ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 190, 2022-02-22 10:30

מיכאל ביטון: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: אתם יודעים, הפוליטיקה סוערת ויש המון עניינים ומתחים.

מיכאל ביטון: זה דווקא יום שבו נפטר אחד מן הצדיקים בדורות החסידים, רבי אלימלך וייסבלום מליז'נסק.

מיכאל ביטון: "נעם אלימלך" – זה השם של ספרו, שהוא פירוש של התורה ושל פסוקי התנ"ך.

מיכאל ביטון: הוא כתב תפילה שאדם יתפלל לפני תפילת שחרית, כהקדמה לתפילה.

מיכאל ביטון: מה הייתם מצפים?

מיכאל ביטון: שהוא ידבר על הקדוש ברוך הוא, כי אדם הולך להתפלל בפני הקדוש ברוך הוא.

מיכאל ביטון: התפילה שלו היא: "אדרבה, תן בליבנו שנראה כל אחד מעלת חברינו ולא חסרונם, ושנדבר כל אחד את חברו בדרך הישר והרצוי לפניך, ואל יעלה שום שנאה מאחד על חברו חלילה ותחזק התקשרותנו באהבה אליך, כאשר גלוי וידוע לפניך שיהא הכול נחת רוח אליך.

מיכאל ביטון: " לפני שמתפללים לקדוש ברוך הוא משתדלים להיות בני אדם ולכבד, גם בימים כאלה, לדון לגופו של עניין ולא לגופו של אדם.

מיכאל ביטון: אנחנו דנים בהצעת חוק איסור פרסומת והגבלת השיווק של מוצרי טבק ועישון (תיקון – ביטול החרגת העיתונות המודפסת), התשפ"א-2021.

מיכאל ביטון: הצעת החוק הקודמת של חבר הכנסת מוסי רז ירדה מן השולחן לבקשתו ואילו פה יש לנו שתי הצעות חוק שחברו להן יחדיו.

מיכאל ביטון: אני גאה בחברי הכנסת שעשו שיעורי בית ושמעו את הגופים ואת בעלי העניין וגם באים אלינו עם הצעת פשרה.

מיכאל ביטון: זה בעיניי תהליך יפה מאוד ומכובד.

מיכאל ביטון: לפני שנציג את הפשרה ולפני שנקרא את הצעת הפשרה, וניתן לכם להוסיף, רק לא להאריך, הבטחנו לארבעה דוברים מן הדיון הכללי בפעם הקודמת להגיד את עמדתם.

מיכאל ביטון: לכל אחד מכם יש שתי דקות בלבד.

מיכאל ביטון: שבי גטניו מן העמותה לדמוקרטיה מתקדמת, בבקשה.

שבי גטניו: אם יורשה לי, לפני כן אנחנו רוצים לשמוע על הפשרה.

מיכאל ביטון: אז תחכה.

מיכאל ביטון: רחל גור מלובי 99.

רחל גור: גם אני אשמח לשמוע על הפשרה.

מיכאל ביטון: ד"ר יעל בר-זאב, יושבת-ראש החברה הרפואית למניעה ולגמילה מעישון.

מיכאל ביטון: שתי דקות בלבד, לא להציג מצגת.

מיכאל ביטון: אני רואה שיש פה בקשה להציג מצגת, אבל לא, להגיד את הדברים בשתי דקות.

יעל בר-זאב: תודה רבה, אני גם אשמח לדבר אחרי שאשמע על הפשרה.

מיכאל ביטון: מצוין.

מיכאל ביטון: ינון אנגל, מנהל עיתון ידיעות אחרונות.

מיכאל ביטון: נראה לי שאתה חלק מן הפשרה אז בואו ניתן לחברי הכנסת להציג אותה.

מיכאל ביטון: תציגו מה היה התהליך, בקצרה, ומה המתווה שאתם מציעים.

מיכאל ביטון: אני מבקש מן היועצים המשפטיים שלנו - - -

עופר כסיף: אדוני, אני גם ארצה אחר כך להוסיף משהו לבסיס הצעת החוק.

מיכאל ביטון: בוודאי, אתה תוסיף.

מוסי רז: אני אציג, אם יורשה לי.

מוסי רז: ראשית, אני רוצה להגיד ממש בקיצור, אנחנו נלחמים ברוצחת הכי גדולה בהיסטוריה, בסיגריה, ולכן אנחנו צריכים לעשות מאמצים כבירים כדי לטפל בנושא הזה, גם בהצעת החוק הזאת וגם בהצעות חוק נוספות שעוד יבואו.

מוסי רז: אני כבר מכין את חברות הסיגריות, שמודעות להצעות חוק שהנחנו על השולחן.

מוסי רז: אני גם רוצה להזכיר שוב שנפגשנו, אני לפחות נפגשתי גם עם נציגי חברות הסיגריות וגם עם נציגי העיתונים, יותר מפעם אחת עם נציגי העיתונים.

מוסי רז: את הצעת החוק הזאת הגשתי לראשונה לפני 21 שנים.

מוסי רז: חידשנו אותה ביוזמת העמותה לדמוקרטיה מתקדמת לפני מספר שנים.

מוסי רז: היא באה קודם כול לממש היום את החתימה של ישראל על האמנה הבין-לאומית של האו"ם למלחמה בעישון, להפסקת הפרסום לסיגריות.

מוסי רז: אמרתי כאן גם בישיבה הקודמת שאנחנו חרדים לחופש העיתונות ולעצמאות של העיתונות וגם למעמדם של עובדי העיתונות ואנחנו לא רוצים להוביל חקיקה כלאחר-יד שתגרום לריסוקם של אלה.

מוסי רז: לכן באנו בדברים, גם חבר הכנסת עופר כסיף וגם אני, עם שני נציגים בולטים של העיתונות בישראל, לא עם כולם, עם מנהל ידיעות אחרונות ועם המוציא לאור של עיתון הארץ, והגענו להסכמה על לוחות הזמנים של הצעת החוק, כאשר ברור שבסופו של התהליך, ב-1 באפריל 2029, מבלי קשר לשאלה מתי תושלם החקיקה של החוק הזה, שאני מקווה שתושלם כבר בשבועות הקרובים, ייאסר פרסום כליל, גם בעיתונות הכתובה, וזה אומר שייאסר פרסום כליל לסיגריות ולמוצרי טבק, כי כל שאר סוגי הפרסום אסורים גם היום.

מוסי רז: בדרך במהלך השנים, מרגע קבלת החוק ועד 1 באפריל 2025 יהיה פרסום כפול של מודעות נגד עישון.

מוסי רז: החל מ-1 באפריל 2025 תהיה הפחתה הדרגתית של 25% בכל שנה לעומת שנת הבסיס, השנה האחרונה שאנחנו מדברים עליה, עד לרמה של אפס פרסום ב-1 באפריל 2029.

מוסי רז: הדברים מנוסחים ונשלחו גם לך בכתב.

מוסי רז: אני מתנצל על התקלה, אעביר לעו"ד עצמון ממש בדקות הקרובות את הנוסח המוצע.

מוסי רז: זה רק דיוקים של הנוסח.

מוסי רז: אני חושב שכדאי שנלך לכיוון כזה, של הסכמה, לפחות עם החלק המוביל של העיתונות.

מוסי רז: בטוח שתהיה ביקורת משני הצדדים, גם שנפסיק את הפרסום מהר יותר.

מוסי רז: אולי אם לא הייתי שותף לזה גם אני הייתי חלק מן הביקורת הזו.

מוסי רז: מצד שני, תהיה ביקורת על כך שהעיתונים נפגעים ואולי חלילה העובדים נפגעים, ואנחנו לא רוצים בזה, ואולי צריך לאט יותר.

מוסי רז: אני חושב שמעצם זה שהגענו לסיכום, כדאי שהוועדה תקבל אותו.

מיכאל ביטון: בתורה כתוב: "פשרה עושה קניין".

מוסי רז: אני גם חושב כך.

מיכאל ביטון: וגם תמיד האופציה להיעדר פשרה היא שאתה מביא תוצאות פחות טובות.

מוסי רז: אני מסכים אתך, אדוני היושב-ראש.

מיכאל ביטון: בעשרות השנים האחרונות אלה שלא התפשרו לא מנעו פרסומים בעיתונות.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, אתה כל כך צודק.

מוסי רז: הבאתי את הצעת החוק הזאת לפני 21 שנים ולא התפשרתי, ולא השגתי דבר.

