סעדה יקותיאלי: אני במס הכנסה מסודרת.

סעדה יקותיאלי: אין לי חובות.

סעדה יקותיאלי: מגישה דוח כל הזמן.

סעדה יקותיאלי: אני לא רוצה להלאות אתכם, אבל לא יכול להיות שאני בת 70 מרגישה שגמרתי את הקריירה שלי, שאין לי מה לעשות.

סעדה יקותיאלי: אין לי כסף.

סעדה יקותיאלי: יש לי 40 נכדים, בלי עין הרע.

סעדה יקותיאלי: 10 ילדים וכל הזמן נתתי להם את הביטחון של בית יפה, נקי, אוכל, מבשלת, בשבת מביאה להם סלטים ואוכל, וכולם מסביב לשולחן שלי.

סעדה יקותיאלי: ופתאום אני מרגישה בחודשייים האחרונים – לקחו לי את כרטיס האשראי, לקחו לי שני כרטיסים, אין עבודה, אנשים לא באים, קורונה, לא קורונה, בידוד, לא בידוד.

סעדה יקותיאלי: בשנה האחרונה זה היה ממש נורא.

סעדה יקותיאלי: לא יכולתי לסבול.

סעדה יקותיאלי: אני לא רוצה ליפול על אף ילד.

סעדה יקותיאלי: הילדים שלי הם אנשי עסקים, אבל יש להם נשים, יש להם ילדים.

סעדה יקותיאלי: אני כל הזמן הנותנת.

סעדה יקותיאלי: לא יכול להיות שאני צריכה ללכת לבנק, לבכות להם, תחזירו לי את כרטיס האשראי, אין לי לקנות אוכל.

סעדה יקותיאלי: למה זה צריך להיות במדינת ישראל?

סעדה יקותיאלי: למה?

סעדה יקותיאלי: למה הממשלה הזאת מתעלמת?

סעדה יקותיאלי: למה הממשלה הזאת לא מרחמת על האנשים שלא יכולים?

סעדה יקותיאלי: אני לא מדגם של אישה מסכנה.

סעדה יקותיאלי: אני אישה בכבוד.

סעדה יקותיאלי: זה מה שאני רוצה לומר לכם.

סעדה יקותיאלי: אבל אתם שכחתם את האנשים שלא יכולים לבקש, ושאני מביאה לעבודה אוכל לתת להם.

סעדה יקותיאלי: בבית הכרם אני ידועה כזאת כי המצב שלי היה יותר טוב.

סעדה יקותיאלי: אבל היום אני לא יכולה לעשות את זה.

סעדה יקותיאלי: אני לא יכולה להשתמש.

סעדה יקותיאלי: הייתי במס הכנסה בשבוע שעבר, הלכתי להביא דוח.

סעדה יקותיאלי: בחניה יצאתי, באתי להעביר את הכרטיס, הכרטיס לא עובד, 20 שקל, לא עבד.

סעדה יקותיאלי: לא ידעתי.

סעדה יקותיאלי: למה לא הודעתם לי?

סעדה יקותיאלי: אבל הבנקים עושים מה שהם רוצים.

סעדה יקותיאלי: לא יכול להיות ש-4,000 שקל יגרום לקחת את זה, בלי הודעה, בלי מכתב, בלי כלום.

מיכאל ביטון: סעדה, אני קודם רוצה להגיד לך תודה ששיתפת ודיברת מהלב, וזה נכנס מהלב, גם הדבר העקרוני שבו אנחנו עוסקים, לסייע באשראי לאנשים במצבים כאלה שמעמדם באשראי נפגע, והצוות שלי גם ילווה אותך באופן אישי.

מיכאל ביטון: אני לא רוצה שתפרטי פה את כל העניינים שלך, אבל נלווה אותך באופן אישי בנושא שלך וננסה לעזור.

מיכאל ביטון: יש פה עוד אנשים טובים בשולחן הזה, והם יצטרפו ויעזרו.

אורי מקלב: הדברים האלה קשורים לדיון אחר שקיימת, על זה שהיום הגבילו את הבנקים לתת 50% מהאשראי של כרטיסי האשראי.

סעדה יקותיאלי: בנק דיסקונט יוצא בהצהרה, 2,000 שקל - - -

מיכאל ביטון: עצרנו את הפגיעה במסגרות האשראי.

אורי מקלב: עד סכום מסוים.

אורי מקלב: אבל מעל סכום מסוים זה כן פגע.

אורי מקלב: ויכול להיות שאחת שיש לה 40 נכדים, לא מספיק 4,000 שקל.

מיכאל ביטון: סעדה, אנחנו נלווה אותך בכל ההיבטים ולא נפרט אותם פה.

סעדה יקותיאלי: מר ביטון, המטרה שלי לבוא זה לא רק לעצמי.

סעדה יקותיאלי: אני שייכת לעצמאים.

סעדה יקותיאלי: אני פעילה בעצמאים.

מיכאל ביטון: ברור.

מיכאל ביטון: אז הקול שלך נשמע.

סעדה יקותיאלי: ואנחנו חסרי אונים.

סעדה יקותיאלי: הבנת?

מיכאל ביטון: כן.

מיכאל ביטון: והוועדה הזאת היא בית לעצמאים.

מיכאל ביטון: אנחנו יודעים להילחם ולדאוג להם.

סעדה יקותיאלי: זה לא יכול להיות שאנחנו צריכים להתחנן לליברמן הזה שלא רואה אותנו ממטר.

סעדה יקותיאלי: אומנם הוא לא נמצא פה ושותה קפה, אבל זה עצוב מאוד.

מיכאל ביטון: לא, סעדה.

מיכאל ביטון: אנחנו לא תוקפים - - -

סעדה יקותיאלי: איפה בנט?

סעדה יקותיאלי: בנט חבר שלי.

סעדה יקותיאלי: עשיתי לו חוג בית.

מיכאל ביטון: אני לא רוצה עכשיו.

מיכאל ביטון: את אמרת דברים טובים ולעניין.

סעדה יקותיאלי: איפה איילת שקד?

סעדה יקותיאלי: איפה כולם?

