ועדת ביטחון הפנים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 79, 2022-04-10 10:00

מירב בן ארי: בוקר טוב לכולם, אנחנו פותחים את הדיון של הוועדה לביטחון הפנים.

מירב בן ארי: היום 10 באפריל 2022, ט' בניסן התשע"ב.

מירב בן ארי: הנושא: מעקב אחר יישום החלטת הממשלה בעניין קווי החיץ – תוכנית לאומית להתמודדות עם שריפות יער, חורש ושטחים פתוחים.

מירב בן ארי: לפני שאני מתחילה את הדיון בנושא החשוב הזה, אני רוצה להביע תנחומים בשם הוועדה לביטחון הפנים, אני מניחה שגם בשמכם, למשפחות של נרצחי הפיגוע בתל אביב ביום חמישי: ברק לופן, תומר מורד ואיתם מגיני.

מירב בן ארי: בשם הוועדה, אנחנו שולחים לכם תנחומים.

מירב בן ארי: הלוויות יתקיימו היום ולכן היה לי חשוב לפתוח קודם בתנחומים למשפחות שקוברות את יקיריהן וגם לשלוח איחולי החלמה לפצועים שעדיין מאושפזים בבתי החולים בעקבות הפיגוע הנורא שאירע ביום חמישי בתל אביב.

מירב בן ארי: במעבר חד, אני אעבור לנושא שעל סדר-היום.

מירב בן ארי: בחרתי לקיים דיון בנושא כדי לנהל מעקב אחר החלטת הממשלה שהתקבלה ב-6 בפברואר 2022.

מירב בן ארי: היום, יותר מחודשיים מאז שהתקבלה אותה החלטה, אני רוצה לוודא איך הנושא מתקדם, גם כי התחלנו את עונת השריפות וגם כי לאחר ביקור שקיימתי לאחר השריפה שהייתה בהרי ירושלים הבנתי את החשיבות הדרמטית של ביצוע קווי חיץ.

מירב בן ארי: הסתובבתי עם נציב הכבאות הקודם, דדי שמחי, ראיתי את היישובים שנמצאים כיום בסכנה גבוהה מאוד בגלל חוסר אפשרות הפינוי שלהם במקרה של שריפה.

מירב בן ארי: לכן טוב עשתה הממשלה שקבעה החלטה, ותקצבה אותה ב-65 מיליון שקלים, לעשות תוכנית לאומית להתמודדות עם שריפות יער, חורש ושטחים פתוחים.

מירב בן ארי: הייתי גם עם ראש מועצת מטה יהודה, ניב, והבנתי את הסכנה הצפויה לתושבים.

מירב בן ארי: לכן נקיים כאן מעקב אחר החלטת הממשלה ונוודא שהיא אכן תצא לפועל ולא נשארת רק על הנייר.

מירב בן ארי: קראתי ולמדתי ואני יודעת שיש הרבה אנשים שהחורש והיער חשובים להם.

מירב בן ארי: למען הסר ספק, אנחנו לא מייחסים חשיבות פחותה לנושא הזה של יערות והגנת הסביבה, יחד עם זאת אנחנו לא יכולים לסכן מאות אלפי תושבים רק כי הם בחרו לגור בתוך חורש ושאין ממנו נתיב בריחה.

מירב בן ארי: שמעתי על יישוב, אני לא רוצה להגיד את שמו, אבל ידוע שכל היישוב סגור ומסוגר, כך שבמקרה של שריפה לתושבים אין שום סיכוי להתפנות ממנו.

מירב בן ארי: מבחינתי זה קו אדום ואנחנו, ככנסת, חייבים לפקח שהממשלה אכן מבצעת את ההחלטה ושהיא יוצאת לדרך.

מירב בן ארי: נתחיל עם איתן הורן, סמנכ"ל בכיר אסטרטגיה, אגף למדיניות ותכנון במשרד לביטחון הפנים.

מירב בן ארי: בבקשה.

איתן הורן: בוקר טוב.

איתן הורן: למעשה החלטת הממשלה הקימה צוות של שני מנכ"לים, מנכ"לי בט"פ ופנים, למען יישום התוכנית.

מירב בן ארי: מי הנציג של משרד הפנים בדיון?

איתן הורן: אני לא יודע אם הוא הגיע, אבל אלי רגב – סמנכ"ל חירום של משרד הפנים – הוא הגורם המרכזי.

מירב בן ארי: הוא הצד השני של האירוע הזה והוא לא בא לדיון?

איתן הורן: אנחנו מתואמים וכרגע ההובלה היא אצלנו, בהמשך לדיונים של צוות המנכ"לים.

איתן הורן: אני אעדכן על הדברים המרכזיים שעומדים בפנינו.

איתן הורן: למעשה אחת השאלות הגדולות שעמדו בפנינו הייתה איך ליישם ועם מי – זו הייתה השאלה הראשונה – ואם לתת לכל רשות מקומית לעבוד ולהתקשר בנפרד.

איתן הורן: גם בצוות המל"ל, שלמעשה היה הבסיס לזה, הייתה המלצה ללכת לתכנון ולגוף מבצע מרכזי.

איתן הורן: בחנו את האופציות שיש ואחד הכיוונים המרכזיים, שיש לגביו הסכמה עקרונית, הוא שבשלב הפיילוט רט"ג יהפכו לגורם המתכנן והמבצע מטעם המדינה.

איתן הורן: זו החלטה שרט"ג נרתמה אליה, וזו ההזדמנות שאנחנו, כמשרד לביטחון הפנים, נגיד להם תודה.

איתן הורן: כרגע השלב שאנחנו מצויים בו למעשה הוא שלב בניית המערכת ההסכמית, ההתקשרות.

איתן הורן: יש כל מיני סוגיות שאנחנו צריכים לפתור ואני, אופיר ושלומי עוד נשב על כך מחר בכל מה שקשור להיבטים באחריות פלילית וחבויות ולבסוף לסגור את ההתקשרות.

איתן הורן: אנחנו רוצים להגיע לאחר פסח לגורמים הממונים על ההתקשרויות, לחשכ"ל ולמשרד המשפטים, שיצטרכו לתת לנו את המעטפת ואת הפטור ממכרז כדי לאמץ את רט"ג כגורם המבצע.

איתן הורן: זה למעשה יאפשר לנו להתקדם לשלב הפיילוט.

איתן הורן: במקביל, אנחנו עושים – בהובלה של הכבאות וביחד עם המשרד – טיוב של דירוג היישובים.

איתן הורן: למעשה הדירוג המוביל הוא דירוג הסיכון של כבאות והצלה, אך משום שאנחנו צריכים להתכנס לסכום הכסף שתוקצב בהחלטת הממשלה אנחנו צריכים קצת לרבד את קבוצת הדירוג.

איתן הורן: אנחנו עושים טיוב של הנתונים כדי לאפשר לנו להבחין בין היישובים שבדירוג 5, דבר שאנחנו והכבאות מובילים.

איתן הורן: למעשה מפה, ברגע שנסגור מול רט"ג – באמצעות החשכ"ל – את הסכם ההתקשרות, אנחנו נתחיל להוציא את הביצוע לרשויות המקומיות.

איתן הורן: התהליך אמור להיות כך שוועדת המנכ"לים של המשרד לביטחון הפנים ומשרד הפנים תוציא את רשימת הרשויות שמתועדפות, רט"ג – כגורם המתכנן – תתכנן על בסיס ההנחיות המקצועיות שסוכמו על ידי נציב כבאות והצלה.

איתן הורן: התכנון יאושר על ידי הגנה מאש של כבאות והצלה, כמו בהליכי בנייה, וברגע שזה יאושר יינתן הסכום לביצוע.

איתן הורן: אם זה יהיה רט"ג, אנחנו נמצא את המנגנון שזה יעבור לרט"ג או ישב כבר ברט"ג.

איתן הורן: גם לגבי זה אנחנו בשיח עם האוצר.

איתן הורן: ברגע שיינתן האישור, רט"ג יבצעו והגנה מאש של הכבאות ילוו למעשה את הביצוע ויאשרו בסופו את העמידה בתוכנית.

איתן הורן: מבחינתנו כך יעבוד התהליך.

איתן הורן: המאמץ העיקרי שלנו עכשיו הוא לסגור את המסגרת ההסכמית מול רט"ג אל מול הגורמים השונים.

מירב בן ארי: מה למעשה עשיתם בחודשיים האלה מאז החלטת הממשלה?