מוסי רז: לעומת זה, עכשיו אני יכול להשיג תוך שבע שנים.

לימור מגן תלם: לגבי כפל פרסום, אתה מתכוון לזה שאם יש מודעה שמפרסמת עישון יהיו שתי מודעות נגד עישון?

מוסי רז: כן.

מיכאל ביטון: אנחנו נקרא את הנוסח, אבל מכיוון שהבטחנו שתהיה התייחסות, קודם כול נשמע את עופר כסיף וחברי הכנסת הנוספים ואז אחרים.

מיכאל ביטון: בבקשה.

עופר כסיף: קודם כול, תודה על שיתוף הפעולה עם חבר הכנסת רז ועם המו"לים שכבר דיברנו איתם.

עופר כסיף: אנחנו גם מתעתדים להיפגש עם מו"לים נוספים.

עופר כסיף: לא אחזור על מה שאמר חברי.

עופר כסיף: רק אומר דבר קצר לגבי זה, ואשלח גם לאיתי עצמון בכתב כי אני רוצה להכניס לבסיס הצעת החוק עוד משהו, שמיד אסביר.

מיכאל ביטון: הכול קורה עכשיו.

מיכאל ביטון: אנחנו מסיימים את הדברים עכשיו.

עופר כסיף: בסדר, אני אשלח לו עכשיו בוואטצאפ.

איתי עצמון: רק אגיד שחבל שעכשיו אני מקבל את ההצעות הללו כי לא היה לי זמן לבדוק אותן משפטית, לראות איך הן משתלבות בחוק, אז הייעוץ שלי בעניין הזה יהיה קצת מוגבל.

עופר כסיף: אני רוצה להגיד שני דברים.

עופר כסיף: דבר ראשון, ההצעה המקורית הייתה להפסיק את הפרסומים מידית, וזאת העמדה העקרונית שלי ואני מניח שגם של חבר הכנסת רז.

עופר כסיף: אבל בנסיבות הקיימות ראינו לנכון להגיע להסכמות ופשרות כדי שהדבר הזה יתקדם ולא ייתקע.

עופר כסיף: לכן זאת הסיבה הבסיסית לנכונות שלנו לעשות את הדבר בצורה הדרגתית.

עופר כסיף: בנסיבות הקיימות אני חושב שלא היו יותר מדי אפשרויות אחרות.

עופר כסיף: זה דבר אחד שרציתי להבהיר.

עופר כסיף: דבר שני, אני רוצה להוסיף עוד סעיף לבסיס הצעת החוק, ואסביר את מטרתו.

עופר כסיף: המטרה היא שלא ייווצר מצב שכאשר מ-2025 והלאה יהיה צמצום בפרסומים על עישון, שישתמשו בזה כאמתלה לקיצוצים מסיביים בכוח העבודה.

עופר כסיף: צריך למנוע את זה.

עופר כסיף: כדי למנוע את זה, אני מציע מראש נוסח, שהוא כמובן נוסח טנטטיבי.

עופר כסיף: הנוסח שאני מציע הוא כדלהלן: "עם תום תקופת המעבר, ב-31 במרץ 2025, בתחילת הפחתת שטח הפרסומת הכולל למוצרי עישון, ולמען לא ייפגעו העובדים, שינויים משמעותיים במצבת כוח האדם ייעשו במסגרת העיקרון של מעבר צודק.

עופר כסיף: "

איתי עצמון: החוק לא עוסק בדיני עבודה.

איתי עצמון: החוק עוסק באיסור פרסומת והגבלת שיווק.

מיכאל ביטון: אולי זאת הערה לפרוטוקול בהסכמה העקרונית שלך מולם אבל זה לא מעוגן בחוק.

עופר כסיף: הבנתי.

עופר כסיף: בסדר, אני מקבל.

עופר כסיף: אבל חשוב לי שזה נאמר.

מיכאל ביטון: זה יהיה בפרוטוקול.

מיכאל ביטון: זה מספיק משמעותי.

מיכאל ביטון: מישהו נתן את מילתו לקיים את מה שהוא התחייב בפניכם.

מיכאל ביטון: חברת הכנסת ענבר בזק, בוקר טוב.

ענבר בזק: למען האמת אני מופתעת וקצת מצטערת לשמוע על הפשרות הללו כי בעיניי היה צריך ללכת על ביטול פרסום לגמרי.

ענבר בזק: במקרה לגמרי בזמן האחרון אני גוזרת כל מיני פרסומות לסיגריות אלקטרוניות.

ענבר בזק: כבר ערכתי על זה דיון בוועדה לסמים ואלכוהול על אתגרי העצירים.

ענבר בזק: במקרה לגמרי אתמול בלילה גזרתי את המודעה הזאת מן העיתון.

ענבר בזק: אחד הדברים שבולט מאוד במודעות של החברות האלה הוא שהן מזלזלות בצורה בוטה מאוד בחוקי הפרסום.

ענבר בזק: הן הולכות לפי החוקים אבל על התפר הדק.

ענבר בזק: למשל יש קביעה שצריכה להיות אזהרה במודעה, אז היא מופיעה בפונט דקיק מינימלי על רקע צבעוני ולא קריא בעליל.

ענבר בזק: אם כבר התפשרתם והסכמתם להמשיך בפרסום אני מבקשת להכניס גם תנאים ברורים מאוד: באיזה פונט, באיזה גודל, באיזה רקע יופיעו האזהרות, כי הם יעשו הכול כדי להתחמק מזה.

ענבר בזק: יש פה שימוש באמצעים גרפיים נלוזים כדי כאילו לעמוד בחוק אבל בפועל בידיעה ברורה שהדברים האלה בלתי קריאים.

ענבר בזק: אני מקווה מאוד שהגבלת הפרסום בעיתונות תתרחב ותיאכף גם ברשתות חברתיות באינטרנט.

ענבר בזק: זה תופעה שאני נתקלת בה יותר ויותר, פרסום מוסווה באמצעים של שיווק ממומן בלי שיש את ההגדרה הברורה, ממש מסתווה כמחקרים מדעיים.

ענבר בזק: שוב ושוב מחדירים את המסר כאילו סיגריות אלקטרוניות הן מוצר שהוא תחליף בריא, ממש מנסים לייצר נרטיב שזה תחליף בריא לעישון.

ענבר בזק: כולנו יודעים שאין הדבר כך.

ענבר בזק: עשינו בוועדת הכספים דיון ארוך מאוד על נושא המיסוי וראינו שהחברות פה מנסות שוב ושוב להציג את זה כמוצר בריאות אפילו, כמוצר שעוזר להיגמל.

ענבר בזק: אנחנו חייבים לעצור את זה.

ענבר בזק: הפרסום מתמקד בהשוואה בין מוצרי עישון ואידוי אלקטרוניים לבין סיגריות.

ענבר בזק: אנחנו חייבים לוודא שהפרסום הזה, לפחות אם אנחנו לא מפסיקים אותו לגמרי, שיהיה ברור מאוד - - -

מוסי רז: אנחנו מפסיקים לגמרי.

מוסי רז: יש לוח זמנים.

ענבר בזק: אבל עכשיו אמרתם שאתם מתפשרים.

ענבר בזק: מצוין, אבל גם עד אז עדיין צריך להיות ברור מאוד.

ענבר בזק: אעביר ביניכם את זה כדי שתראו עד כמה חברות הסיגריות, וסליחה שאני אומרת את זה, "משתינות מן המקפצה" וממש מזלזלות באינטליגנציה של הציבור.

לימור מגן תלם: אני חושבת שהפשרה מאוזנת ונכונה בהדרגתיות שלה.

לימור מגן תלם: זה שיש לנו יעד, מתי הפרסומים מופסקים לחלוטין, זה תוצאה מצוינת.

לימור מגן תלם: כל תקופת הביניים, שהיא הדרגתית ומביאה לידי ביטוי את כפל הפרסומים נגד על כל פרסום בעד, וכל המדרגות שמוסי רז הציע במתווה הפשרה, אני לגמרי מברכת על זה ואני בעד.

עופר כסיף: בהמשך לדברים שאמרה חברתי, אני רוצה ממש בקצרה להסביר עוד משהו לגבי החשיבות של הפשרה הזאת והאיזון שהוזכר.

עופר כסיף: כולנו יודעים שהעיתונות המודפסת נמצאת במשבר, בכל העולם דרך אגב, ואנחנו יודעים שיש לזה גם השלכות.