מיכאל ביטון: אני לא רוצה לפוליטיקה.

מיכאל ביטון: זה גם לא הנושא של הדיון.

מיכאל ביטון: זה לא הנושא.

סעדה יקותיאלי: אוקיי, מר ביטון.

סעדה יקותיאלי: אני מעריכה אותך ואני מכירה אותך, ותודה רבה שנתת לי לדבר.

סעדה יקותיאלי: ונהיה בקשר, יום טוב.

סעדה יקותיאלי: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: אנחנו נלווה אותך גם בנושא שאת מציגה, שהוא הנושא שלנו.

מיכאל ביטון: רן מלמד, בבקשה.

רן מלמד: בוקר טוב.

רן מלמד: קודם כל, שוב תודה גדולה לך, אדוני היושב-ראש, על העמידה האיתנה על קידום הנושא שאני מודה שמבחינתי הוא מאוד מרגש בתור מי שהעלה אותו בפעם הראשונה וכתב את מסמכי היסוד שלו.

רן מלמד: אני לא הצלחתי לראות את המצגת שלכם עד הסוף כי עוד לא הצגת אותה.

רן מלמד: אבל אני רוצה לדבר בשתי דקות שיש לי על העקרונות שעמדו בבסיס של הקמת הקרן.

רן מלמד: ואני הייתי זה שאמר בדיון הקודם והצעתי שעוגן יקבל חלק מהעסק.

רן מלמד: אבל הכוונה היא לא להגדיל את עוגן בעוד כסף של הממשלה.

רן מלמד: הכוונה המוצהרת הייתה לא להקים מערכת אשראי למסכנים.

רן מלמד: סליחה, אדוני היושב-ראש, שאני אומר את זה בצורה כזאת.

רן מלמד: הכוונה הייתה להקים קרן שבסופו של דבר תייצר היסטוריית אשראי חיובית למודרי אשראי, כדי שהם יוכלו להתקבל ולהיכנס ולהיות שייכים ולהשתמש במכשירים הפיננסיים כמו כל אחד אחר.

רן מלמד: הכוונה המקורית הייתה להגיד, אם היום הבנקים, חברות כרטיסי האשראי, חברות הביטוח, חברות המימון החוץ-בנקאיות, לא רוצים לתת לכם הלוואות, אז הממשלה תיכנס בנעליים שלהם בשלב הראשון.

רן מלמד: אתם תקבלו הלוואה בתנאים מצוינים כמו הלקוחות הכי טובים של הבנקים, וזו תהיה ההתחלה של הקמת מערכת האשראי החדשה שלכם.

רן מלמד: ואם אנחנו נפספס את הדבר הזה, אז אנחנו נשאיר את אותם לקוחות כלקוחות מודרים לכל החיים שלהם, כל עוד יהיה איזשהו גוף שייתן להם כסף.

רן מלמד: אני חושב שאנחנו צריכים להיזהר מאוד מהדבר הזה.

רן מלמד: וזה גם נוגע לנושא של הליווי שאתם דיברתם עליו, גיל.

רן מלמד: אסור בשום פנים ואופן שהליווי הזה, בסופו של דבר, יהפוך להיות ליווי פטרוני של האנשים.

קריאה: מה זאת אומרת?

רן מלמד: אסור שאנשים ירגישו שבויים או תחת איזשהו מכבש של לחצים, של אנחנו עושים לכם טובה, אנחנו נותנים לכם הלוואה, אבל תמורת זה אתם צריכים לעשות ככה וככה, ואם לא תתנהגו כמו שצריך, לא תקבלו או ניקח מכם או נעשה דברים אחרים.

רן מלמד: ומהדבר הזה צריך להיזהר.

מיכאל ביטון: אבל זה קו עדין בין מה שאנחנו - - -

רן מלמד: אני מסכים.

רן מלמד: אני לא אמרתי שלא צריך חינוך פיננסי ולא ליווי פיננסי.

מיכאל ביטון: אנחנו דורשים ממי שיספק את השירות ללוות את האנשים.

מיכאל ביטון: אז זה קו עדין.

מיכאל ביטון: אתה מדבר על מעלות הצדקה של הרמב"ם, שיעשה עימו שותפות, ייתן לו הלוואה ויעשה את זה בכבוד, וברמה היפה ביותר.

מיכאל ביטון: אבל אנחנו לא רוצים שאדם ייקח אשראי, יבזבז אותו ויגיע על עברי פי פחת.

מיכאל ביטון: אלא שזו הזדמנות לצאת מהמצב שהוא נמצא בו.

רן מלמד: ולכן, אדוני, בעקרונות שדובר עליהם בהתחלה, ואני מקווה שזה יופיע במצגת שלכם, למה ההלוואה נלקחת, מה הצרכים שבשבילה אפשר לקחת ולקבל את ההלוואה.

רן מלמד: כנ"ל לגבי הנושא של קהלי היעד.

רן מלמד: אני חושב שהשיטה שמדברים עליה היום דרך לשכות האשראי, ואתה העלית את זה, אדוני, של העשירונים, תפגע בדיוק באנשים המודרים שאנחנו רוצים לאתר.

רן מלמד: יש דרכים אחרות.

רן מלמד: אני כתבתי את זה במסמך גדול שנתתי.

רן מלמד: אני אשמח לשבת איתכם עוד פעם.

רן מלמד: הדבר הבא זה הנושא של פישוט קבלת ההלוואות ומינימום של ביורוקרטיה.

רן מלמד: אם העסק הזה לא יעבוד פשוט ומהיר וקל, אז חבל לעשות אותו.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: אני צריך שכולם יהיו קצרים עכשיו.

רן מלמד: עוד שני משפטים.

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: לא שניים.

מיכאל ביטון: אחד.

מיכאל ביטון: אדוני, יש הרבה דוברים ויש לי רק 20 דקות.

רן מלמד: בנושא של הסברה והנגשה רב-תרבותית – כדי שזה יעבוד כמו שצריך, צריך להגיע לאוכלוסייה.