איתן הורן: הייתה ישיבת מנכ"לים וכנגזרת ממנה שלושה תתי-צוותים: אחד בחן חלופות של התקשרויות מול הרשויות המקומיות ובסופו הומלץ ללכת לרט"ג.

איתן הורן: נעשה שיח מול רט"ג כדי שיאשרו עקרונית את ההסכמה שלהם.

איתן הורן: הם אכן אישרו.

איתן הורן: התהליך שתיארתי הוא תהליך של איך לבצע את זה בפועל; הדבר השני, קיימנו שיח לגבי מימון הרשויות המקומיות.

מירב בן ארי: איזה מימון הרשות המקומית תקבל?

איתן הורן: הצד של המדינה מממן את ההקמה.

איתן הורן: בסופו של יום אנחנו צריכים להמשיך ולממן את התחזוקה.

איתן הורן: אנחנו בסיכום של תת-צוות שיגיע לוועדת המנכ"לים אחר פסח ולפיו ממליצים שההסכמים עם הרשויות המקומיות יהיו בין שלוש לחמש שנים.

איתן הורן: יש רצון לקבוע יותר, אבל אנחנו לא חושבים שזה ריאלי.

מירב בן ארי: מה הרשות המקומית צריכה לשים?

איתן הורן: בגדול, היא תצטרך לשים את התחזוקה.

איתן הורן: אחרי ההקמה יש כל שנה עלות לתחזק, כמו לגזום את השיח שצמח, לעשות תיקונים וכו'.

מירב בן ארי: מי הרשויות המקומיות האלה מלבד מטה יהודה?

איתן הורן: יש רשימה.

איתן הורן: בדרגה 5 יש 84 אזורים, מתוכם הדירוג ייעצר ב-13 מיליון שקלים שיש לשנה.

איתן הורן: אנחנו ניקח את הראשונות ונמשיך הלאה.

מירב בן ארי: השלטון המקומי יודע?

איתן הורן: השלטון המקומי מכיר, היה חבר בצוות בראשות המל"ל שקבע את האומדן ואת רשימת אזורי הסיכון.

איתן הורן: כולם מכירים בזה.

איתן הורן: היו בצוות הזה שני נציגים, גם יוחאי וג'ימה וגם שלומי.

מירב בן ארי: הם נמצאים?

לאה קריכלי: הם הוזמנו ולא הגיעו.

מירב בן ארי: מפתיע.

איתן הורן: לגבי המימון של השוטף: יצא חוזר מנכ"ל שמאפשר להם לקחת את זה מתקציבי הפיתוח; אנחנו בשיח ראשוני עם הפיס, שהביע את הסכמה ראשונית שהרשויות המקומיות יוכלו לבקש, כחלק מהפול של הכסף של הפיס, גם לתחזוקת קווי חיץ.

איתן הורן: זה עוד מקור, אבל בסוף הרשות המקומית תצטרך לבקש את זה.

מירב בן ארי: כמה יעלה לרשות לתחזק את קווי החיץ?

איתן הורן: אנחנו נדע כשיהיה תכנון מדויק.

איתן הורן: האומדן הכולל על כל 500 האזורים הוא כ-180 מיליון להקמה.

מירב בן ארי: מי הרשות שמוטל עליה הכי הרבה?

איתן הורן: לדעתי חיפה.

איתן הורן: רשות יקרה, כגדולה, תהיה למשל חיפה, כי יש לה הרבה אזורי חיץ.

מירב בן ארי: מי מתכלל את כל הרשויות?

איתן הורן: אנחנו מתכללים את כל הסיפור.

מירב בן ארי: אז מי הרשות שתצטרך לשים הכי הרבה כסף על אחזקת קווי חיץ?

איתן הורן: אני מעריך שרשות כמו חיפה היא הרשות שתהיה בה את ההשקעה הכי גדולה, בגלל הגודל שלה, כמות אזורי קווי החיץ שהיא תצטרך לעשות.

איתן הורן: זו רשות עם הרבה קווי חיץ.

מירב בן ארי: הם יודעים כמה זה יעלה לתחזק את זה?

איתן הורן: הם עוד לא יודעים, מכיוון שתכנון פרטני טרם נעשה.

איתן הורן: על פי התהליך, רט"ג ילכו לרשויות הראשונות ויבצעו תכנון פרטני.

איתן הורן: התכנון הזה ייתן לנו עלות מדויקת של מה נדרש להקמה ואומדן די מדויק למה נדרש לשנות התחזוקה.

מירב בן ארי: ואם רשות תגיד שאין לה כסף לתחזק את קווי החיץ?

איתן הורן: כאמור, יש שלושה אלמנטים: 1.

איתן הורן: מתוך תקציבי הפיתוח.

איתן הורן: בסוף יהיה שיח בין הרשויות ומשרד הפנים על התקציב לשנים הבאות; 2.

איתן הורן: אנחנו בשיח עם הפיס לפתוח יכולת לקחת מההקצאות של הפיס.

מירב בן ארי: כלומר, במקום שהיא תיתן לאולם ספורט, היא תתחזק קווי חיץ.

איתן הורן: אנחנו בוחנים עוד דברים שהם עדיין לא בשלים ולכן אני לא רוצה לדבר עליהם.

איתן הורן: הדבר השלישי, שגם יבוא לצוות המנכ"לים – זה אחד מתתי-הצוותים שעבד – הוא הנכונות של האוצר שמהעודפים של ההקמה יהיה מנגנון סיוע לרשויות חלשות.

איתן הורן: זה עדיין לא נקבע, זה יובא לצוות המנכ"לים שיתכנס אחרי פסח.

איתן הורן: אלה שלושת המקורות שכרגע סימנו לטובת המימון של האחזקה.

איתן הורן: זה חלק נוסף של מה שעשינו מאז החלטת הממשלה והקמת צוות המנכ"לים, החלק של המימון.

איתן הורן: החלק השלישי – אנחנו עושים טיוב של הדירוג.

איתן הורן: לא כי אנחנו משנים את הדירוג, אלא מכיוון שאנחנו צריכים לבדל קצת את קבוצת הסיכון הגבוהה וכדי להקצות על פי הכסף.

איתן הורן: הכסף לא מספיק לכל רמת הסיכון הגבוהה.

איתן הורן: בדירוג הראשוני שעשינו אין לנו יכולת לבדל בדיוק את כל הרשויות ולכן אנחנו מוסיפים עוד קצת פרמטרים, כדי לרבד את קבוצת סיכון 5 ואז נוכל לבחור כמה ייכנסו ל-13 מיליון.

מירב בן ארי: לפני התחזוקה, קודם כול צריך להקים קווי חיץ.

איתן הורן: נכון.

איתן הורן: אנחנו מעדיפים שלא לצאת להסכם בלי גם לסגור לפחות שלוש-ארבע שנים קדימה, כדי להבטיח את התחזוקה.

איתן הורן: יש גם קווי חיץ שנעשו ברשויות מסוימות על פי הוראות הנציב והעמידה בתחזוקה אינה קבועה, היא לא קונסיסטנטית.

מירב בן ארי: לא תחזקו את זה ואז כל העבודה הלכה?

איתן הורן: אני לא יודע אם הכול הלך, אבל זה פחות טוב.

איתן הורן: שוב, גם את זה אנחנו לא סוגרים למאה שנה קדימה, בסוף תצטרך להיות אחריות של הגורם שמחזיק את השטח, אבל השאיפה שלנו היא לא להוציא רק את ההקמה.

איתן הורן: אם לא תהיה ברירה נוציא רק את ההקמה ויש לנו את הכסף של המדינה לעשות את זה, אבל השאיפה שלנו היא לסגור הסכם לארבע שנים – שנת הקמה פלוס שלוש שנים תחזוקה מול הרשות המקומית.

מירב בן ארי: המל"ל הוא זה שמתכלל מול הרשויות?

איתן הורן: המל"ל בנה את התהליך העקרוני עד החלטת הממשלה ומשם זה המשרד לביטחון הפנים ומשרד הפנים.

איתן הורן: כרגע זה המשרד לביטחון הפנים.

מירב בן ארי: מי השותף שלך?

מירב בן ארי: למעשה במקום שותף בשלטון המקומי אתה עובד מול משרד הפנים, שהוא זה שיעבוד מול הרשויות?

איתן הורן: לא.