עופר כסיף: שוב אני חוזר לעניין של עובדים ופיטורים וכן הלאה.

עופר כסיף: אנחנו יודעים.

עופר כסיף: אם היינו עושים את זה – ורצינו לעשות את זה – במהירות זה היה בסופו של דבר מפר את האיזון הראוי בין מטרת החוק הראויה לבין הרצון שלנו שלא לפגוע בעובדים ולא לפגוע בתקשורת או בעיתונות המודפסת.

עופר כסיף: אני חושב שהפשרה הזאת – לכן אני אישית קיבלתי אותה – מאוזנת, במובן הזה שמצד אחד תהיה הפסקה של הפרסומות, או נכון יותר ביטול של ההחרגה, ומצד שני זה לא ייעשה בקצב שיפגע בעיתונות המודפסת או בעובדים.

עופר כסיף: אני חושב שהאיזון ראוי ולכן הפשרה הזאת מקובלת עליי.

מיכאל ביטון: תודה חבר הכנסת כסיף.

מיכאל ביטון: אני מניח שעכשיו יש לכם מה להגיד.

מיכאל ביטון: שבי גטניו, העמותה לדמוקרטיה מתקדמת, בבקשה.

שבי גטניו: אני מצטער להשבית את השמחה.

שבי גטניו: יש פשרות שאסור לעשות.

שבי גטניו: אם אני צריך להביא ציטטה מן המקורות אז אביא את "שוחד יעוור עיני חכמים ויסלף דברי צדיקים" ולא את מה שהביאו כאן היום.

שבי גטניו: אין אח ורע בעולם המערבי לכוח שהמו"לים בישראל מחזיקים בידם.

שבי גטניו: בבית הזה מרבים לדבר על שלטון בג"ץ ומקדמים חקיקה להגבלת יכולת התערבות בג"ץ, אבל כשהוגשו כתבי אישום נגד ראש ממשלה ומו"ל בישראל חברים בבית הזה החלו לקדם חקיקה ראויה לאיסור הטלת הרכבת ממשלה על ראש ממשלה, אבל כשהוגש כתב אישום נגד מו"ל – אין אף חבר או חברה בבית הזה שהעזו להגיש הצעת חוק נגד אחזקות של מו"ל כאשר מוגש נגדו כתב אישום או כאשר הוא מורשע.

שבי גטניו: זו המחשה לעוצמה האדירה שיש למו"לים במדינה הזאת.

שבי גטניו: זה למעשה הסבטקסט בקידום של הצעת החוק הזאת ובמה שאנחנו דנים בו היום.

שבי גטניו: דרך אגב, זרקתי את הכפפה.

שבי גטניו: אתם עכשיו כן יכולים להגיש הצעת חוק כזאת.

מיכאל ביטון: אמרת אחזקות של מו"ל, אבל אחזקה זה קניין אישי.

מיכאל ביטון: אולי התכוונת לתפקיד של מו"ל.

מיכאל ביטון: אי אפשר לקחת כסף ממישהו.

מיכאל ביטון: הרכוש שלו הוא שלו.

שבי גטניו: תפקיד של מו"ל.

שבי גטניו: אתה יכול לעשות מה שאתה רוצה.

שבי גטניו: בחוק הריכוזיות ניתן לקחת גם אחזקות.

מיכאל ביטון: אולי מכרת אחזקות.

שבי גטניו: ישראל היא מדינה יחידה שקיים בה הביטוי "הון-שלטון-עיתון" ואין נושא אחר בציבוריות הישראלית שניתן להבחין באופן הכי בוטה, הכי מכוער בתחלואי המשולש הזה יותר מאשר בסוגיית המאבק בחברות הטבק.

שבי גטניו: הפשרה מבחינתי מבישה.

שבי גטניו: עליה התבשרנו: תשאיר את ישראל עד שנת 2029 ברשימת המדינות המופקרות והמפקירות שבהן לא קיים חוק איסור פרסום.

שבי גטניו: הנתונים כרגע הם: 152 מדינות עם חוק איסור פרסום, 43 מדינות בלבד בלי חוק כזה, ואתם לא רוצים שאקרא את שמות המדינות הללו.

שבי גטניו: ישראל משתייכת אליהן ותשתייך עד 2029.

שבי גטניו: מאז הישיבה האחרונה של הוועדה הצטרפה שווייץ לרשימה הטובה.

שבי גטניו: הדם והפיח של ריאות קורבנות הטבק מרוח מאז סוף שנות השמונים מבחינתי על ידי מו"לים כגון ארנון מוזס.

שבי גטניו: מבחינתי הוא מרוח על ידיו – וזה באמת העיקר של מה שאני רוצה לומר.

מיכאל ביטון: יש לך חומר רב.

מיכאל ביטון: יש לך חצי דקה לסיים.

שבי גטניו: אני מבקש, עליתי למקום הזה במשך עשור על חשבוני.

שבי גטניו: אפשר להקצות לי עוד דקה.

מיכאל ביטון: יש לך חצי דקה לסיים את דבריך, אדוני.

מיכאל ביטון: אתה לא עושה את סקירת השוחד בישראל עכשיו בוועדה.

שבי גטניו: אלא בעיקר בשל השבי מרצון, שלו ושל עיתוניו, בתעשייה.

שבי גטניו: העיקר של הפגיעה בפשרה הזאת הוא באין, לא ביש, לא בפרסומת אלא במה שאין ולא יהיה בשבע השנים הנוספות הללו, והכוונה לקמפיין.

שבי גטניו: כפי שראינו, כשמוזס וכלכליסט רוצים לעשות קמפיין, בחודש מגיעים לוועדת חקירה אולי.

שבי גטניו: אין קמפיין ולא יהיה קמפיין בשבע השנים הבאות, וזה המרכז.

שבי גטניו: זה למה חברות הטבק רוצות את הפרסום.

שבי גטניו: לא בשביל האחד אולי שיעבור לעשן בגלל הפרסום.

שבי גטניו: זה בגלל השבי של עיתוניו בכך שלא יהיה גם בשבע השנים הבאות קמפיין כזה.

שבי גטניו: לא היה במשך 30 שנים, לא היה במשך 40 שנים ולא יהיה גם בשבע השנים הבאות.

שבי גטניו: זה הלב של העניין.

שבי גטניו: אני מביע מחאה על כך שלא ניתן לי להשלים את דבריי אחרי עשור שאני מגיע לכאן על חשבוני.

שבי גטניו: באמת עוד שתי דקות, אני מבקש.

מיכאל ביטון: לא, סליחה, אתה לא מנהל פה את הדיון, יש לך הגבלת זמן כמו לכל אחד.

מיכאל ביטון: אמרת את דבריך.

מיכאל ביטון: אמרת דברי ביקורת נוקבים.

מיכאל ביטון: זהו, אתה לא יכול.

שבי גטניו: אתה סותם לי את הפה.

מיכאל ביטון: אני לא סותם לך את הפה.

מיכאל ביטון: אתה דיברת פה ראשון.

שבי גטניו: אני מבקש עוד שתי דקות.

מיכאל ביטון: אתה רוצה לצאת החוצה?

מיכאל ביטון: אני מבקש ממך.

מיכאל ביטון: רחל גור מלובי 99, בבקשה.

רחל גור: תודה רבה כבוד היושב-ראש.

רחל גור: אני מודה, גם אני התאכזבתי.

רחל גור: קיוויתי שתהיה כאן סגירת הפרצה ההיסטורית שהייתה מאז ההצעה של חברי הכנסת לשעבר יהודה גליק ואיתן כבל, אבל עדיין יש פה התקדמות.

רחל גור: עדיפה התקדמות על פני כלום.

רחל גור: אבל בסופו של דבר היישום פה הוא ארוך-טווח ולכן יש אחריות לכבוד היושב-ראש ולכל חברי הכנסת לוודא שבאמת הוא יוצא אל הפועל.

מיכאל ביטון: נעגן את זה בחקיקה.

רחל גור: אנחנו לא יודעים איפה נהיה בעוד שבע שנים.

מיכאל ביטון: זאת חקיקה סופית, היא לא נפתחת.

מיכאל ביטון: נקבע בה מועד שממנו לא יהיו פרסומים של סיגריות בעיתונות, וזה יקרה תוך שנים ספורות.