רן מלמד: אמר את זה חבר הכנסת מקלב בצורה מאוד נכונה, ולעשות את זה בין השאר בצורת הנגשה שפתית, הנגשה תרבותית, כדי שאנשים יוכלו לבוא ולקבל.

רן מלמד: כל הדברים נמצאים במסמך הגדול שמונח לפניכם.

מיכאל ביטון: רן, תודה.

מיכאל ביטון: הדוברים הבאים, יש לכל אחד מכם שתי דקות בלבד.

מיכאל ביטון: שרון לוין מפעמונים, בבקשה.

שרון לוין: שלום.

שרון לוין: תודה רבה לכבוד היושב-ראש.

שרון לוין: ראשית, אני רוצה לחזק את ידיך ואת הוועדה על קידום הנושא, ולתמוך בקריאה לפרסום המכרז שמותאם לאוכלוסיות היעד.

שרון לוין: הקריאות האלה מדגישות את החשיבות במתן שירותי ליווי כלכליים למעוטי יכולת לצד איתור ספקים למתן האשראי.

שרון לוין: אני גאה לציין שעמותת פעמונים פועלת זה למעלה מ-20 שנה לחיזוק החוסן החברתי-כלכלי של ישראל, בעיקר באמצעות ליווי משקי בית של משפחות ויחידים לניהול חיים כלכליים מאוזנים, אחראיים ויציבים.

שרון לוין: משכך, להלן שלוש תובנות שגיבשנו בפעמונים ושאותן אני אשמח להציג.

שרון לוין: הדבר הראשון הוא הנגשה מירבית כפי שבדיוק עכשיו נאמר.

שרון לוין: כידוע, משפחה מודרת מתמודדת עם קשיים וחסמים רבים.

שרון לוין: לטעמנו, יש צורך ביצירת מנגנון שיאפשר נגישות מקסימלית של הקרן עבור מודרי האשראי, מנגנון שלא יכלול ביורוקרטיה סבוכה וייקח בחשבון אוריינות דיגיטלית ופיננסית של המוטבים.

שרון לוין: בנוסף, יש ערך רב במענה אנושי שיסייע בהנגשת התהליך למשפחה, יעמוד לצידה, יראה את הרצונות ואת הצרכים שלה, ויסייע לה לצלוח את התהליך של בקשת ההלוואה.

שרון לוין: הדבר השני הוא שירותים נלווים למענה כולל.

שרון לוין: אנו חושבים שיש ליצור סל מענים של שירותים נלווים למתן האשראי באופן שיאפשר מענה רחב למשפחות מודרות האשראי.

שרון לוין: יש צורך בבחירת גופים בעלי ניסיון ועבודה עם משפחות מורחבות, ועם ניסיון בעבודה מתכללת עם משפחות בצירי התערבות מרובים, מעין Case Manager.

שרון לוין: וזאת בנוסף על הציר הכלכלי – בתחום המשפטי, התעסוקתי, מיצוי זכויות ועוד, וכן בבחירת גופים שיכולים לתת ליווי קצר או ארוך.

שרון לוין: גם חשוב כמובן לעודד את התחרות, וזה יאפשר לגופים שיבחרו לספק את ההלוואות למוטבים, שלא תמיד יש להם את הידע ואת המסוגלות לעשות את זה.

שרון לוין: אנחנו, בפעמונים, מאמינים שאנחנו מסוגלים לעשות את זה ונשמח לשתף פעולה.

שרון לוין: תודה.

מיכאל ביטון: תודה רבה, שרון.

מיכאל ביטון: אבי דבוש, בבקשה.

אבי דבוש: שלום וברכה.

אבי דבוש: קודם כל, אני רוצה להודות ולשבח.

אבי דבוש: הדברים לא יקרו בלי הרבה מעקב ולחץ, ואנחנו מבינים את הדברים האלה.

אבי דבוש: אז תודה לך, כבוד היושב-ראש, ולח"כים שמגיעים ולכל מי שנמצא, פגרה, לא פשוט, ובכל זאת זה קורה.

אבי דבוש: חשובה מאוד כמובן העמידה בלוח הזמנים.

אבי דבוש: זה לא היה ברור.

אבי דבוש: דובר על מכרז באפריל, אז זה בחודש הבא.

אבי דבוש: אני רק מזכיר.

אבי דבוש: ועל יוני כתחילת עבודה.

אבי דבוש: אז צריך לדאוג שזה יקרה.

אבי דבוש: אני מזכיר שכבר בוועדת הכספים הקודמת, בזמנו חבר הכנסת משה גפני היה היו"ר, הוציאה קריאה משותפת להעלות את הסכום ל-200 מיליון שקל.

אבי דבוש: אני מזכיר, אגב, שזה לא סכום שיוצא ונגמר בשנת תקציב, אלא זה ערובות ובטוחות, ואפשר לייצר מודל כלכלי, לראות לכמה שנים זה קורה, אבל זה לא סכום חד פעמי.

אבי דבוש: בזמנו - - - אז זה לא איזושהי הקצבה חדשה שאמורה להיכנס לתקציב החדש או אמורים לחכות לדבר הזה, אלא אם כן יגידו אחרת.

אבי דבוש: ברבנים לזכויות אדם 110 רבנים ורבות חתמו על קריאה לייצר את הקרן הזו.

אבי דבוש: אנחנו בשנת שמיטה ויש משמעות מאוד גדולה לעניין הזה של שמיטת חובות, ולאפשר למאות אלפי אנשים שהם מודרי אשראי להתחיל את החיים או לחזור לחיים.

אבי דבוש: אנחנו מכירים את ה"עני חשוב כמת" של היהדות, לחזור לחיים בצורה טובה ובטוחה, וזה מה שאנחנו עושים פה.

אבי דבוש: אנחנו עושים היסטוריה.

אבי דבוש: אומנם צעד קטן, אבל זה צעד ענקי בשביל כל כך הרבה משפחות.

אבי דבוש: ודבר אחרון, חשוב לנו שהקריטריונים יהיו מדויקים.

אבי דבוש: זה הוזכר קצת גם על ידי חבר הכנסת מקלב, גם על ידי חברי רן מלמד ואחרים.