איתן הורן: השותף שלנו הוא משרד הפנים כי הוא עוזר לנו להקים את מנגנוני ההתקשרות והשיח שלנו מול הרשויות המקומיות.

איתן הורן: ברגע שרט"ג נכנסו לאירוע כגורם מבצע זה קצת משנה את התהליך, כי יש לנו כרגע גורם מבצע לאומי.

איתן הורן: זה מאפשר לנו להעביר את הכסף ישירות לרט"ג, אבל אנחנו נצטרך לעשות איזושהי מסגרת הסכמית עם הרשות המקומית שתיבחר, שתאפשר לרט"ג להיכנס לשטח, שתחתום שהיא עובדת על פי הכללים.

איתן הורן: זה תהליך שלגביו אנחנו נעזרים במשרד הפנים.

איתן הורן: האם בסוף זה יהיה הסכם ישיר של המשרד לביטחון הפנים מול הרשות המקומית או באמצעות מנגנון אחר של משרד הפנים?

איתן הורן: את זה נבדוק לאחר שנסגור את המסגרת ההסכמית מול רט"ג, חשכ"ל ומשרד המשפטים.

איתן הורן: בעיקרון, אנחנו עובדים במתואם עם משרד הפנים.

מירב בן ארי: זאת אומרת, ברגע שאתה בא לרשות מקומית כמו חיפה ואתה אומר לה שאתה מתכוון לעשות לה קווי חיץ, היא צריכה לחתום איתך על איזשהו הסכם שאומר:

מירב בן ארי: אנחנו אחראים לתחזק את קווי החיץ גם אחרי שאתה הולך.

מירב בן ארי: ואם הרשות תגיד שאין לה?

איתן הורן: היא עוד לא אומרת "אין לי".

איתן הורן: קודם אני שולח את רט"ג לתכנון, ואת זה המדינה מממנת.

איתן הורן: התכנון שיהיה הוא תוכנית מתוקצבת, תוכנית אופרטיבית לביצוע.

איתן הורן: לפי זה נראה מה העלות של התחזוקה ונסגור עם הרשות.

איתן הורן: אנחנו נפנה את הרשות שתאמר שאין לה לפיס, נראה מה יש בעודפים וכו' ונחליט.

איתן הורן: בסוף השלב הראשון הוא גם שלב של למידה לכולנו.

איתן הורן: אני מאמין ומקווה שאם נפתח סט של מקומות, במרבית הרשויות נוכל להגיע להסכמה.

מירב בן ארי: מכיוון שכאן בוועדה אני מלווה את העבודה של לייזר על צימוד אלקטרוני ואנחנו מלווים את התהליך, להבדיל, שהממשלה עוברת בזה, אני יכולה להמליץ לך לעשות איזשהו גאנט של לוח זמנים ובפעם הבאה להציג את זה בצורה יותר מפורטת, עם לוחות זמנים.

מירב בן ארי: האירוע הזה מאוד-מאוד חשוב לי, כדי לוודא שההחלטה אכן יוצאת לפועל.

מירב בן ארי: צריך להתכנס לאיזשהו לוח זמנים – מתי הולכים לרשויות, מה הזמנים של רט"ג, עד מתי הרשות אמורה לתת תשובות – ולנהל בצורה כזאת שהציבור ידע שהאירוע יוצא לדרך ושהוא מנוהל בלוחות זמנים.

מירב בן ארי: לומר רק שנבוא לרשות, נקווה שהם יסכימו – זה לא מספיק.

מירב בן ארי: לדעתי בצימוד אנחנו עושים את זה טוב, וגם כאן צריך לקבוע תקופת זמן שזה יוצא למכרז, התקופה שבה רט"ג פועלת מול הרשויות, התשובה של הרשויות.

מירב בן ארי: כמה כסף יש לכם ב-2022?

איתן הורן: 13 מיליון.

מירב בן ארי: שהכסף לא ילך.

איתן הורן: ראשית, אני מסכים.

איתן הורן: אנחנו די עובדים כך, זה מנגנון שדי דומה לשיטור העירוני.

איתן הורן: יש לנו דירוג, אנחנו פונים לרשות המקומית ואומרים לה שהיא נבחרה, מנהלים איתה שיח של משא ומתן, חותמים הסכם ומתחילים גאנט הקמה.

איתן הורן: אני מסכים איתך וזה מה שיהיה.

איתן הורן: אני אומר שוב, המאמץ העיקרי שלנו כרגע, ואחר כך יהיה לנו יותר קל להציב את הגאנטים, זה לסגור את המסגרת ההסכמית מול רט"ג.

איתן הורן: זה המאמץ העיקרי לעכשיו ומייד אחרי פסח.

איתן הורן: ברגע שזה ייסגר יהיה לנו קל לבנות את המסגרת מול הרשויות המקומיות ואת התהליך.

מירב בן ארי: אביה, לפני שנכנסת שאלתי כמה קווי החיץ יעלו לרשות המקומית.

אביה חיון: רק להבהיר, אנחנו מדברים על עלות ההקמה?

מירב בן ארי: אנחנו מדברים על התחזוקה.

אביה חיון: הייתה איזושהי עבודה כללית על הדבר הזה ואנחנו עדיין לא יודעים להגיד בדיוק מה המחירים.

איתן הורן: הייתה עבודה של רח"ל.

איתן הורן: למעשה רח"ל לקחו, כגורם ניטרלי במדינה, את חברת מטריקס, והם ליוו את אומדן ההקמה והתחזוקה.

איתן הורן: עלות ההקמה של כל 500 ויותר אזורי קווי החיץ שסומנו על ידי כבאות והצלה היא כ-190 מיליון.

איתן הורן: עלות התחזוקה היא סדר גודל 80-75 מיליון.

איתן הורן: אני אומר שוב, אנחנו לא בטוחים שזו העלות שנצטרך כל שנה.

אבינועם ברוכים: זו עלות האחזקה לשנה השנייה.

איתן הורן: לכן, עד שלא נשלח בפועל – אני מכיר את העבודה הזאת טוב, גם מהצד הזה וגם מהשיח עם הכבאות – את הגורם המתכנן, במקרה הנוכחי את רט"ג, אנחנו לא נדע.

איתן הורן: לכן השלב הראשון חשוב לנו, גם כדי להבין את הסכומים.

מירב בן ארי: בהחלט, כי החלטת הממשלה לא מחוברת למספרים שהציגו כאן.

מירב בן ארי: חיים תמם, בבקשה.

חיים תמם: הכבאות הכינה בעבר הצעת תקנות וכללים בשיתוף עם קק"ל, רט"ג, הגנת הסביבה, פקיד היערות וכן הלאה.

חיים תמם: רצינו להעביר את זה כתקנות, ראינו שזה לא עובר ולכן כבר ב-2018 פרסמנו את זה כעקרונות.

חיים תמם: למעשה העברנו את הכללים לכל הרשויות.

חיים תמם: קק"ל ורט"ג התחילו ליישם, ברמה כזאת או אחרת, את הדרישות האלה בחלק מהיישובים וגם חיפה עשתה בחלק מהמקומות פעולות של רצועות חיץ כהגנה על בתים ויישובים.

חיים תמם: לגבי הפרויקט הנוכחי שאנחנו נכנסים אליו – ראשית, אבני הדרך העיקריות שלנו הן: קביעת היישובים בהם יבוצעו רצועות החיץ.

חיים תמם: כלומר, לדרג את היישובים לפי רמת סיכון, מהגבוה לנמוך, וכך לקבוע את ההשקעה באותם יישובים ששם נעשה.

מירב בן ארי: יש לכם את הרשימה של דירוג היישובים?

חיים תמם: כן.

מירב בן ארי: ראשי הרשויות יודעים כבר היום על הרשימה הזאת?

חיים תמם: עדיין לא.

איתן הורן: נציגים של השלטון המקומי שהיו בצוות מל"ל מכירים את זה, אבל לא פרסמנו את הרשימה כי לא ידענו מה הסכום שיש לנו.

איתן הורן: עכשיו, שיש לנו כבר את הסכום, אנחנו נברר ונוציא למי שרלוונטי לסכום.

חיים תמם: אותם יישובים קיבלו את העקרונות, מה הם צריכים, וגם מבקר המדינה בירך על הפעולה שעשינו, את הכנת העקרונות ופרסומה ליישובים, זאת למרות שזה עדיין לא פורסם כתקנות.