מיכאל ביטון: זאת חקיקה סופית ואנחנו נראה בתוכה שאין סדקים ואין פרצות.

רחל גור: אני סומכת על המילה שלך.

מיכאל ביטון: אשתדל.

מיכאל ביטון: לך עדיין יש דקה אם את רוצה להגיד עוד משהו.

רחל גור: סיימתי.

רחל גור: תודה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

מיכאל ביטון: ד"ר יעל בר-זאב, יושבת-ראש החברה הרפואית למניעה ולגמילה מעישון, בבקשה.

יעל בר-זאב: תודה רבה.

יעל בר-זאב: אני מצטרפת לחברת הכנסת ענבר בזק באכזבה שלי מהצעת הפשרה הזאת, שרק הבוקר התוודענו אליה.

יעל בר-זאב: בעיניי אתם אומרים שמצילים את העיתונות על חשבון כל האנשים שהולכים למות מן ההחלטה הזאת.

יעל בר-זאב: פרסום של מוצרי טבק הוכח שיש לו השפעה רחבה מאוד גם על התחלת עישון אצל בני נוער, גם על מניעת הפסקת עישון אצל מעשנים וגם על חזרה לעישון אצל אנשים שעישנו בעבר.

יעל בר-זאב: אם רוצים לתמוך בעיתונות צריך לעשות את זה בצורה שלא באה על חשבון הבריאות של הציבור והבריאות של כל האנשים שבמשך שבע השנים האלה יתחילו לעשן או לא יפסיקו לעשן בגלל הצעת הפשרה הזאת.

יעל בר-זאב: דחיית הצעות כאלה, לגרום להן להתפרס על פני יותר שנים – זה טקטיקה ידועה של חברות הטבק.

יעל בר-זאב: רואים את זה בדברים אחרים, במדינות אחרות, זה דבר ידוע שהן עושות.

יעל בר-זאב: כשהם מבינים שאין להם ברירה וההצעה הולכת לעבור אז הדבר הבא שהם עושים זה לנסות למצוא דרך לדחות אותה כמה שיותר, כדי שבזמן הזה אפשר יהיה להוריד עד כמה שיותר את ההשפעה שלה.

יעל בר-זאב: יש לנו מחקר גדול מאוד באוניברסיטה העברית, שממומן על ידי ה-NIH, שעוקב אחרי טקטיקות השיווק של פיליפ מוריס בישראל.

יעל בר-זאב: אנחנו רואים שהם מוצאים דרך לעקוף את כל החקיקה שלנו בכל דרך אפשרית.

יעל בר-זאב: כפי שחברת הכנסת בזק אמרה, הם עושים הכול כדי להישאר בתחום האפור, אבל פוגעים בבריאות הציבור.

יעל בר-זאב: לסיום דבריי אני רוצה להגיד שאם כבר הולכים על הצעת הפשרה הזאת אז יש המון דברים שצריך להיכנס אליהם, לדוגמה: איסור QR code, איסור קופונים, שהפרסום יהיה רק של חפיסות אחידות.

יעל בר-זאב: יש המון דברים שהם כבר היום עושים, שהוכחו שמשתמשים בפרסום בעיתונות כדי למשוך אנשים.

יעל בר-זאב: אנחנו רואים שהם עושים את זה.

יעל בר-זאב: הם התחילו לעשות את זה רק אחרי איסור הפרסום.

יעל בר-זאב: הם מגיעים כך לאנשים.

יעל בר-זאב: אם כבר מקבלים את הצעת הפשרה, זה לא יפגע בעיתונות אבל אפשר לדייק יותר כדי לנסות להגביל עוד יותר את מה שחברות הטבק עושות.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: יש לך משהו ספציפי?

מיכאל ביטון: אנחנו יכולים בזמן הדיון להעלות כבר את מסמך הפשרה לאתר, שזה יהיה נגיש לאנשים בחוץ?

יעל בר-זאב: יש לי את הנוסח.

מיכאל ביטון: אם יש לך תיקון או הערה, שלא משנה באופן מהותי את הפשרה אבל משפרת או שמה נקודות זהירות, אנחנו נשמע גם את ההערה הזאת.

מיכאל ביטון: ד"ר אפרת אפללו, מנהלת המחלקה לחינוך וקידום הבריאות במשרד הבריאות, בבקשה.

אפרת אפללו: תודה רבה יושב-ראש הוועדה.

אפרת אפללו: בהמשך למה שאמרת עכשיו, אשמח אם תינתן לנו הזדמנות לעבוד קצת על נוסח הפשרה, בהמשך למה שחברת הכנסת בזק אמרה, לראות שהפרסומות שעדיין יתאפשר קיומן במשך שבע שנים יהיו פחות אטרקטיביות לבני נוער, פחות מטעות את הציבור, כפי שנאמר פה שסיגריות אלקטרוניות הן תחליפים.

אפרת אפללו: חוק איסור פרסומת הוא חוק מדוקדק מאוד ומדויק ויש בו הרבה מאוד דברים נקודתיים.

אפרת אפללו: אני חושבת שאנחנו צריכים לעבוד על הצעת הפשרה עם גורמי המקצוע – גם אני ראיתי אותה רק עכשיו.

אפרת אפללו: יכול להיות שאם היינו מקבלים אותה לפני כמה ימים היינו חושבים מה אפשר לעשות עם זה, כי יש דברים שהיינו שמחים לדייק.

מיכאל ביטון: תיכף נחשוב איך להתנהל.

מיכאל ביטון: הבנתי את מה שאת אומרת, תודה.

מיכאל ביטון: קודם כול, התקנון מחייב אותנו להצביע על מיזוג של שתי הצעות החוק של חבר הכנסת מוסי רז ושל חברי הכנסת עופר כסיף, איימן עודה, סמי אבו שחאדה ועאידה תומא סלימאן.

מיכאל ביטון: מי בעד מיזוג שתי הצעות החוק?

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: מי נמנע?

מיכאל ביטון: בעד – 5

מיכאל ביטון: נמנעים – אין

מיכאל ביטון: המיזוג אושר פה אחד.

מיכאל ביטון: עכשיו אאפשר התייחסות לינון אנגל, מנהל עיתון ידיעות אחרונות, בבקשה.

ינון אנגל: אדבר בקצרה.

ינון אנגל: קודם כול אני רוצה לומר באופן כללי כדי שתבינו מה קורה אצלנו.

ינון אנגל: לפני עשר שנים העיתונות בארץ הייתה מייבאת בערך 200,000 טון נייר עיתון בשנה.

ינון אנגל: השנה הייבוא יהיה בערך 30,000 טון.

ינון אנגל: זה סדר גודל ולא מספרים מדויקים.

ינון אנגל: זה מראה את עומק השבר שקיים בעיתונות הכתובה, כאשר כל המודעות ברחו לגוגל ולפייסבוק, שנכון לעכשיו השלטונות לא עושים דבר כדי לעצור את זה.

ינון אנגל: דבר שני, אני רוצה לענות לכל המתנגדים.

ינון אנגל: 75% משטח הפרסום יהיה לרשות משרד הבריאות.

ינון אנגל: משרד הבריאות יכול לפרסם שם את המודעות הכי מוצלחות ביצירתיות הכי גדולה.

ינון אנגל: על כל עמוד אנחנו נותנים עוד עמוד נוסף חינם למשרד הבריאות.

ינון אנגל: כאשר לוקחים בחשבון את האזהרה שיש בגוף המודעה של חברות הטבק תעשו את החישוב, תראו ש-75% הוא לרשות משרד הבריאות ורק 25% לחברות הטבק.

ינון אנגל: לאור מה שאמרו על תוכן המודעות, לפי מיטב ידיעתי, ואני לא בטוח שאני בקיא במאה אחוז, יש חוק שקובע במפורש מה מותר לפרסם ומה אסור לפרסם.

ינון אנגל: אם למישהו יש התנגדות, המקום להעלות אותה היא בחוק שמדבר על התוכן.

ינון אנגל: אני יודע שבזמנו הורידו כוכבי קולנוע, סלבריטאים, מודעות בצבע, כל מיני כללים, אבל לא בחוק הזה.

ינון אנגל: ברגע שהמודעות של משרד הבריאות יוצפו בעיתונות הכתובה, אתם תתפלאו לראות, אני לא רוצה להגיד שאולי אפילו יבקשו להאריך את תוקף הפשרה.

ינון אנגל: 75% יהיה של משרד הבריאות.