אבי דבוש: הקריטריונים בעינינו צריכים להיות רלוונטיים למשקי הבית, להפריד את זה מעסקים קטנים שבוודאי זקוקים לתמיכה, אבל אם אנחנו נייצר ערבוב, אז רוב הסיכויים שכל הכסף ילך לעסקים.

אבי דבוש: אז אנחנו צריכים להיות מדויקים בקריטריונים, לדאוג לעמוד בלוחות הזמנים, ואינשאללה כבר בשנת השמיטה להשיק את הקרן החשובה הזאת.

אבי דבוש: תודה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: שחף ארליך, מנכ"ל טריא, פלטפורמת הלוואות, בבקשה.

שחף ארליך: שלום, כבוד היושב-ראש.

שחף ארליך: קודם כל, כמובן, אני מברך ומודה על התהליך.

שחף ארליך: במילה אחת, טריא היא חברת פינטק שבארץ היא מתווך מקוון באשראי.

שחף ארליך: עד היום נתנה אשראי בהיקפים של 6.5 מיליארד, ומנהלת תיק של שלושה מיליארד, כמעט כולו אשראי לאנשים פרטיים.

שחף ארליך: אני אעמוד בשתי הדקות שלי ואגיד כמה דברים שהם חשובים, לטעמי.

שחף ארליך: קודם כל, תמיד כועסים עליי כשאני אומר אבל אני לא אשנה את דעתי.

שחף ארליך: אשראי לאנשים פרטיים הוא בדיוק כמו סמים, בהינתן האדם הנכון, במינון הנכון וכמו שצריך, אנחנו גם רוצים תרופה שמביאה מזור לגוף.

שחף ארליך: בהינתן האיש הלא-נכון, במינון הלא-נכון, אנחנו מוצאים שמסופקים למסוממים.

שחף ארליך: ואני חושב שמה שחשוב מאוד באשראי הספציפי זה לתת את הליווי הנכון לאנשים על מנת שהאשראי הזה יהיה אשראי מרפא שיחזיר את המודרים לשוק ושהם יוכלו לקחת אשראי נכון.

שחף ארליך: אנחנו חושבים שאם הקרן תיבנה נכון, ואנחנו גם ניגשנו ל-RFI וגם קיבלנו פניות מהחשב הכללי ודיברנו איתם, אפשר הרבה יותר מלהכפיל את הכסף.

שחף ארליך: אפשר גם לחמש את הכסף.

שחף ארליך: כמובן שאנחנו לא ניתן כסף של הציבור, אלא ניתן כסף של פילנטרופים שיצטרפו אלינו למהלך הזה.

שחף ארליך: ברור שזה מהלך שלא נקבל ממנו הכנסות.

שחף ארליך: יהיו אפס הכנסות במהלך הזה.

שחף ארליך: ואפשר למנף בצורה מאוד משמעותית את הקרן, ואנחנו נברך כל גוף שיצטרף.

שחף ארליך: כמובן עוגן וכולם, הם כולם גופים ראויים וטובים, ונכון כמה שיותר מהר לעשות את זה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

מיכאל ביטון: אוסאמה סעדי, בבקשה.

מיכאל ביטון: אחמד טיבי, ברוך הבא.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: בוקר טוב, אדוני.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, בוקר טוב.

אוסאמה סעדי: אנחנו דיברנו על הנושא של אשראי ונתוני אשראי וכל העניין של צמצום מסגרות האשראי, ותודה לך שאתה ממשיך ומלווה את הנושא הזה וקובע ישיבות חשובות גם בפגרה של הכנסת.

אוסאמה סעדי: ובאמת הצלחת והצלחנו לדחות את כניסת צמצום מסגרות האשראי.

אוסאמה סעדי: אבל חשוב מאוד שהקרן הזאת תוקם סוף סוף, גם בסכום כזה מינימלי, אבל לפחות להתחיל ולקבוע קריטריונים.

אוסאמה סעדי: אבל אני רוצה לדבר על נושא אחר שהוא גם קשור לחוק נתוני אשראי, ואני אבקש את תמיכתך ואת סיועך בהצעת חוק שהגשתי בעקבות הישיבה שהייתה עם המפקח על הבנקים.

אוסאמה סעדי: יש הרבה אנשים שהצליחו איך שהוא לצאת מהמעגל של החובות, וסגרו את החובות.

אוסאמה סעדי: אבל לפי חוק נתוני אשראי, במשך שלוש שנים אחרי זה, הם עדיין מוגבלים וגם הבנקים מתייחסים אליהם כך.

אוסאמה סעדי: ואני פונה גם לשלמה שהצטרף להצעת החוק הזאת, לצמצם את התקופה הזאת משלוש שנים לשנה.

אוסאמה סעדי: חייב שסילק את החוב שלו, דווקא צריך לתמרץ אותו, לסייע לו להתחיל ולפתוח דף חדש, ולא להטיל עליו עוד ועוד מגבלות.

שלמה קרעי: אני מוכן לחתום.

אוסאמה סעדי: אני הגשתי אז.

אוסאמה סעדי: ובעניין קרן האשראי, המצב הוא יותר גרוע בחברה הערבית, כי מי שחייבים הולכים לשוק האפור, לשוק השחור, ואז מסתבכים עוד ועוד, ואז זה מוסיף שמן על המדורה.

אוסאמה סעדי: ואז כשלא מצליחים לפרוע אז משתמשים באמצעים לא חוקיים ובאלימות, באיומים ובירי.

אוסאמה סעדי: ולכן פה המדינה – מה זה 50 מיליון שקל?

אוסאמה סעדי: בחיאת דינק.

אוסאמה סעדי: על מה אנחנו מדברים?

אוסאמה סעדי: כמה זמן אנחנו כבר מדברים?

אוסאמה סעדי: שיתחילו כבר, שיביאו את הכסף הזה, שימצאו את החברות המתאימות, שיקבעו את הקריטריונים, ולצאת לדרך.

אוסאמה סעדי: ותודה לך.

שלמה קרעי: אדוני, משפט אחד.

מיכאל ביטון: מה משפט?

מיכאל ביטון: רק הגעת.