חיים תמם: יישוב שרוצה להשקיע את הכסף, יש לו את הנתונים והמידע מה צריך לעשות.

מירב בן ארי: אתה יכול לומר מה היישוב היום שהוא הכי מסוכן ברשימה שלך?

מירב בן ארי: מה הטופ של הרשימה?

חיים תמם: אין לי כאן את הרשימה המדויקת ואני גם לא חושב שנכון לומר את השמות האלה בשלב הזה.

ד"ר גדי לובין: אולי עדיין איתנים?

חיים תמם: אני לא רוצה להגיד שמות, אני לא חושב שנכון להגיד את זה ולהגדיר יישובים כמסוכנים.

חיים תמם: אבני הדרך בנושא הזה: קביעת היישובים; בדיקת התכנון ואישור התכנון לביצוע באותם יישובים; ליווי הביצוע ואישור הביצוע; התחזוקה – זה דבר משמעותי מאוד.

מירב בן ארי: למעשה מה התפקיד שלכם עכשיו באירוע?

חיים תמם: קודם כול, לעשות טיוב של הנתונים ולראות מי היישוב מספר אחד שצריך להשקיע בו, השני, השלישי, הרביעי והחמישי.

חיים תמם: יש לנו את הנתונים, שנעשו לפני תקופה, אבל צריך לדייק אותם לאור הרצון כרגע לבצע את זה.

חיים תמם: לאחר מכן צריך לראות מה התכנון, את האפיון שלו ולאשר את התכנון.

מירב בן ארי: אתם הגוף שמאשר?

חיים תמם: אנחנו מאשרים את התכנון.

חיים תמם: לאחר אישור התכנון יהיה מכרז לביצוע.

חיים תמם: אנחנו נלווה את הביצוע, נראה שאכן מבצעים בהתאם למה שרצינו.

חיים תמם: כמובן שבסוף אנחנו נאשר את הביצוע, שהביצוע עונה לדרישות שקבענו.

מירב בן ארי: נציג רח"ל, בבקשה.

אבינועם ברוכים: אנחנו, ברשות החירום הלאומית, הצטרפנו לצוות המל"ל שהוקם בעניין הזה, תפקידנו היה לעשות מחקר – בשיתוף חברת מומחים מטריקס – ולבדוק את העלויות, להעריך את העלויות המשוערות של הקמה ואחזקה של קווי חיץ סביב יישובים.

אבינועם ברוכים: קיבלנו מכב"ה רשימה של כל היישובים בסיכון, סה"כ כ-583 אזורים.

אבינועם ברוכים: "אזורים" – זה יכול להיות גם שכונה בעיר, זה לא רק יישובים.

אבינועם ברוכים: זה כולל יישובים, שכונות.

אבינועם ברוכים: מדובר בכ-583 אזורים כאלה.

אבינועם ברוכים: קיבלנו את הרשימה וביצענו מחקר בשלושה שלבים עיקריים, תוך כדי ליווי מתמיד והתייעצות עם הצוות הבין-ארגוני, שכולל אנשי כב"ה, מל"ל, בט"פ, משטרת ישראל, קק"ל, רט"ג וגם השלטון המקומי.

מירב בן ארי: אתם למעשה הגוף המתכלל את הנושא מטעם המל"ל?

אבינועם ברוכים: לא.

אבינועם ברוכים: מי שמתכלל את הנושא זה המשרד לביטחון הפנים ואנחנו ביצענו מחקר של העלויות, כדי לבוא לממשלה ולומר כמה הפרויקט הזה צפוי לעלות.

אבינועם ברוכים: אני אשמח לשתף אותך בנתונים: בסופו של דבר חקרנו 494 אזורים בסיכון, כי מתוך הרשימה של כב"ה, שכללה 583 אזורים, יש 89 יישובים שהפתרון שמוצע לגביהם הוא לא קווי חיץ.

אבינועם ברוכים: כלומר, יישובים שאינם סביב חורש ולא סביב יער.

מירב בן ארי: כלומר הם לא רלוונטיים להחלטה הזאת.

אבינועם ברוכים: בדיוק.

אבינועם ברוכים: חקרנו 494 אזורים בסיכון והגענו למסקנה שעלות ההקמה הראשונית היא 192 מיליון שקלים ועלות האחזקה לשנה השנייה היא כ-80 מיליון שקלים.

אבינועם ברוכים: למה?

אבינועם ברוכים: אנשי המקצוע יסבירו לך שברגע שעושים חישוף ומרדדים את העצים, השטח מקבל אור שמש ויש צמיחה מהירה של שיחים ודברים שמסכנים את היישוב.

אבינועם ברוכים: לכן האחזקה לשנה השנייה היא בסכום כזה.

אבינועם ברוכים: קבענו מה עלות האחזקה של כל יישוב ויישוב ומה עלות ההקמה.

אבינועם ברוכים: אם לא הודגש קודם על ידי סמנכ"ל הבט"פ וסגן נציב כב"ה, אני אדגיש שההקמה היא על חשבון המדינה.

אבינועם ברוכים: כרגע אנחנו מוגבלים בסכום שלנו, הוא רק 13 מיליון לשנת 2022.

מירב בן ארי: 65 מיליון לחמש שנים.

אבינועם ברוכים: נכון.

אבינועם ברוכים: לכן כרגע עושים דירוג ועדכון של הרשימה, כדי להתחיל עם האזורים עם רמת הסיכון הגבוהה ביותר.

אבינועם ברוכים: יכול להיות שבינתיים נעשו בחלק מהמקומות עבודות, כמו למשל בנוף הגליל, שם הייתה שריפה והם קיבלו ממשלת ישראל 4 מיליון שקלים כדי לעשות טיפול חירום.

אבינועם ברוכים: הם כבר הקימו שם קווי חיץ, לכן אוטומטית נוף הגליל יורד בדירוג שלו, כי עכשיו הוא מוגן ויש סביבו אזור חיץ שנעשה בתקציב חירום בסכום של 4 מיליון שקלים שהועבר אליהם, לכן כב"ה והמשרד לביטחון הפנים עושים כרגע תיעדוף מחדש של רמות היישובים בסיכון, כדי לדעת לאיזה אזורים אנחנו מייעדים את הסכום שהוקצה בפעם הראשונה כדי להציל יישובים משריפה.

מירב בן ארי: חוץ מנוף הגליל, יש עוד יישובים כאלה ברשימה?

מירב בן ארי: עם מי אתה מצליב את המידע שלך?

מירב בן ארי: אני מניחה שיש עוד רשויות שקיבלו תקציבים למטרה זו.

אבינועם ברוכים: יש עוד רשויות.

מירב בן ארי: אביה, אתה יודע למי נתתם כסף?

אביה חיון: לרשויות עצמן, חוץ מנוף הגליל – כרגע אני שם בצד – אני לא יודע להגיד.

אביה חיון: אני יודע לומר שיש שטחים של קק"ל או של רשות הטבע והגנים שבהם עושים את זה.

אביה חיון: זה צמוד ליישובים ושם כן עושים, אבל זה לא לפי הסכם מול רשות ספציפית.

אביה חיון: רשות הטבע והגנים יכולה לומר איפה הם עושים ולצד איזה יישובים זה, כנ"ל קק"ל.

מירב בן ארי: אבל המדינה נתנה כסף לרשויות מסוימות.

מירב בן ארי: חיים תמם אמר שעשיתם תקנות ויש יישובים שכן אימצו את קווי החיץ.

חיים תמם: יש כאלה.

חיים תמם: למשל קק"ל ורט"ג, שראו שיש יישובים סמוכים ולכן הם בסיכון, ביצעו את זה ברמה כזאת או אחרת.

איתן הורן: יש יישובים שעשו חלקים של קווי חיץ על בסיס הנחיות שכב"ה הוציא.

איתן הורן: הם לא היו מחויבים לעמוד בכל פסיק ויו"ד ומי שאישר – ראה והכיר – זה מערך ההגנה מאש של הכבאות המחוזית.

איתן הורן: כלומר, יש לנו ידע ובסופו של יום, ברגע שנוציא תכנון, נראה מה המצב העדכני ביותר ביישוב ולפי זה יבנו את התוכנית.

איתן הורן: מה שנעשה, לא יבקשו לעשות שוב.

איתן הורן: לגבי הקצאה של כסף מהמדינה בשנים האחרונות – זה היה רק לנוף הגליל, כי גם זה עבר דרך הסכמה של המשרד לביטחון הפנים ובאישור של הכבאות.