ינון אנגל: כפי שאמר חבר הכנסת לשעבר יהודה גליק, קיבלתם אופציה ששווה לכם מיליוני שקלים.

ינון אנגל: תנצלו את זה בצורה חכמה על ידי יצירתיות.

שבי גטניו: ואתם קיבלתם אופציה לקדם קמפיין.

שבי גטניו: מתי במשך 40 שנים ידיעות אחרונות ולו פעם אחת קידם קמפיין נגד חברות טבק?

שבי גטניו: אתם בשבי מרצון של חברות הטבק כבר 40 שנים.

שבי גטניו: תתביישו לכם.

שבי גטניו: תתבייש לך, אתה ומוזס ושוקן.

מיכאל ביטון: הסדרנית, אני מבקש שתוציאי אותו החוצה.

מיכאל ביטון: (שבי גטניו יוצא מחדר הוועדה.

מיכאל ביטון: )

ינון אנגל: נקודה אחרונה, בעקבות הדיבורים שאנחנו עוזרים לחברות הטבק ביקשתי מן הארכיון של ידיעות אחרונות למצוא כתבות ואירועים נגד פרסומי טבק.

ינון אנגל: הציפו אותי בעשרות מקרים, כתבות, תמונות, הערות.

ינון אנגל: מי שרוצה, אני יכול להעביר לו אחר כך, עשרות ואולי אפילו מאות.

ינון אנגל: אני עצרתי את המבול שהציפו אותי על כתבות נגד עישון טבק, על דיבורים נגד עישון טבק.

ינון אנגל: בכל המו"לות של הקבוצה שלנו זה מופיע עשרות פעמים.

ינון אנגל: הדברים האלה לא קשורים למודעות שמתפרסמות.

ינון אנגל: אני חוזר עוד פעם, משרד הבריאות מקבל 75% מן השטח ללא תשלום.

ינון אנגל: רק 25% הוא של חברות הטבק.

ינון אנגל: לגבי התוכן, יש חוק.

ינון אנגל: אם מישהו רוצה לשנות, שישנה בחוק, לא במקום הזה.

ינון אנגל: עד כאן.

ינון אנגל: תודה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך, ינון אנגל.

מיכאל ביטון: אנחנו נעשה הפסקה של 40 דקות.

מיכאל ביטון: היועץ המשפטי שלי, משרד הבריאות וחברי הכנסת שניסחו, תעברו על הנוסח, תראו אם ניתן לעצב אותו להקראה היום, ואז בתום ההפסקה נקרא את הנוסח.

מיכאל ביטון: אם תגיעו למסקנה בעוד 40 דקות שהנוסח הזה דורש טיפול אחר אז נעביר את ההקראה ואת ההצבעה למועד אחר.

מיכאל ביטון: די לכם בחצי שעה?

מיכאל ביטון: תעבדו על הנוסח במשך חצי שעה.

מיכאל ביטון: קחו אינפוט על הנוסח מכל מי שרוצה להשתתף בדיון הזה.

מיכאל ביטון: תעברו מילה-מילה.

מיכאל ביטון: לא שינוי דרמטי אלא מה שחברי הכנסת ביססו והסכימו עליו.

מיכאל ביטון: אבל הערה פה או זהירות שם, זה בהחלט לגיטימי, גם לגברת שהייתה בזום וביקשה להשפיע.

מיכאל ביטון: בעוד חצי שעה נחדש את הדיון ונשמע נוסח מוסכם להקראה.

איתי עצמון: זה יהיה נוסח ראשוני כמובן.

מיכאל ביטון: כן, נוסח שעבר התייחסות משפטית.

מיכאל ביטון: הפסדנו זמן יקר אבל תעשו את זה עכשיו.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: אנחנו יוצאים להפסקה של חצי שעה.

מיכאל ביטון: אני מחדש את הדיון.

מיכאל ביטון: איתי עצמון יקרא את הנוסח.

מיכאל ביטון: אני רוצה להגיד לכם משהו.

מיכאל ביטון: אי אפשר להאשים את חבר הכנסת עופר כסיף ואת חבר הכנסת מוסי רז שהם באים בשם בעלי ההון, אי אפשר להאשים אותם בדבר הזה.

עופר כסיף: חלילה לנו.

מוסי רז: אפשר להאשים אבל זה לא יהיה נכון.

מיכאל ביטון: חזקה עליהם שהם הפכו בסוגיה ואני מניח שהם הלכו לפשרה כי החוק הזה לא מגיע למימוש ולסיום כבר עשרות שנים.

מיכאל ביטון: וגם כשנסיים פה את הדיון בהצעת החוק בקריאה הראשונה עוד צריך להגיע גם לקריאה השנייה והשלישית.

מיכאל ביטון: כל מה שנעכב ולא נקדם ולא נייצר סופיות דיון אנחנו מסכנים את האפשרות, שפה קיימת ונראית לעין, שבתוך שנים ספורות יופסק באופן מוחלט הפרסום למוצרי טבק בעיתונות.

מיכאל ביטון: אני לא חושב שהם עשו את זה בגלל שהם מייצגים את בעלי ההון.

מיכאל ביטון: הם עשו את זה מתוך מידתיות ואיזונים בין שמירה על בריאות הציבור לבין האפשרות של המערכת הכלכלית של עיתונים, שנמצאים בסכנה בלי קשר לחוק הזה.

עופר כסיף: והאינטרס של העובדים חשוב מאוד.

מיכאל ביטון: כן, אמרתי, לא לפגוע בעובדים.

מיכאל ביטון: אבל כל העיתונים נמצאים בסכנה קיומית בעידן הזה.

מיכאל ביטון: כאשר אתה עושה פשרה אתה רואה שניים או שלושה ערכים ואתה צריך לאזן בין כל המאוויים שלך, והפשרה קשה.

מיכאל ביטון: היא חשובה אבל היא קשה והיא כואבת כי כולם רוצים את כל תאוותם בידם ועכשיו.

מיכאל ביטון: אבל בואו נודה על האמת, שמוסי רז מתעסק בזה יותר מ-20 שנים ולא הביא את זה לידי סיום, ומזל שהוא התעסק בזה עכשיו ומזל שעופר כסיף התעסק בזה עכשיו.

מיכאל ביטון: כל מי שתוקף אותם – הם יכלו גם לא להיות מציעי החוק הזה ואז מי היה מציע את החוק הזה אם לא עופר כסיף ומוסי רז?

מיכאל ביטון: אותה ביקורת שאומרת שחוששים מבעלי עיתונים ומו"לים – הנה שני ח"כים שלא חששו והביאו הצעת חוק שעומדת מול עיתונות ומו"לים.

מיכאל ביטון: אז גם כשתוקפים אותם צריכים להיות מידתיים ולהבין שהפשרה הייתה קשה.

מיכאל ביטון: פרופ' חגי לוין, יושב-ראש איגוד רופאי בריאות הציבור, בבקשה.

חגי לוין: שלום.

חגי לוין: קודם כול, אני מעריך מאוד גם אותך, יושב-ראש הוועדה, ואת החברים שלוקחים את תפוח האדמה הלוהט הזה ומנסים להגיע לאיזשהו פתרון.

חגי לוין: אני חייב להגיד שכדאי באותה הזדמנות, יש צעדים שלא פוגעים בעיתונים, כמו ביטול הדיוור הישיר, שגורם נזק אדיר לבריאות הציבור.

חגי לוין: אפשר בקלות רבה עכשיו לבטל את הסעיף המיותר הזה, שלא מקובל בעולם, ולעשות את זה ביחד עם התיקון שעושים כאן בהצעת החוק.

חגי לוין: אני מדבר על סעיף 3(ב)(5).

חגי לוין: פשוט לבטל אותו.

איתי עצמון: זה קשור בעניין אבל לא קשור לפרסומת בעיתונות המודפסת: "נמסרת למי שמבקש".

מוסי רז: השאלה אם אפשר להכניס את זה כאן או שזה נושא חדש.

מיכאל ביטון: אפשר להכניס את זה כאן?

איתי עצמון: אפשר.

איתי עצמון: אין עניין של נושא חדש בהכנה לקריאה הראשונה.

איתי עצמון: אני רק רוצה להסב את תשומת לב הוועדה לכך שמדובר על סוג אחר של פרסומת, לא על פרסומת בעיתונות מודפסת אלא על פרסומת שנמסרת למי שמלאו לו 21 שנים שביקש זאת מראש ובכתב וכל עוד לא הודיע אחרת.