מיכאל ביטון: אתה בתקופת צינון עכשיו.

שלמה קרעי: ולכן משפט אחד.

שלמה קרעי: בוקר טוב, שלמה קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: אני רק רוצה לספר.

שלמה קרעי: השבוע מישהו סיפר לי, יש לו עסק פרטי, הלך לבנק כדי לבקש הלוואה.

מיכאל ביטון: אוסאמה, זה משפט אחד?

מיכאל ביטון: עכשיו סיפור אחד, עוד מעט הרצאה אחת, עוד מעט ספר אחד.

מיכאל ביטון: קדימה, קרעי.

שלמה קרעי: הוא הלך לבקש הלוואה בערבות מדינה מהבנק.

שלמה קרעי: תוך כדי התהליך הוא הלך ליועץ הפיננסי וכל זה.

שלמה קרעי: מתקשרים אליו מאותו בנק, אומרים לו, יש לנו הלוואה בקליק בשבילך.

שלמה קרעי: אתה רוצה הלוואה בקליק?

שלמה קרעי: אנחנו מוכנים, כמובן בריבית גבוהה.

שלמה קרעי: הוא אומר, לא, לא, מחכה לי הלוואה בערבות מדינה.

שלמה קרעי: בערבות מדינה שללו, הוא לא עומד בתנאים של הלוואה בערבות מדינה.

מיכאל ביטון: אתה צריך לבוא בזמן לדיונים, קרעי.

מיכאל ביטון: אני דיברתי על זה.

שלמה קרעי: אני בזמן.

שלמה קרעי: אני בחוקה, בכספים ופה, ויש לנו עוד.

שלמה קרעי: מה נעשה?

שלמה קרעי: אתם קובעים כולם במקביל.

מיכאל ביטון: אתה צריך לצפות בנו בחוקה ולקרוא שפתיים.

מיכאל ביטון: אנחנו דיברנו על זה.

מיכאל ביטון: אמרנו שהקרן שתוקם, קרן מודרי אשראי, הבנקים לא הגישו בפעם הקודמת למכרז.

מיכאל ביטון: לא כל כך אכפת להם ממודרי אשראי.

מיכאל ביטון: זה הביזיון הכללי.

מיכאל ביטון: היום יש גופים שמתעניינים והקרן הזאת קום תקום.

מיכאל ביטון: אבל אם, חס ושלום, בעסקי בנק, אז שהוא לא ישתמש באשראי שלו ובתנאים הפחות-טובים על חשבון זה שעומד אצלו כסף של מודרי אשראי שהוא לא עושה בו שימוש.

שלמה קרעי: נכון.

שלמה קרעי: כמו ערבות מדינה, אותו דבר.

מיכאל ביטון: זה נידון פה.

מיכאל ביטון: כיוונו לדעת גדולים.

שלמה קרעי: אבל בדיון הקודם הייתי פה, ודיברנו על זה שאותם קריטריונים ואותה בקרה שיש על הקרן הזו למודרי אשראי, אותה ייקחו לקרן של ההלוואות בערבות המדינה, שעדיין הבנקים משתמשים בה רק למה שהם רוצים.

מיכאל ביטון: יש לנו עוד עבודה, קרעי, בהרבה תחומים.

מיכאל ביטון: אורן בוטא, בבקשה.

אורן בוטא: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

אורן בוטא: אתמול בלילה צפיתי בדיון הקודם מה-26 בינואר.

אורן בוטא: שלמה דיבר ורן דיבר, וכל הכבוד לכם.

אורן בוטא: ואנחנו צריכים להגיע למצב שבישיבה הבאה אנחנו עושים את הסיכומים האחרונים.

אורן בוטא: קריטריונים, רבותיי.

אורן בוטא: קריטריונים זה אומר שבן אדם שיש לו נכס, יהיה בעדיפות אחרונה בקרן הזאת לעומת אדם שאין לו נכס.

אורן בוטא: ויש פה 1.7 מיליון תושבים.

אורן בוטא: זה בדיוק חמישית מאזרחי ישראל.

אורן בוטא: זה 300,000 משפחות.

אורן בוטא: אתם יכולים להבין שזה בעיקר מהמגזר הערבי והחרדי, אבל לא רק.

אורן בוטא: ואם יישאר כסף בקרן הזאת, גם עצמאים שמשק הבית שלהם במצוקה יוכלו לגשת, אבל לא בתור הכובע של העצמאים שלהם, כי יש יתרות של כמה מיליארדים עוד מהממשלה הקודמת.

אורן בוטא: אני באתי לפה לא רק בכובע של עצמאי, אלא גם בכובע של אזרח.

אורן בוטא: אבל יש המון עצמאים שפונים אליי ושאין להם יכולת להשיג היום כרטיס אשראי, ואנחנו חייבים לפתור את הבעיה הזאת כי יש להם עסק והם משלמים לעובדים, אבל כרטיס אשראי הם לא יכולים להוציא.

אורן בוטא: זו בעיה ואנחנו נפתור את זה יחד עם גיל, סגן החשב.

אורן בוטא: רן מלמד, עוגן צריכה להיות כשמה – עוגן, ואני עם אלפי האנשים בתנועת העצמאים ניתן לכם את העוגן הזה.

אורן בוטא: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

מיכאל ביטון: תיקי אדיסון מפורום העצמאים בהסתדרות, בבקשה.

תיקי אדיסון: תודה רבה, היושב-ראש, כבוד הוועדה, חבר הכנסת מיכאל ביטון, על הדיון החשוב מאוד הזה.

תיקי אדיסון: אני מביאה כאן את כל העצמאים.

תיקי אדיסון: תודה לך, סעדה יקותיאלי שהבאת דוגמה חיה לאישה עצמאית גאה במדינת ישראל, בת 70, אימא ל-10 ילדים, שהגיעה בעקבות המגפה למצב שהיא אפילו לא יכולה לשלם חניה של 20 שקלים.

תיקי אדיסון: והדיון הזה מתקיים ומתקיים, אבל מה עם העצמאים?

תיקי אדיסון: גם לעצמאים יש משקי בית.