מירב בן ארי: אז אתה די יודע אם נתת סכום כזה גדול לאיזושהי רשות בארץ.

איתן הורן: אין עוד יישוב מלבד נוף הגליל.

איתן הורן: אני אזכיר דבר נוסף, ואולי אביה ישלים.

איתן הורן: דיברתם על הסכומים – 65 מיליון מגיעים מהמדינה.

איתן הורן: יש החלטת ממשלה שאמורה להביא כספים גדולים מקק"ל, בסיכומים שבין קק"ל והאוצר.

איתן הורן: להבנתנו בתוכם אמור להיות עוד סעיף, יחסית קטן, אבל אמור להשלים חלק ניכר מהפער שבין ה-65 מיליון ל-170 מיליון.

איתן הורן: ברגע שזה ייכנס, זה ייכנס לאותו מנגנון.

איתן הורן: אנחנו ממתינים שהחלטת הממשלה לגבי תקציבי קק"ל תעבור.

איתן הורן: אני מניח שאביה יכול להשלים ולהתייחס לזה.

איתן הורן: זאת אומרת, אמור להיות עוד מקור לקווי החיץ שאמור להשלים את מרבית הפער של ההקמה.

אביה חיון: יש הסכם שנעשה עם קק"ל ומשם אמורים להגיע עוד סכום.

אביה חיון: המטרה היא להגיע בסוף ל-165, כלומר עוד 100 מיליון שקלים בחמש שנים.

אביה חיון: הפער בין זה לבין ה-192, שהזכירו פה, זה למעשה השטחים שהם באחריות קק"ל ולכן לא צריך את כל ה-192.

אביה חיון: המדינה לא עושה את זה, אלא קק"ל.

אביה חיון: בפועל אמור להיות בסוף מענה להכול, לא מתקציב הרשויות.

מירב בן ארי: גם לא מתקציב משרדי הממשלה, כמו חקלאות, הגנת הסביבה.

אביה חיון: נכון, לא איגום משאבים נוסף, לא ממשרדי הממשלה האחרים.

מירב בן ארי: אלון זקס, המשרד להגנת הסביבה, בבקשה.

אלון זקס: רק לנסות לעשות קצת סדר – אזורי החיץ הם האזורים שסמוכים ליישוב.

אלון זקס: חלקם יכולים להיות כבר בתוך שטחים של רט"ג או קק"ל.

אלון זקס: במקומות האלה רט"ג או קק"ל, למעשה אחרי השריפה בכרמל, התחילו לעבוד ועשו אותם.

אלון זקס: זאת אומרת, יש היום יישובים, כמו למשל באזור של הכרמל, באזור של עין הוד וכו', יש כבר אזורי חיץ שרט"ג עשו כי האזורים גובלים באותה רצועה שאנחנו מגדירים כאזורי חיץ – יש הגדרה מקצועית לנושא – הם גובלים בתוך שטחים שבניהולה של רט"ג.

אלון זקס: אז רט"ג לא חיכתה לעכשיו, אלא כבר עשתה את העבודה בשטחים ההם.

אלון זקס: קק"ל גם עשתה עבודה בשטחים שבניהולה, באזורים שלהם.

אלון זקס: אנחנו נמצאים עכשיו במצב שאנחנו עוברים הלאה למקומות שבהם אותם אזורי חיץ בשטחים שהם בניהול קק"ל או רט"ג.

אלון זקס: כמו שנאמר, מה שיהיה בניהולה של קק"ל, היא תעשה בעצמה.

אלון זקס: עכשיו אנחנו נמצאים במקומות שהאזורים שסמוכים ליישובים האלה אינם בשטחים של רט"ג למשל ואז אנחנו נכנסים לנישה שצריך לבצע אותה, המדינה או השלטון המקומי שהשטחים האלה הם באחריותו.

מירב בן ארי: נכנסים לוואקום.

אלון זקס: In a way זה וואקום ולכן זה קצת יותר מורכב, בשביל זה גם הייתה החלטת הממשלה.

אלון זקס: היתרון בזה שלמעשה כבר עשור אנחנו מטפלים בזה – גם כב"ה, גם רט"ג, גם קק"ל – וזה שאנחנו יודעים איך צריך לעבוד.

אלון זקס: זאת אומרת, בנינו איזשהו מודל עבודה שעל פניו הוא עובד.

אלון זקס: כמובן צריך יהיה להתאים אותו, צריך להתאים אותו לרשויות השונות וכו'.

אלון זקס: הנושא של התחזוקה הוא אחד הנושאים הכי משמעותיים, שאחרי שנבוא ונבצע, אנחנו חייבים להמשיך אותו.

אלון זקס: זו לא חייבת להיות תחזוקה שנתית, היא יכולה להיות פעם בשלוש או חמש שנים, אבל עדיין אם לא יעשו אותה כמו שצריך, אתה מעלה את הסיכוי והסבירות שאותם אזורי חיץ לא יתפקדו כמו שהם צריכים לתפקד.

מירב בן ארי: ברור.

מירב בן ארי: גם דשא אתה קוצר כל חודש.

אלון זקס: כל חודש – תלוי איפה.

אלון זקס: ..

מירב בן ארי: הרי מה זה קווי חיץ?

מירב בן ארי: מנסים למנוע את אותה צמיחה של חורש כדי לאפשר נתיב מילוט.

מירב בן ארי: מן הסתם, אם לא דואגים כל הזמן לתחזק את זה, זה לא יתפקד.

מירב בן ארי: נאמר שהגוף שמתכלל זה צוות של פנים וביטחון הפנים.

מירב בן ארי: איפה המשרד להגנת הסביבה כאן?

אלון זקס: אנחנו מסונכרנים לגמרי.

אלון זקס: כל הרכיבים המקצועיים נבנו איתנו, חלק מהחלטת הממשלה נבנתה אינו.

אלון זקס: אנחנו מכירים את הכול.

מירב בן ארי: לפי החלטת הממשלה אתם גם מממנים 1.5 מיליון שקל כל שנה.

אלון זקס: איתן יודע איפה לקחתי אותו.

אלון זקס: בילינו הרבה, כולל בשטח.

אלון זקס: זאת אומרת, הדברים מסונכרנים לגמרי ברמה המקצועית, מן הראוי שבט"פ הם אלה שיובילו את זה, כי זה הסיפור הגדול.

אלון זקס: אותן תקנות, שחיים תמם דיבר עליהן קודם – אם יש משהו שחשוב שהבניין הזה יעזור לנו, זה להעביר את התקנות, כי העברת התקנות הוא חלק אינטגרלי מהשלמת הפעילויות שנעשות במסגרת יישום החלטת הממשלה.

מירב בן ארי: התקנות מוכנות?

חיים תמם: כן, הן הוכנו כבר ב-2018.

מירב בן ארי: אבל אז לא היה כסף.

איתן הורן: נכון.

איתן הורן: בזמנו זה נעצר בגלל הכסף.

איתן הורן: אני רק אוסיף שמה שאמר אלון זקס הוא נכון ובראייה ארוכת טווח יהיה חשוב לתקן את התקנות.

איתן הורן: זה לא חסם מהביצוע של החלטת הממשלה, כי למעשה אנחנו מתנים את זה בהסכם עם החוזה כי יש קופה ממשלתית.

איתן הורן: אין ספק שבסוף זה הפתרון המערכתי, לא חסם.

חיים תמם: התקנות אושרו על ידי רוב משרדי הממשלה ועברו לוועדת הפנים של הכנסת כבר ב-2015, אבל בגלל תקציב זה לא התקדם.

מירב בן ארי: הבנתי.

מירב בן ארי: עכשיו יש את התקציב והתקנות לא מונעות את ההמשך של התהליך.

איתן הורן: אני אעבוד על המסמך המקצועי של ועדת המנכ"לים כגישה לקופה הממשלתית.

איתן הורן: זאת אומרת, מי שרוצה לעבוד, חייב לעבוד על פיו.

מירב בן ארי: משרד הבריאות, בבקשה.

ד"ר גדי לובין: אני מנהל בית החולים כפר שאול-איתנים ואני נציג משרד הבריאות בדיון הזה.

ד"ר גדי לובין: הייתי גם בחלק מהדיונים של אחת הוועדה.

ד"ר גדי לובין: קודם כול, תודה גדולה לקק"ל, הם עשו עבודה נהדרת אחרי השריפה וגם לפני כן, וזה שיפר מאוד את ההגנה שלנו.