מיכאל ביטון: חגי, אז אדם ביקש את הפרסומת.

חגי לוין: בפועל אדם ביקש בכתב אך הוא נגמל מעישון, אנחנו מכירים מקרים ספציפיים כאלה, ואז פתאום הוא מקבל פרסומת וחוזר לעשן.

חגי לוין: בעבר הוא ביקש, עכשיו הוא כבר לא מבקש.

חגי לוין: אנחנו גם רואים שמעבירים את זה למי שלא ביקשו.

מיכאל ביטון: אדם יודע שהעישון מזיק לבריאות, הוא יודע שהרבה דברים מזיקים לבריאות, הוא יודע שלא לעשות ספורט מזיק לבריאות, יודע שלאכול שומן מזיק לבריאות, והוא עושה את מה שהוא עושה, והוא ביקש את זה בכתב.

מיכאל ביטון: אז מה נעשה?

חגי לוין: ברגע שמותר לפרסם והדיוור הישיר מאפשר את הפרסום, ועכשיו אם הפרצה בעיתונות תיסתם אז ישתמשו יותר במנגנון הזה – אנחנו רואים מקרים ספציפיים שאדם מבקש, אבל הילד שלו בן ה-14 נחשף לאותו חומר של דיוור ישיר.

מיכאל ביטון: לכן מה הצעתך?

חגי לוין: חייבים לחסום את הפרצה הזאת.

חגי לוין: דווקא כשאתם מטפלים בנושא העיתונות צריך לחסום את הפרצה הבעייתית מאוד הזאת של דיוור ישיר, וזה בידיכם.

איתי עצמון: בכל הכבוד, אני חושב שלא נכון להכניס עכשיו תיקונים נוספים שאינם נוגעים לפרסומות בעיתונות מודפסת.

איתי עצמון: אני מניח שגם פרופ' חגי לוין זוכר, בזמנו החריג הזה הוכנס לבקשת החברות בזמן הליך החקיקה של תיקון מס' 7.

חגי לוין: בדקה התשעים ממש.

איתי עצמון: רגע, אני מדבר.

איתי עצמון: לכן אני חושב שבשלב הזה לא נכון להכניס את התיקון הזה, כאשר הנוסח הזה לא פורסם, אנשים לא מודעים בכלל לשינוי הזה.

איתי עצמון: הצעת החוק עוסקת בפרסומות בעיתונות המודפסת.

איתי עצמון: גם הנוסח שעכשיו אני קורא – בדרך כלל אנחנו לא נוהגים כך, אנחנו מפרסמים נוסחים מגובשים מראש.

מיכאל ביטון: אם חבר כנסת ירים את הכפפה ויביא תיקון לחוק הזה או השלמות - - -

מוסי רז: אני מציע שחמשת חברי הכנסת שנמצאים כאן יביאו תיקון לחוק, בדיוק מה שמציע פרופ' לוין.

מוסי רז: הוא צודק לגמרי, אבל כנראה זה לא מסתדר לנו עם התקנון.

מיכאל ביטון: אז קיבלת חצי תשובה.

מיכאל ביטון: מוסי רז יחתים אותנו על הצעת חוק שסותמת את הפרצה הזאת באיזו דרך שתחשבו עליה.

חגי לוין: תודה רבה.

חגי לוין: ההערה השנייה היא שכרגע כתוב "בצמידות", אבל בפועל זה לא בצמידות כי אפשר שבעה ימים אחרי, ואז זה הופך את מודעת הנגד לחסרת משמעות לחלוטין.

חגי לוין: אנחנו מבקשים לבטל את כל הדבר הזה, בכל מה שכתוב אחרי "ואולם".

חגי לוין: אם יש מודעת נגד היא צריכה להופיע בצמידות, כפי שכתוב בחוק, ולא ביום אחר.

איתי עצמון: את זה אני מציע לבחון בהכנה לקריאה השנייה והשלישית.

מיכאל ביטון: נכון, אבל איך ההצעה תגיע לשם אם יש היגיון בדבר?

איתי עצמון: אפשר יהיה לפרסם נוסח.

עופר כסיף: פרופ' לוין, תוכל לחזור על הדבר האחרון שאמרת?

חגי לוין: בסעיף כתוב: "ואולם ניתן לפרסם מודעה כאמור לא בצמוד לפרסומת", עד שבעה ימים לאחר מכן.

חגי לוין: הדבר הזה הופך את מודעת הנגד לאות מתה.

חגי לוין: בפועל ראינו מיישום החוק שצריך לבטל את הסעיף הזה, סעיף 3(ב), מהמילה "ואולם", פשוט לבטל את הסיפה.

חגי לוין: אם יש מודעת נגד היא צריכה להיות באותו עמוד.

עופר כסיף: נכון, אני מסכים לזה.

עופר כסיף: זה חלק אינטגרלי.

מוסי רז: זה לגמרי רלוונטי לכאן.

איתי עצמון: זה תיקון שאכן נוגע לנושא.

איתי עצמון: אבל כפי שאמרתי, גם אין עניין של טענת נושא חדש בשלב הזה.

איתי עצמון: אפשר, אבל צריך לשמוע הערות מן הגורמים הרלוונטיים.

מיכאל ביטון: אנחנו נשמע.

חגי לוין: סליחה, הדבר האחרון, בכל זאת חשוב לי להגיד שאנחנו מעריכים מאוד את היוזמה שלכם.

חגי לוין: אנחנו עדיין חושבים שהסעיף האחרון, סעיף קטן (ג), שמוריד בכל שנה 25%, אנחנו לא רואים את ההיגיון בו.

חגי לוין: אנחנו כן מציעים, אפילו אם נותנים תקופת מעבר של שלוש שנים, שאנחנו לא תומכים בה, לוותר על סעיף קטן (ד) שהופך את זה לשבע שנים על חשבון בריאות הציבור.

חגי לוין: חבל.

חגי לוין: אתם יכולים להצביע על (ג) בלי (ד) וזה פשרה סבירה יותר.

מיכאל ביטון: מה המשמעות של הדברים?

מוסי רז: המשמעות היא לסגת מן ההבנות שלנו ושבתוך שלוש שנים נפסיק את הפרסום.

מוסי רז: אני לא חושב שטעיתי, אבל גם אם טעיתי, אני מחויב להסכמה שהגעתי אליה.

מיכאל ביטון: אתה מחויב.

מיכאל ביטון: אנחנו יכולים לעשות שיפורים אבל גם צריך להיות הגונים בדבר הזה, שאם יש פשרה עיקריה מתקיימים.

מיכאל ביטון: תודה לך, פרופ' חגי לוין.

מיכאל ביטון: שי סומך ממשרד המשפטים, בבקשה.

שי סומך: ועדת השרים לענייני חקיקה תמכה בהצעת החוק אבל בהחלט נאמר גם שהמשך קידום הליכי החקיקה יהיה בתיאום עם משרד הבריאות ומשרד המשפטים.

שי סומך: בהקשר זה אני רוצה לומר, קודם כול אנחנו מבינים ש"תפסת מרובה – לא תפסת", והמציעים הגיעו כאן לסיכום שאפשר לקדם אותו ויש בזה יתרון כמובן, למרות חוסר הנחת מן ההסדר, אבל אנחנו מבינים שזה מה שיקדם את הצעת החוק וזה בסדר.

שי סומך: אבל אנחנו רוצים במסגרת הזאת לעשות תיקונים בליקויים שהתגלו בתחום הפרסום בשנים האחרונות.

שי סומך: נכין את התיקונים הללו לקראת הקריאה השנייה והשלישית בתיאום עם המציעים.

מיכאל ביטון: אני מציע שתציין אותם במהותם עכשיו כדי שתהיה לך סמכות לתקן את הנוסח לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

מיכאל ביטון: תגיד מה הדברים.

איתי עצמון: אני מציע שאולי נציין את זה בדברי ההסבר, את אותן נקודות שוועדת הכלכלה תבחן לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

שי סומך: אני חושב שאנחנו לא יכולים כרגע לעשות רשימה מלאה של הליקויים.

איתי עצמון: לפחות תפרט את חלקם כדי שנדע.

מיכאל ביטון: תגיד את חלקם.

מיכאל ביטון: תישמר לכם הזכות להביא דברים, אבל תגידו את עיקרי הדברים.