תיקי אדיסון: העצמאים נופלים פעמיים, הם נופלים גם בעסק שלהם וגם בבית שלהם.

מיכאל ביטון: כן, אבל אני רוצה להגיד לכם משהו, לכולכם, וזו פעם אחרונה שזה קורה כי אני אוהב אתכם.

מיכאל ביטון: אתם לא תעשו לנו דיון על נושא אחר.

מיכאל ביטון: עכשיו זה מודרי אשראי שהם אנשים פרטיים.

מיכאל ביטון: אנחנו הקצינו עשרות פגישות לעצמאים.

מיכאל ביטון: אז לא כל דיון לקחת את המיקרופון ולדבר על דבר שהוא לא קשור.

מיכאל ביטון: עכשיו אנחנו עוסקים באנשים פרטיים שאין להם אשראי.

מיכאל ביטון: על עצמאים עשיתי עשרות דיונים ויהיו עוד דיונים, ואתם בבית בוועדה הזאת.

מיכאל ביטון: אבל לא לקחת לי את הפוקוס מנושא אחד לנושא שלכם.

מיכאל ביטון: נתתי לה לדבר, אז מספיק, ולא להסיט את הדיון.

מיכאל ביטון: אז תגידי את הדברים לסיום, אבל אנחנו עכשיו עוסקים באדם פרטי שחרב עליו עולמו, והוא לא עסק.

מיכאל ביטון: הוא שכיר בשכר מינימום ואין לו מעמד באשראי בבנק, וצריך לעזור לו לקבל אשראי.

מיכאל ביטון: זה הנושא עכשיו.

מיכאל ביטון: והלוואות לעסקים קטנים ובינוניים יש לא מנוצלים.

מיכאל ביטון: ואם אתם רוצים לעשות דיון על זה, נעשה גם על זה.

מיכאל ביטון: אבל לא לערבב לי את הדיונים.

תיקי אדיסון: אין בעיה.

תיקי אדיסון: זה מה שרציתי לבקש, לקיים דיון בנושא הזה של עסקים עצמאיים שהם מודרי אשראי, שהם בעלי משפחות.

מיכאל ביטון: נעשה את זה.

מיכאל ביטון: אנחנו נעשה דיון על אשראי לעסקים קטנים ובינוניים, על הניצול התקציבי.

מיכאל ביטון: גיל, אתה עוסק בתחומים האלה?

גיל כהן: כן.

מיכאל ביטון: אז אתה תכין לנו נתונים גם על הניצול הכספי לאורך שנים, על מה הם מקורות המימון, מה מתכננת הממשלה כלפי העתיד בתחום הזה, ונעשה דיון סדור בדבר הזה.

תיקי אדיסון: הייתי רוצה להוסיף עוד משהו אחד, אם אפשר.

מיכאל ביטון: בבקשה, תיקי.

תיקי אדיסון: הייתי רוצה להוציא לגיל סגן החשכ"ל גם לקיים קבוצת מיקוד עם בעלי עסקים מודרי אשראי כמו שהוא הציע בנוגע למשקי בית.

תיקי אדיסון: אני חושבת שזה חשוב מאוד כדי שהוא יקבל פרספקטיבה מבעלי עסקים עצמם שהם מודרי אשראי כדי לשמוע אותם גם.

מיכאל ביטון: נעשה את זה.

תיקי אדיסון: תודה.

מיכאל ביטון: הצעה טובה ונעשה אותה.

מיכאל ביטון: נורית ויסברג נקאש ממשרד הרווחה, בזום, בבקשה.

נורית ויסברג נקאש: בוקר טוב ותודה.

נורית ויסברג נקאש: אני שומעת את הדיון ואחד הדברים החשובים בעיניי הוא לקיחת האחריות של המדינה על הקרן וכניסה למרחב של אחריות מדינה.

נורית ויסברג נקאש: אנחנו עובדים די צמוד עם החברים במשרד האוצר.

נורית ויסברג נקאש: אני אומרת חברים, כי אני ממש מרגישה שיש להם עניין גדול לקדם את האינטרסים של הפרטיים מודרי האשראי עם רשות האכיפה והגבייה והסיוע המשפטי כדי לבנות את התוכנית המיטבית לשימוש בכספים.

נורית ויסברג נקאש: אנחנו רואים חשיבות רבה בהפרדה בין הקרן לבין הגורמים שמלווים את המשפחות.

נורית ויסברג נקאש: לא כל אחד צריך ליווי.

נורית ויסברג נקאש: יש ליווי שאנחנו כמדינה מצליחים לספק אותו בצורה טובה.

נורית ויסברג נקאש: חשוב לנו מאוד התכלול של המהלך הזה, שמישהו אחד באיזשהו גוף או גורם חיצוני יוכל לסנכרן בין התהליכים, ואני בהחלט מתרגשת ומצפה.

נורית ויסברג נקאש: אנחנו מעבירים הערות כל הזמן למשרד האוצר על הרעיונות שלהם ועל המחשבות שלהם, ומנסים לטייב את זה מההיכרות הקרובה מאוד שלנו עם הרבה מאוד משקי בית שמגיעים אלינו במצב מורכב.

נורית ויסברג נקאש: אז אני רוצה להגיד תודה על הדיון.

מיכאל ביטון: תודה, נורית.

מיכאל ביטון: את שותפה אמיתית של ועדת הכלכלה בטיפול באוכלוסיות מוחלשות בכלל התחומים, גם בדיור הציבורי ודברים אחרים.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש ויישר כוח גדול על הדיונים החשובים מאוד.

שלמה קרעי: אתה אחד שהגיע מהפריפריה, צמחת מלמטה, ואתה מבין היטב את כאבם של העשוקים ושל אלה שצריכים את העזרה שלנו.

שלמה קרעי: אבל אדוני, פה בחדר ליד בוועדת הכספים מתקיים דיון על התוכנית הכלכלית, נקודות הזיכוי ומענקי העבודה.

שלמה קרעי: אנחנו מדברים כאן על קרן למודרי אשראי בסכום של 50 מיליון שקל.

שלמה קרעי: אז בוא תשמע מה קורה בחדר השני.