מירב בן ארי: מאז האירוע?

ד"ר גדי לובין: כן.

ד"ר גדי לובין: גם לפני ובוודאי אחרי.

ד"ר גדי לובין: בהקשר הזה אני מזכיר, ואני מניח שאנחנו לא יחידים, שנותרה כמות אדירה של גזם והוסבר לי שהיא יכולה להיות מטופלת רק עם בוא הקיץ ולא במהלך החורף.

ד"ר גדי לובין: עכשיו זו נקודה מועדת לפורענות שצריך לטפל בה.

ד"ר גדי לובין: אני מבקש להעלות שתי נקודות: האחת, הוזכרה פה כמה פעמים המילה "יישובים".

ד"ר גדי לובין: במסגרת כ-500 האזורים צריך לוודא שגם מקומות כמו בתי חולים, שהם לא בתוך יישוב – אני מניח שגם למשרד הרווחה יש מרכזים כאלה – מקומם לא נפקד מהסקר הזה.

חיים תמם: ברשימה יש גם אזורים כאלה – גם בתי חולים, גם מתקנים.

איתן הורן: רגע, רגע.

איתן הורן: האזורים סומנו עם יישובים.

איתן הורן: אם בית חולים הוא באזור – הוא בפנים.

איתן הורן: אם הוא לא – הוא לא בפנים.

איתן הורן: אני מזכיר, בסופו של יום האחריות היא על מי שאחראי על השטח.

מירב בן ארי: אם בשריפה האחרונה זה התקרב - - -

איתן הורן: זה בתוך שטחי קק"ל, זה טופל על ידי קק"ל.

איתן הורן: אם בית החולים בעין כרם הוא באזור חיץ של ירושלים, הוא יטופל כחלק מאזור חיץ של ירושלים.

איתן הורן: אני לא מכיר – כנראה שהאדון מכיר קצת יותר טוב איפה כל בית חולים – ולכן אני מציע שישב עם חיים תמם וימפו את זה.

מירב בן ארי: נניח בית חולים איתנים?

איתן הורן: הוא יושב באזור של קק"ל.

אלון זקס: מבחינת הנושא של אזורי חיץ איתנים נחשב כיישוב של מועצה אזורית מטה יהודה, כמו כל אחד מהיישובים שצריך לקבל את השירותים ברמה של אזורי החיץ.

ד"ר גדי לובין: הערה אחרונה – גוף שלהבנתי מאוד-מאוד חשוב, אני לא יודע מה רמת המעורבות שלו, הוא נתיבי ישראל.

ד"ר גדי לובין: לדוגמה, עד היום כל הציר מאשתאול ועד הדסה, בואכה צובה וכו' וכו', הוא ציר פינוי חיוני שגם ברמת הסכנה התעבורתית, אני כבר לא מדבר על שריפות, קל וחומר שריפות, אין בכלל שוליים.

ד"ר גדי לובין: יש שיחים שממש נושקים לכביש.

ד"ר גדי לובין: לעניין משך הזמן של מצור אש, מהניסיון שלנו באיתנים למדנו שאם יש שוליים משמעותיים, לפחות חמישה מטרים בכל צד – כפי שהנחה נציב הכבאות – אזי זמן המצור קצר בהרבה.

ד"ר גדי לובין: כשאין את השוליים האלה – באירוע שהיה היינו תקועים שם יממה.

מירב בן ארי: אני יודעת, הייתי שם באזור.

מירב בן ארי: איתן הורן, מה אתה אומר, הם מעורבים?

איתן הורן: אני אגיד שוב, אם בית החולים הוא בשטח כמו עין כרם - - -

מירב בן ארי: אני מדברת על נתיבי ישראל.

איתן הורן: לא, הם לא מעורבים.

איתן הורן: אחד מדירוגי הסיכון זה כבישי הגישה.

איתן הורן: זה חלק מדירוג הסיכון.

איתן הורן: היכן שיש יישובים שיש להם כבישי גישה מוגבלים, הם קיבלו ניקוד יותר גבוה.

איתן הורן: מחד הם מקבלים ניקוד יותר גבוה, מאידך – אני אומר אמיתי, כמו שצריך – אין עכשיו יכולת תקציבית לעשות קו חיץ לאורך כל הכביש, כי יש לזה עלויות גבוהות.

איתן הורן: זה בהחלט נלקח בחשבון לקו החיץ ליישוב או למתקן או לאזור.

איתן הורן: צריך לומר שלכבאות והצלה יש עוד כלים, כמו מצלמות, כוחות תגובה.

איתן הורן: היינו שמחים לעשות קו חיץ בכל המדינה, אבל זה לא בר-ביצוע משיקולים אחרים, כמו שגם ציינת בפתיחה וגם משיקולים תקציביים.

חיים תמם: הצעת התקנה שמדברים עליה כוללת גם את רצועת החיץ סביב היישוב וגם בדרך הגישה ליישוב המוגן, כלומר היישוב שבסיכון.

חיים תמם: כלומר, גם לגבי זה קבענו בדיוק את קווי החיץ שיהיו משני צדי הכביש, כדי שאפשר יהיה לפנות או לגשת וכן הלאה.

חיים תמם: לכן החשיבות לפרסם את התקנה ואז זה מסדיר את כל המכלול.

מירב בן ארי: ראיתי שבהחלטת הממשלה מתייחסים גם למשרד החקלאות.

איתן הורן: משרד החקלאות נמצאים איתנו בצוות המקצועי.

מירב בן ארי: בגלל שהם שותפים להחלטת הממשלה וגם מממנים אותה, הייתי רוצה את ההתייחסות שלהם.

מירב בן ארי: אגב, מי אחראי לקרן לשטחים פתוחים?

איתן הורן: רמ"י.

מירב בן ארי: משרד החקלאות, בבקשה.

ארז ברקאי: אנחנו שותפים לכל עבודת המטה שבוצעה עד עכשיו ותומכים בכל הפעולות שבוצעו עד עתה.

ארז ברקאי: בלי להיכנס לכמות יישובים ושמות של יישובים, חלק ניכר מהעבודה בוצע על בסיס מיפוי שאנחנו, במשרד החקלאות, עשינו.

ארז ברקאי: צריך לומר שכ-50% משטח היישובים – כרגע אני מדבר על שטח שצריך לעבור טיפול, לא על מספר יישובים – במדינת ישראל טופל כבר גם על ידי קק"ל וגם על ידי רט"ג, מה שאלון זקס דיבר עליו.

ארז ברקאי: כחצי מהשטח הוא באחריות השלטון המקומי וזה השטח שאליו אנחנו מכוונים בהצעת המחליטים.

ארז ברקאי: לכן אנחנו במחצית הדרך מבחינת ההגנה על היישובים במדינת ישראל.

מירב בן ארי: אבל ההחלטה הזאת לא תפתור את ה-50% האחרים, נכון?

ארז ברקאי: התקציב שכרגע קיים לא יספק.

ארז ברקאי: כפי ששמעת בהתחלה, לפי העבודה שעשתה רח"ל, התקציב הנדרש עומד על 190-180.

ארז ברקאי: לפי התקציב הזה כרגע לא נוכל לתת מענה לכל היישובים.

מירב בן ארי: את המיפוי שעשיתם העברתם לרח"ל?

ארז ברקאי: בוודאי.

ארז ברקאי: כל העבודה של רח"ל התבססה על מיפוי.

ארז ברקאי: המיפוי הזה לוקח בחשבון את שכבת הבינוי במדינת ישראל וממנו הוא לוקח את 76 המטרים, שהם הרצועה.

ארז ברקאי: מרצועת הבינוי, משכבת הבינוי של מדינת ישראל, חישבנו כמה שטח נדרש, מה הצומח שיש שם ומה השיפוע שמשפיע מאוד על רמות הסיכון, כי הוא משפיע על התפשטות האש.

מירב בן ארי: שירה, מנהלת החטיבה לשמירה על הקרקע, רמ"י, בבקשה.

שירה תם: דרך הקרן לשמירה על השטחים הפתוחים נתנו מימון לטובת הפרויקט הזה.

מירב בן ארי: של 7 מיליון שקלים בשנה.

שירה תם: נכון.

שירה תם: זה תקצוב שרמ"י נותנת.

שירה תם: צריך להבין שהגורמים המבצעים הם גם רט"ג, גם קק"ל, שמטפלים בשטחי מדינה.