אפרת אפללו: עיקרי הדברים הם מניעת הטעיה של הציבור.

אפרת אפללו: אנחנו רואים הרבה מאוד פרסומות שגורמות להטעיה של הציבור במסירת מידע לא נכון על כך שמוצרי טבק ועישון מסוימים עדיפים או חליפיים למוצרים אחרים.

אפרת אפללו: אנחנו צריכים להתמקד בזה.

אפרת אפללו: מעבר לזה, כל הוויזואליזציה של הפרסומות, שהן מאוד אטרקטיביות, שמפרסמות את המוצרים בנראות המושכת בעיקר בני נוער.

אפרת אפללו: אנחנו רוצים להחיל שהפרסומות יהיו על המוצרים האחידים, בחפיסות האחידות, בצבעים כפי שמופיע בחוק.

איתי עצמון: את מתכוונת לפרסומות בעיתונות?

אפרת אפללו: כן.

אפרת אפללו: לאסור QR code, לאסור הפניה לכל מיני מקורות מידע אחרים, לאסור קופונים, להגדיל את נוסח האזהרה.

אפרת אפללו: כלומר ממש לצמצם את האפשרות של החברות הללו.

עופר כסיף: מבורך, בהחלט.

מיכאל ביטון: ינון אנגל, מנהל עיתון ידיעות אחרונות, בבקשה.

ינון אנגל: אני רוצה להעיר לגבי ההערה שיש לצרף את המודעות.

ינון אנגל: זה לא ריאלי מבחינה טכנית ואסביר מדוע.

ינון אנגל: החוק מחייב אותנו לפי זיכרוני לכך שמודעות של משרד הבריאות יהיו באותו סקטור של העיתון.

ינון אנגל: אני לא יכול למשל שחברת הטבק תשים מודעה בעמודי החדשות ולדחוף את המודעה של משרד הבריאות למקום אחורי, אני חייב לחזור לאותו חלק של העיתון שבו פורסמה המודעה של חברת הטבק.

ינון אנגל: לא ניתן טכנית לשים שלוש מודעות ביחד.

ינון אנגל: קחו בחשבון שאנחנו נותנים שתי מודעות חינם בשני עמודים, זה שלושה עמודים ביחד.

ינון אנגל: לא ניתן באותו יום.

ינון אנגל: לכן הוועדה הסכימה שזה יהיה תוך שבעה ימים, וכתוב שזה יפורסם באותו חלק של העיתון.

ינון אנגל: אי אפשר לדחוף את זה לאיזה מקום שהציבור לא רואה אותו.

ינון אנגל: עד כאן, תודה.

ענבר בזק: עדיף מודעה אחת באותו עיתון מאשר שתיים אחרי שבוע.

ינון אנגל: באותו חלק של העיתון.

מוסי רז: החוק מדבר על מודעה אחת, אבל זה יכול להיות אחרי שבוע.

מוסי רז: זה החוק הקיים.

ענבר בזק: אני רואה תמיד שיש מודעה, ועמוד לאחר מכן יש עוד מודעה.

איתי עצמון: אבל זה לא חובה.

איתי עצמון: כתוב שניתן לפרסם מודעה של משרד הבריאות שלא באותו עמוד של הפרסומת "בהתקיים כל אלה: (1) המודעה תפורסם באותו חלק או מוסף ובאותו מספר עמוד שבו פורסמה הפרסומת ולא יאוחר משבעה ימים מהמועד שבו פורסמה; (2) פורסמה הפרסומת ביום שישי או בערב חג – תפורסם המודעה באחד הימים האמורים.

איתי עצמון: " אלה הסייגים לגבי הצמידות של שתי הפרסומות.

ענבר בזק: אפשר שלפחות אחת תהיה בצמידות?

ענבר בזק: אם זו אמורה להיות מודעה כפולה אז לפחות שאחת תהיה בצמידות.

ינון אנגל: זה לא ריאלי.

ינון אנגל: אנחנו שמים את זה באותו חלק של העיתון.

ינון אנגל: יש ידיעה שמכניסים בשעה 23:30.

ענבר בזק: שיפרסמו באותו יום.

מיכאל ביטון: תודה, ינון.

מיכאל ביטון: גם זה ייבחן בצוותים המקצועיים כאחד מתיקוני הנוסח שיגיעו לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

מיכאל ביטון: נא לקרוא את הנוסח שהגעתם אליו עכשיו.

איתי עצמון: זה נוסח ראשוני שגובש עכשיו ויהיו עוד שינויים ניסוחיים לשוניים.

איתי עצמון: אם אני מבין נכון את הצעת הפשרה, אנחנו מדברים על שלוש תקופות.

איתי עצמון: ראשית, מיום תחילת התיקון הזה ועד 31 במרץ 2025.

איתי עצמון: בתקופה הזאת יחול תיקון בסעיף 3(ב), שעניינו סייגים לאיסור הפרסומת.

איתי עצמון: אקרא את הנוסח של הסעיף עם התיקון: לגבי פרסומת למוצר עישון בעיתון מודפס – אני מתייחס לסעיף 3(ב)(1)(ב) – "בעיתון תפורסם בצמוד לפרסומת למוצר העישון מודעה בדבר נזקי העישון ובה הסבר או מסר אחר בנושא זה בשפה שבה מתפרסם העיתון", וכאן מגיע התיקון: במקום "ובשטח זהה בגודלו לשטח הפרסומת" יבוא "ובשטח כפול בגודלו משטח הפרסומת, לרבות שטח האזהרה לפי סעיף 7".

איתי עצמון: כלומר זה התיקון לגבי סעיף 3(ב).

איתי עצמון: שנית, מ-1 באפריל 2025 ועד 31 במרץ 2029, כאן נתקן את סעיף 6 לחוק, שעניינו הוראות לעניין פרסומת מותרת בעיתון מודפס.

איתי עצמון: החוק קובע היום שלא יעשה אדם במהדורה אחת של עיתון אחד יותר מפרסומת מותרת אחת.

איתי עצמון: כאן נשלב תיקון, שלפיו בכל שנה, החל מ-1 באפריל 2025, השטח הכולל של פרסומות למוצרי עישון בעיתון מסוים יופחת ב-25% לעומת השנה הקודמת.

איתי עצמון: אין צורך לקבוע הוראה לגבי המודעות של משרד הבריאות מכיוון שהן אמורות להיות באותו גודל.

מוסי רז: אבל בכל שנה?

מוסי רז: זה לא שנה קלנדרית, זה 1 באפריל עד 31 במרץ.

ענבר בזק: יש איזה מנגנון שהם באים לוועדה לדווח?

איתי עצמון: אני מציע בעניין הזה, מכיוון שהשטח הכולל של הפרסום הוא נתון שאנחנו לא יודעים מה הוא, וגם לא משרד הבריאות ולא הציבור, אני מציע לוועדה לשקול לקבוע חובת פרסום על אותו עיתון שמפרסם את המודעה, שיפרסם באתר שלו את שטח הפרסום הכולל שמוקדש לפרסום למוצר עישון, לא כולל כמובן שטח המודעות מטעם משרד הבריאות, כדי שתהיה איזו נקודת ייחוס לדעת האם הם אכן מקיימים את הוראות התיקון המוצע, שזה יהיה תנאי לפרסום של הפרסומות למוצרי עישון בעיתונות המודפסת לפי הוראות החוק.

איתי עצמון: התיקון הזה מקובל?

עופר כסיף: כן, בהחלט.

ענבר בזק: חוץ מפרסום יהיה גם דיווח לוועדה?

ענבר בזק: אני חושבת שכדאי.

ענבר בזק: שיהיה דיווח נניח פעמיים בשנה.

מוסי רז: כדאי שיהיה.

מיכאל ביטון: אפשר להוסיף סעיף כזה.

איתי עצמון: מי ידווח?

לימור מגן תלם: משרד הבריאות.

מוסי רז: משרד הבריאות אמור לקבל לפי החוק גם היום מחברות הטבק הודעה על כמה הם פרסמו ובאילו עיתונים.

איתי עצמון: לא את הנתון הזה.

איתי עצמון: היום הם מקבלים מידע על ההוצאות.

מיכאל ביטון: מה אתם רוצים שידווח?

ענבר בזק: שיהיה בדוח גם את שטח הפרסום וגם את הפירוט באיזה עיתון, אם זה עיתונות כללית, חרדית או ערבית.

ענבר בזק: אי אפשר שיהיה?