שלמה קרעי: העלות של התוכנית הזו של נקודות זיכוי, הטבות מס למשפחות, לפי האוצר, העשירון התשיעי והעשירון העשירי מקבלים ממנה יותר מ-60%.

שלמה קרעי: זאת אומרת, ההטבות שניתנות בנקודות זיכוי הן בערך שני מיליארד שקל בשנה הזו, לפי ההערכות שלהם, ולמעלה מ-700 מיליון שקלים הולכים לעשירון התשיעי ולעשירון העשירי.

שלמה קרעי: כאשר העשירון הרביעי מקבל 1% מהתוכנית, 20 מיליון, וזה הולך וגדל, 1%, 3%, 5%, ושלושת העשירונים, שמיני, תשיעי ועשירי מקבלים כמעט 80% מהתוכנית.

שלמה קרעי: תבין על מה מדובר.

שלמה קרעי: 60% מהתוכנית הזאת של העשירון התשיעי והעשירי זה בעצם 1.2 מיליארד שקל.

שלמה קרעי: אנחנו מדברים כאן על 50 מיליון שקל למסכנים האלה, למודרי אשראי, ושם מחלקם 1.2 מיליארד שקל לעשירון התשיעי והעשירי, שלא רק שהם לא מודרי אשראי, הם גם כנראה לא צריכים כל כך אשראי.

מיכאל ביטון: אז אני רוצה להגיד לך משהו, קרעי.

מיכאל ביטון: עסקתי בנושא הזה.

מיכאל ביטון: אתה מצביע על פער אמיתי.

מיכאל ביטון: אתמול סיכמתי עם שר האוצר שזה לא יהיה 250 מיליון שקל מענקי עבודה למקבלי שכר נמוך, אלא 500 מיליון.

מיכאל ביטון: זו תהיה פעימה ראשונה, ולקראת סוף שנה אנחנו נבחן פעימה נוספת.

מיכאל ביטון: זה לא כל מה שרציתי בדבר הזה, אבל זה מהלך טוב שמכפיל את המענקים למקבלי שכר נמוך.

מיכאל ביטון: ולא רק זה, אנחנו גם נבנה את הדרך הביורוקרטית - - -

שלמה קרעי: מיכאל, אבל זה מילים יפות.

מיכאל ביטון: רגע, רגע.

מיכאל ביטון: לא מילים יפות.

מיכאל ביטון: זה תוצאה.

מיכאל ביטון: אנחנו הכפלנו את התקציב הזה ואנחנו נשלם אותו ביולי.

מיכאל ביטון: נשלם את המענקים ולא נגרום להם לחכות לסוף שנה, כי האחרים יקבלו את הטבות המס במקום.

שלמה קרעי: כן, שמעתי את הפרטים עכשיו בוועדת הכספים.

שלמה קרעי: אני יודע על מה מדובר, על כמה כסף מדובר.

שלמה קרעי: אחרי ההכפלה מענקי העבודה שתקבל משפחה ששני ההורים בה עובדים ויקבלו בממוצע 1,600 שקל בשנה, יקבלו בעצם בחודש 260 שקל כל המשפחה, לעומת 900 שקל שתקבל משפחה עם אותם שני ילדים מהעשירון העליון.

מיכאל ביטון: לשנה?

שלמה קרעי: לא, לחודש.

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: תלוי מה ההכנסה.

מיכאל ביטון: צריך להיות עם ילדים.

שלמה קרעי: אמרתי, אותה משפחה עם שני ילדים בעשירון העליון תקבל 10,700 שקל בשנה, לעומת אלה שיקבלו מענקי עבודה – שני ההורים יקבלו מענקי עבודה, עם אותם שני ילדים, הם יקבלו 3,200 שקל בשנה.

שלמה קרעי: פי שלושה יקבל העשירון העליון לעומת מי שיקבל מענקי עבודה.

מיכאל ביטון: חישבת את זה לפי 250 מיליון או 500 מיליון?

מיכאל ביטון: כי אמרתי לך, הכפלנו את הכסף.

שלמה קרעי: לפי 500 מיליון.

שלמה קרעי: הכפלת מ-1,600 ל-3,200.

מיכאל ביטון: אבל אנחנו נעשה עוד פעימה.

שלמה קרעי: אמרתי להם שם, אתם מגדילים את קצבאות הילדים בעצם רק לעשירונים העליונים.

שלמה קרעי: לעשירון השביע, השמיני, התשיעי והעשירי, מגדילים להם את קצבאות הילדים.

שלמה קרעי: ורוב הכסף הזה, כמעט שני מיליארד שקל, הולך לאלה שאולי לא צריכים, בעיקר העשירון התשיעי והעשירי.

שלמה קרעי: ואנחנו פה מדברים על קרן של 50 מיליון שקל?

שלמה קרעי: מה זה, לעג לרש?

שלמה קרעי: באמת.

מיכאל ביטון: אתה צודק גם במשפט האחרון.

מיכאל ביטון: אני פניתי כבר במכתב הסיכום הקודם של הוועדה, גיל, ואמרנו, תיערכו אולי בשנה הבאה לשים עוד 50 מיליון, עוד 100 מיליון, לא להשאיר את זה.

מיכאל ביטון: גם ככה שש שנים לא הוצאתם שקל תזרימית, ובפועל המדינה אל נתנה את הכסף הזה.

מיכאל ביטון: אז אם היא כבר עושה את הקרן ופותחת, היא יכולה להכפיל אותה.

מיכאל ביטון: ואם היא לא יכולה בתקציב הזה, כי 50 מיליון זה מה שיש, אז בתקציב 23'-24' לשים יותר, מנות נוספות.

מיכאל ביטון: ההערה שלך, קרעי, היא אמיתית והיא נכונה.

שלמה קרעי: צריך להפוך את היוצרות.

שלמה קרעי: לא להכפיל באופן יחסי את המענק לחלשים, לתת לחלשים 10,700 שקל בשנה, ולעשירון העליון 3,200 שהכפלתם להם.

מיכאל ביטון: אני רציתי שיהיה אותו שיעור כסף מוקדש לחלשים ביותר בתוכנית.