שירה תם: יש את האלמנט של הרשויות המקומיות ואנחנו נותנים את הסיוע דרך המימון הזה.

מירב בן ארי: אתם חלק מצוות המנכ"לים?

שירה תם: כן.

שירה תם: אופיר ברטל, רט"ג, בבקשה.

אופיר ברטל: עד היום רט"ג ביצעה קווי חיץ בשטחים שבאחריותה – בשמורות, בגנים ובאזורים שהוחכרו לה על ידי רמ"י – והיא כבר צברה ניסיון בתחום הזה.

אופיר ברטל: למשל, באזור הכרמל, ליד דליה ועוספייה.

מירב בן ארי: כשאתה עושה קווי חיץ, וזו עבודה חשובה מאוד, הכבאות מאשרת את זה או שאתם עושים את זה יחד?

מירב בן ארי: מה עשיתם לפני התקבלה החלטת הממשלה, עשיתם את זה יחד?

אופיר ברטל: הכול נעשה בתיאום מול הכבאות ובאישורם.

אופיר ברטל: למעשה הם הגורם המקצועי שמנחה אותנו והגורם המקצועי שמאשר.

אופיר ברטל: אנחנו לא עושים שום דבר בלי האישור שלהם, אנחנו מבצעים בשטחים שהם באחריותנו, שזה השמורות והגנים.

אופיר ברטל: קיבלנו בקשה מהמדינה, מאיתן הורן – שמייצג פה את המשרד לביטחון הפנים – שרט"ג תפעל גם בשטחים שנמצאים מחוץ לתפקידיה, מחוץ לשמורות ולגנים.

אופיר ברטל: רט"ג נענתה לבקשה בכפוף לכמה תנאים שאפרט בהמשך.

אופיר ברטל: הרעיון המתכלל, מעבר לרצון לסייע למדינה ברמה הלאומית, היה גם שמירת טבע.

מירב בן ארי: זו אחת המשימות שלכם.

אופיר ברטל: נכון, אבל האחריות הישירה שלנו היא ניהול השמורות והגנים.

מירב בן ארי: אז אין קונפליקט?

אופיר ברטל: תכף אני אגע בקונפליקטים.

אופיר ברטל: בגדול, לקחנו על עצמנו גם פעילות מחוץ לשמורות ולגנים גם במטרה לשמור על ערכי הטבע בשטחים הפתוחים.

אופיר ברטל: כמובן שכשיש שריפות הן מכלות את הכול ואין גבולות לשריפות.

אופיר ברטל: מכיוון שאנחנו עובדים מחוץ לשמורות ולגנים, חשוב לנו שבמסגרת הסכם ההתקשרות בינינו לבין המדינה, המשרד לביטחון הפנים, יהיה גורם אחד שאנחנו נעבוד מולו, שהוא למעשה המשרד הממשלתי – המשרד לביטחון הפנים – ולא לעבוד מול כל הרשויות המקומיות.

אופיר ברטל: חשוב לנו גם בהיבט של האחריות – האחריות האזרחית והאחריות הפלילית, שמחר נתחיל לדבר על זה ברמה המעשית – שהמדינה תיקח על עצמה את האחריות.

אופיר ברטל: כלומר, אני עושה כאן את ההפרדה בין הביצוע לבין האחריות, מכיוון שלנו אין את הכלים – לא הביטוחיים וכו', כי אנחנו גוף קטן ביחס למדינה – ומכיוון שמדובר בשטחים שהם מחוץ לשמורות ולגנים וכל מערך הביטוחים שלנו חל אך ורק על השמורות והגנים, אנחנו נצטרך את הסיוע של המדינה הן בהיבט של לקיחת אחריות – פטור, שיפוי על כל דבר שיכול לקרות – והן בהיבט של אחריות פלילית, מכיוון שלפי חוק הרשות לכבאות, סעיף 40 קובע אחריות על מי שמחזיק או בעלים של שטח.

אופיר ברטל: אנחנו לא המחזיקים ולא הבעלים, אלא מבצעים את הדבר מטעם המדינה ואנחנו מצפים שהמדינה תיקח על עצמה את האחריות בעניין הזה.

אופיר ברטל: לגבי הנושא של התחזוקה – מהניסיון שלנו, אנחנו חושבים שצריך להסתכל הסתכלות קצת יותר ארוכת טווח, לפחות לטווח של עשר שנים שבהן נדע מראש מי הגורם שלוקח על עצמו את הנושא של התחזוקה.

מירב בן ארי: מבחינת המדינה זה השלטון המקומי.

אופיר ברטל: אגב, אנחנו נשמח לקחת על עצמנו.

אופיר ברטל: אם יוחלט שרט"ג תבצע את זה, נשמח לקחת על עצמנו גם תחזוקה ארוכת טווח, בכפוף למימון, לטווח של עשר שנים.

מירב בן ארי: כמו שאתם עושים היום בשטחים שלכם.

אופיר ברטל: כמו שאנחנו עושים היום בשטחים שלנו, כי אנחנו יודעים שאם זה לא יבוצע, המצב יכול אפילו להחמיר.

מירב בן ארי: מה לגבי התנאים של רט"ג ?

איתן הורן: אנחנו בשיח איתם.

איתן הורן: אני לא רוצה להיכנס לדקויות, אבל יש אלמנטים - - -

מירב בן ארי: אל תיכנס לדקויות, אבל באופן כללי, האם התנאים שאותם הציג אופיר ברטל כרגע, שהם כנראה deal breaker כדי שהם ייקחו את הפרויקט או לא, האם התנאים האלה הם דברים שאתם יכולים לחיות איתם?

מירב בן ארי: למעשה זו המהות, כי אם לא תסכים עם התנאים כל האירוע לא יתקיים.

איתן הורן: אני חושב שכן.

איתן הורן: שוב, כפי שאמרתי, מחר נקיים ישיבה נוספת כדי לרדת לפרטים.

איתן הורן: בסופו של יום אנחנו נצטרך לסגור את המעגל מול החשכ"ל, שהוא הגורם האמון במדינת ישראל על שיפויים וביטוחים מטעם המדינה, וכן מול משרד המשפטים לעניין האחריות המשפטית.

איתן הורן: אני סבור שניתן להגיע לפתרון.

איתן הורן: אני חייב לחדד משהו שחייבים להבין.

איתן הורן: האחריות לביצוע ותחזוקת קווי החיץ היא על מחזיק השטח.

איתן הורן: בגדול, במדינת ישראל יש שלושה: רט"ג, קק"ל והרשויות המקומיות, כל רשות בפני עצמה.

איתן הורן: זה נשאר, זו עדיין אחריותן.

איתן הורן: מה שהמדינה ראתה זה איזשהו כשל שוק והיא למעשה מסייעת.

איתן הורן: רט"ג היא למעשה הפתרון שלנו למכרז מרכזי.

איתן הורן: כלומר, האחריות נותרת ברשויות המקומיות.

איתן הורן: המדינה נותנת את הכלים לאפשר ולבצע, אבל בסוף האחריות היא של הרשויות המקומיות.

מירב בן ארי: בשטחים שהם לא של רט"ג, שזה לא שמורת טבע, וזה לא שטח של השלטון המקומי, מי יהיה אחראי על התחזוקה?

איתן הורן: אז פה אנחנו נמצא את הפתרון עם רט"ג, אבל רוב השטחים זה קק"ל, רט"ג ורשות מקומית.

איתן הורן: יש לנו גם שטחים פרטיים.

מירב בן ארי: אז בשטחים שיש לך ואקום אתה יכול להכניס את רט"ג שיעשה את התחזוקה.

איתן הורן: כן, ולכן אנחנו עושים הסכם מול הרשות המקומית, כי היא האחראית.

מירב בן ארי: הרשות המקומית יכולה לקחת את רט"ג שתתחזק לה את זה.

איתן הורן: זה נכון, אבל לאורך שנים זה לא הלך.

איתן הורן: ההנחיות קיימות והרשויות לא ביצעו.

מירב בן ארי: כי ההנחיות היו nice to have, הן היו וולונטריות.

מירב בן ארי: רק ראש רשות שמבין וגם יש לו תקציב – מה לעשות, אם הרשות קטנה, לא חזקה, קשה לה לתחזק – יכול.

מירב בן ארי: לרוב הרשויות קשה להן לתחזק קווי חיץ.