ענבר בזק: וגם דיווח לוועדה.

איתי עצמון: אני מציע לבחון את זה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

איתי עצמון: אני לא יודע איך ליישם את זה.

איתי עצמון: הסעיף שמחייב דיווח בדבר הוצאות חל היום על יצרן או יבואן של מוצרי עישון, שהם מחויבים להגיש לממונה במשרד הבריאות דוחות לגבי ההוצאות שלהם בעד פרסומות מותרות.

איתי עצמון: כך רואים כמה כסף מוציאים על אותן פרסומות למוצרי עישון.

ענבר בזק: יש היום בחוק סנקציות על מה קורה אם הם לא מדווחים, מה קורה אם הם לא מורידים 25%?

איתי עצמון: זו שאלה טובה.

איתי עצמון: החוק כולל היום רק הוראות עונשיות, כלומר סנקציות פליליות.

איתי עצמון: הדבר הזה עלה גם בדיוני הוועדה בכנסת העשרים – אין היום סמכויות פיקוח ואכיפה אפקטיביות למשרד הבריאות.

מוסי רז: אבל יש סנקציות פליליות, אז אפשר להגיש תלונה במשטרה.

מוסי רז: אם חברה מסוימת לא דיווחה למשרד הבריאות אולי אפשר להגיש תלונה במשטרה נגד המנהל שלה ואז אני מניח שהוא יתחיל לדווח.

מיכאל ביטון: זה בוצע?

מיכאל ביטון: הטלתם סנקציות?

מיכאל ביטון: למה לא? לא היו הפרות?

אפרת אפללו: אנחנו אמורים לקבל מרשות המיסים את ה-pool של כל היבואנים.

אפרת אפללו: זה עניין טכני בין-משרדי שאנחנו צריכים לפתור.

אפרת אפללו: ברגע שזה ייפתר אנחנו נקבל את הרשימה.

אפרת אפללו: כרגע יש לי דיווחים רק של מי שמדווח, אין לי את הדיווחים על אלה שלא מדווחים.

מוסי רז: לרשות המיסים יש את הדיווחים האלה?

אפרת אפללו: אמורה להיות להם רשימה של כל היבואנים.

אפרת אפללו: אני מטפלת בזה.

מיכאל ביטון: אנחנו נבחן בהכנה לקריאה השנייה והשלישית גם את סוגיית האכיפה.

איתי עצמון: אני חוזר על ההוראות שיחולו בתקופת המעבר השנייה, כלומר מ-1 באפריל 2025 ועד 31 במרץ 2029.

איתי עצמון: כפי שאמרתי, נתקן את סעיף 6, לעניין הפחתת השטח הכולל של פרסומות למוצרי עישון בעיתון מסוים.

איתי עצמון: נתקן גם את סעיף 3(ב)(1), לגבי חובת הפרסום באתר של אותו עיתון, לגבי שטח הפרסום הכולל, כך שהציבור וכמובן גם משרד הבריאות יוכל לדעת מה שטח הפרסום הכולל שמוקדש למוצר עישון בעיתון מסוים, בתחילת כל שנה מן השנים שבהן חלה הוראת המעבר.

איתי עצמון: את הוראת העונשין לגבי הסעיפים האלה אנחנו נבחן לקראת הקריאה השנייה והשלישית מכיוון שיהיה צורך לערוך התאמות בסעיף העונשין.

איתי עצמון: התקופה השלישית, שהיא תקופת הקבע בתיקון הזה, תחול מ-1 באפריל 2029 ואילך.

איתי עצמון: אלה התיקונים שהוגשו במקור על ידי חברי הכנסת היוזמים.

איתי עצמון: זה ביטול החרגת העיתונות המודפסת מאיסור הפרסום.

איתי עצמון: זה תיקון נלווה, זה הגבלות לגבי פרסומת מותרת, מכיוון שעכשיו כבר פרסומת מותרת לא תהיה פרסומת בעיתונות מודפסת.

איתי עצמון: זה הסעיף שמדבר על הוראות לעניין פרסומת מותרת בעיתון מודפס.

איתי עצמון: סעיף 7 נוגע לאזהרות על גבי הפרסומות המותרות.

איתי עצמון: זה עוד התאמה.

איתי עצמון: התיקון הבא הוא בסעיף 9א רבא לחוק העיקרי, הוא הסעיף שדיברנו עליו קודם לגבי חובות הדיווח למשרד הבריאות.

איתי עצמון: מכיוון שהדיווח על פרסומת מותרת כבר לא יתייחס כאמור לפרסומות בעיתונות מודפסת.

איתי עצמון: זה הדיווח על ההוצאות על פרסומות מותרות.

איתי עצמון: כאן זה עוד התאמה לתיקון שנוגע לביטול החרגת העיתונות המודפסת וחובה להגיש תצהיר.

איתי עצמון: זה התאמות בסעיף העונשין.

איתי עצמון: זה עוד התאמה טכנית לביטול החרגת העיתונות המודפסת מאיסור הפרסום.

איתי עצמון: אלה כל התיקונים.

איתי עצמון: כרגע אנחנו לא קובעים מועד תחילה, כלומר התחילה של כל התיקון הזה היא מיום הפרסום ברשומות.

מיכאל ביטון: אפשר להצביע על הכול?

איתי עצמון: כן, הוועדה יכולה להצביע על אישור הצעת החוק עם כל התיקונים האלה להכנה לקריאה ראשונה.

מיכאל ביטון: אנחנו מצביעים על אישור התיקונים בהצעת החוק לקריאה ראשונה.

מיכאל ביטון: לקראת הקריאה השנייה והשלישית ייתכנו תיקונים שעלו פה מטעם משרד הבריאות בסוגיות שקשורות באופן ישיר לנושא שנידון כאן.

מיכאל ביטון: בנוסף חברי הכנסת יגישו תיקונים נוספים להצעת החוק הזאת בתחומים שלא נידונו היום.

מיכאל ביטון: מי בעד?

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: מי נמנע?

מיכאל ביטון: בעד – 3

מיכאל ביטון: נמנעים – אין

מיכאל ביטון: הצעת החוק אושרה פה אחד.

איתי עצמון: מאגף התקציבים במשרד האוצר נמסר שאין עלות תקציבית להצעת החוק.

מוסי רז: זה יחסוך הרבה כסף של מתים.

מיכאל ביטון: התיקונים האלה מאושרים.

מיכאל ביטון: אני רוצה לחזק את ידיכם, עופר ומוסי, שניהלתם הליך של משא ומתן, הבאתם תוצאה, לא מושלמת לחלק מן האנשים אבל טובה לאזרחים.

מיכאל ביטון: בסופו של דבר לפני תום העשור הזה לא יהיו פרסומות לסיגריות בעיתונות.

מיכאל ביטון: לקחתם על עצמכם להמשיך לפעול בנושא הזה בסוגיות אחרות שהן בעייתיות.

מיכאל ביטון: העישון מזיק לבריאות.

מיכאל ביטון: אני צריך גילוי נאות: לפעמים אני מעשן סיגריה אחת בודדה.

מיכאל ביטון: התמזל מזלי שאני לא מתמכר.

עופר כסיף: אם אתה רוצה גילוי נאות, עד 2005 עישנתי שלוש קופסאות סיגריות ביום.

מיכאל ביטון: נראה לי שהניקוטין שצרכת גרם לך לעלות על טורים עד היום.

מיכאל ביטון: קודם כול, תהיה בריא.

מיכאל ביטון: בסוף צריך לשמור על הבריאות.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים לחנך את הדורות הבאים.

מיכאל ביטון: אנחנו יודעים שבקרב צעירים זה אחד הדברים הקשים יותר ושם יש עבודה לעשות.

מיכאל ביטון: פשרה עושה קניין.

מיכאל ביטון: אני לא חושד בכם שאתם נציגי בעלי הון.

מיכאל ביטון: אני יודע שפעלתם לטובת הציבור ורציתם להביא תוצאה סופית ולא להתבחבש עוד 20 שנים בחוק שאף אחד לא העז לתקן אותו.

מיכאל ביטון: "שאפו" על עצם זה שהבאתם את הצעת החוק באומץ, כי אתם היחידים בכנסת שהביאו אותה, ושהייתה לכם התבונה להגיע גם לתוצאה סופית.

מיכאל ביטון: תודה רבה לכולם.

מיכאל ביטון: אני נועל את הישיבה.