מיכאל ביטון: לא קיבלתי את כל תאוותי בידי, אבל הכפלתי את המענקים.

מיכאל ביטון: וסיכמתי עם שר האוצר שתיבחן פעימה נוספת בסוף שנה של מענקי עבודה.

מיכאל ביטון: בדבר הזה שנינו מסכימים גם ברמה הערכית.

מיכאל ביטון: אותם אנשים שהלכו לעבוד ומקבלים שכר נמוך, לעודד אותם להתמיד בעבודה ולקבל קצת יותר תמריץ.

מיכאל ביטון: ראינו גם את הפגיעה של יקבלו את ההטבה תוך חודש-חודשיים, ואלה יחכו לסוף שנה.

שלמה קרעי: מה פתאום יחכו לסוף שנה?

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: דרשנו שזה ייעשה כבר ביולי ותינתן הפעימה של מענקי עבודה, ולא יחכו לסוף שנה.

שלמה קרעי: כשהעשירון העליון מקבל אותה חודש בחודשו.

מיכאל ביטון: נכון.

מיכאל ביטון: אז אני אומר, אני לא רוצה שאלה יקבלו מידית ואלה יחכו לסוף שנה.

מיכאל ביטון: אבל הנה, הצלחת להסיט אותי מהדיון הזה.

מיכאל ביטון: ואתה בסדר.

מיכאל ביטון: אתה בסדר.

שלמה קרעי: זה לא להסיט.

שלמה קרעי: זה על אותם אנשים.

מיכאל ביטון: אתה צודק.

שלמה קרעי: אותם אנשים הם מוקד הדיון הזה.

מיכאל ביטון: אתה צודק.

מיכאל ביטון: אני רוצה לסכם את הדיון כי אנחנו מעכבים פה נושאים חשובים ודחופים אחרים.

מיכאל ביטון: רציתי לשאול אותך, גיל, העמסנו עליך עוד שתי קבוצות מיקוד עכשיו.

מיכאל ביטון: מה הם לוחות הזמנים, מבחינתכם?

מיכאל ביטון: או להסכמים או למכרז או מה התחנות הבאות?

מיכאל ביטון: מה לוח הגאנט שלכם להניע את הדבר הזה?

מיכאל ביטון: מתי נוכל לבשר בשורה למדינת ישראל?

גיל כהן: כרגע אנחנו מרכזים את הכול, ובמהלך חודש אפריל אנחנו נוכל לצאת עם אותה פנייה, אותו מכרז.

מיכאל ביטון: ואז זה יוצא ל-30 יום?

גיל כהן: משהו כזה.

גיל כהן: אני לא זוכר.

מיכאל ביטון: עד יוני אפשר להגיע לקרנות או קרן פועלת וזמינה?

גיל כהן: הכוונה היא שביוני תהיה לנו קרן פועלת.

מיכאל ביטון: והמכרז גם דורש מהאיש להיערך ולתת זמני ביצוע?

גיל כהן: בוודאי.

מיכאל ביטון: אני מצטער, היום אני לא יכול לתת לך.

מיכאל ביטון: אני מאחר.

מיכאל ביטון: אבל הארגון שלך דיבר פה.

מיכאל ביטון: אני רוצה לסכם את הדיון.

מיכאל ביטון: אנחנו מבקשים במכרז ובשותפויות או בקולות קוראים, כי מיזם משותף לא חייב מכרז, אבל אפשר קול קורא שקוף לכולם, להגיש הצעות למיזמים משותפים.

מיכאל ביטון: ראינו פה עוד גוף לפחות שטוען שהוא יכול להביא כסף מהבית, כסף פילנתרופים.

מיכאל ביטון: אז אנחנו מבקשים שבכל המכרזים הללו מרכיב הליווי, כוללנות הטיפול ומכובדות הטיפול, המענה האנושי, כל מה שדובר פה, לא בניסוח השלילי של פטרונות וכוחנות, אלא מאור פנים, קשב – מצד אחד, לדאוג שאדם יצא מהמשבר הכלכלי שלו, אבל לא להחזיק אותו בן ערובה למצבו.

מיכאל ביטון: מינוף והרחבת המשאבים, אבל באופן הגון ושמגיע ליעדו.

מיכאל ביטון: הרחבת המשאבים – גם הגדלה תקציבית של האוצר בתקציבים 23'-24', להפוך את זה לכלי.

מיכאל ביטון: לקחתי, למשל, את ה-50 מיליון הקיימים, ניתן 30,000 שקל אשראי למישהו, אז בערך 1,500 איש יוכלו לקבל את זה.

מיכאל ביטון: זה מעט.

מיכאל ביטון: ואם ניתן 10,000, אז 5,000 איש יקבלו.

מיכאל ביטון: זה לא הרבה לקוחות לטיפול.

מיכאל ביטון: אם נמנף, אז זה יגדל.

מיכאל ביטון: אבל אנחנו צריכים יותר כסף, כי אם הכלי הזה יהיה אפקטיבי וטוב, אנחנו רוצים שהוא יגיע ליותר אנשים, לעודד את הנושא של מיזמים משותפים, את השותפויות עם המגזר השלישי, לעשות את קבוצות המיקוד, לעמוד בלוחות הזמנים.

מיכאל ביטון: עם חידוש מושב הכנסת יתקיים דיון מעקב.

מיכאל ביטון: אני מקווה שזה יהיה דיון שהמכרז בחוץ.

מיכאל ביטון: ברמה האישית אני רוצה להיות מעודכן על ידך איפה דברים עומדים ומועד יציאת המכרז אחרי כל הבדיקות וכל כיווני החשיבה.

מיכאל ביטון: תשאירו לכם גמישות, או להתקשרות אחת או לארבע התקשרויות, או סוגי התקשרויות, כדי לבחון את הדברים.

מיכאל ביטון: ואני באמת מעריך את העבודה של צוות החשב הכללי.

מיכאל ביטון: לא כל יום אנחנו מחמיאים לאוצר על עבודתו, ופה יש באמת עבודה יסודית וטובה.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: אני נועל את הדיון.