איתן הורן: גם התהליך התפעולי הוא קשה ולכן הכניסה של רט"ג בשלב הראשון, ובעתיד או רט"ג או מכרז מרכזי שנוביל, יקל מאוד על הרשויות המקומיות.

מירב בן ארי: למעשה יש לכם פטור ממכרז בתהליך הזה, בהנחה שתעמדו בתנאים שלהם?

איתן הורן: אנחנו נלך לחשכ"ל.

איתן הורן: החשכ"ל התוו לנו את הכיוון לאיך להגיע אליהם – זה פטור ממכרז להתקשרות עם תאגיד.

איתן הורן: זה יהיה פטור מתוחם בזמן, הוא לא לעולמי עד.

איתן הורן: הסמכות היא של החשכ"ל ואנחנו צריכים להגיע לוועדה.

איתן הורן: זה הכיוון שדנו בו בצוות המקצועי ואנחנו הולכים אליו.

מירב בן ארי: סמנכ"ל הכספים של רט"ג, איך השיח מתנהל בחודשיים האחרונים?

שלומי ישי: בהתחלה זה התחיל בוועדות מקצועיות יותר עם המדען הראשי שלנו.

שלומי ישי: לאחר מכן אני ואופיר ברטל נכנסנו למהלך.

שלומי ישי: אחת לשבוע-שבועיים יש ישיבות וזה מתקדם.

שלומי ישי: עשינו אצלנו גם איזשהו בדק בית – מה אנחנו מוכנים ואיך אנחנו יכולים לעבוד – שמנו את התנאים על השולחן, הם די מקדמים אותם ואנחנו מתכנסים לאיזושהי נקודה.

שלומי ישי: זה התעכב קצת, כי ניסינו גם אצלנו בבית מול חברת הביטוח, כי יש לנו שיפוי וביטוח בתוך השטחים שלנו, אבל ברגע שאנחנו יוצאים החוצה, מחוץ לשטחים, אנחנו לא יכולים.

שלומי ישי: לכן התנאי הזה של האחריות המלאה של המדינה הוא תנאי קריטי.

מירב בן ארי: כי אתה קבלן מבצע ואתה מצפה - - -

שלומי ישי: אני קבלן מבצע ואני צריך לדאוג לניהול הסיכונים של הרשות.

שלומי ישי: דרך אגב, לשאלתך לגבי עלות תחזוקה – בדקתי את זה עם אנשי המקצוע אצלנו, כי בשטחים שלנו כבר עשינו את זה, ומסתבר שעלות תחזוקה היא בין 1,000 ל-3,000 שקל לדונם, תלוי בתנאי השטח ובסוג הצומח באותו שטח.

שלומי ישי: אלה פחות או יותר סדרי הגודל של התחזוקה.

מירב בן ארי: זה הרבה כסף לראש רשות.

שלומי ישי: כן, זה לא מעט.

מירב בן ארי: זיו דשא, ראש המועצה המקומית זכרון יעקב, בבקשה.

מירב בן ארי: אני מניחה שאתה מכיר מצוין את האירוע.

זיו דשא: בוקר טוב, אני ראש המועצה המקומית זכרון יעקב ואני גם יושב-ראש הוועדה לאיכות הסביבה של המרכז לשלטון מקומי.

זיו דשא: אני אקדים ואומר שהתמניתי לתפקיד ביולי 2016, באמצע קדנציה, והייתה לי טבילת אש משמעותית שלושה חודשים אחרי עם השריפות שהתחילו במורדות המזרחיים וכילו כמעט שתי שכונות.

זיו דשא: אני רוצה לומר כמה דברים מהצד של השלטון המקומי וגם מהזווית המקומית, רבת הניסיון שלנו, שממנה אפשר ללמוד להקרין הלאה.

זיו דשא: כפי שאמרת, אכן אלה הן הנחיות ולא תקנות, הן וולונטריות וזה מבלבל את כולם.

זיו דשא: יש להן משמעויות כבדות מאוד מעבר לזה, כי מי שמכיר את הפרטים יודע שבאזורי חיץ נדרשות רצועות של 75 מטרים ו-50 – אני לא נכנס לפרטים כרגע, זה דיון אחר – אבל אלה דברים משמעותיים מאוד מבחינת החישוף הנדרש והדילול של העצים.

זיו דשא: יש לזה משמעויות של כריתות, אם צריך אישורים של פקיד יערות.

זיו דשא: דבר שני, העבודה לא כוללת דרכי תשתית שלא קיימים, גם צנרות מים והידראנטים לכיבוי, גם זרנוקים כפי שעשו בצובה.

זיו דשא: זה לא רק פריצת הדרך.

זיו דשא: כמובן גם התחזוקה השוטפת, כי התחזוקה אמורה להיכנס לתקציב הרשויות ולאורך זמן, וביישוב כמו זכרון זה מאות אלפי שקלים בשנה.

זיו דשא: דרך אגב, זה לא רק עניין של אזורי החיץ, זה גם חורשות בתוך היישובים, זה גם סוגי צמחים שממליצים לגדל או לא לגדל, זה מגרשים ריקים.

זיו דשא: זה לא רק אזורי החיץ, אלא מערך שלם של תפיסה וכבר צריך שלכל יישוב תהיה תוכנית הגנה.

זיו דשא: אנחנו ביצענו תוכנית הגנה מאש ולכן צריך להתחיל מהנקודה הזאת.

זיו דשא: ביישוב שלנו תוכנית הגנה מאש עלתה כ-200,000 שקל.

זיו דשא: התוכנית קובעת אזורים בסיכון, תיעדופים, מהירויות רוח, נתוני אקלים, מה לעשות, איך לעשות, כי בסוף אין כסף לכול.

זיו דשא: כשאני בא לתושב ואומר לו שאני עושה פה ולא פה, אני מסביר שיש לי גורם מקצועי שקובע.

זיו דשא: דרך אגב, התוכנית אושרה על ידי כב"ה מחוזי.

זיו דשא: יש נקודה נוספת של קרקעות – היא אולי לא בולטת, אבל 7% מקרקעות המדינה הן אדמות טאבו, קרקעות פרטיות, שאינן בבעלות של הרשויות או קק"ל או רט"ג ולא רמ"י, וצריך לראות איך מטפלים בהן.

זיו דשא: למשל, אני לא יכול לעבור עם שביל אופניים בקרקעות כאלה ללא הסכמות, כולל זה שהניקיון הוא גם באחריותם.

זיו דשא: צריך לקחת בחשבון מה עושים במקרים האלה ואיך מבצעים את זה שם.

זיו דשא: לפעמים אנחנו מנקים כי אין ברירה, כי אנחנו מחויבים לבטיחות, אבל זה עלול לסבך את כולם בהקשר הזה.

זיו דשא: אני אתן דוגמה נוספת מיישוב כמו מעלות, שאני יודע שקיבל הנחיה והתחיל לרוץ שם, אך למעשה נוצרה מהומת עולם – הוא עושה אזורי חיץ, הוא רוצה להיות בסדר, אבל עניין של כריתה, עניין של דרכים, זה מאוד מורכב ומסובך.

זיו דשא: אני יודע כמה עולה התוכנית שלנו, היא עולה כ-15 מיליון שקל, אבל צריך לומר שלנו יש חלק מאזורי החיץ.

זיו דשא: אני אוסיף ואומר שלא מדובר רק על אזורי חיץ, אלא גם על אזורים בתוך היישובים.

זיו דשא: השריפה בזכרון הייתה שריפת צמרות – גצים עפו ל-400 מטרים, 500 מטרים ואף יותר, והדליקו שטחים שלא קשורים, לא היו גובלים.

זיו דשא: אזורי חיץ זה טוב, זה חשוב, זה נכון, אבל צריך לא רק בקו הגובל בבתים, צריך את זה גם בתוך השטח ואזורי הפרדה נוספים.

זיו דשא: לכן הראייה היא רחבה יותר.

זיו דשא: לנושא המימון והתחזוקה – אני אשמח מאוד להיות יישוב פיילוט, אבל אני לא מדבר רק עליי.

זיו דשא: הנושא של הביצוע מהותי מאוד, אמרתי לכם מה המשמעות ביישוב כמו זכרון, אבל חייבים להיות קודם כול תוכניות הגנה מאש.

זיו דשא: אם שואלים אותי, השלב הראשון שצריך לבצע, ובהקדם, זה תוכניות הגנה מאש שמגדירות בצורה מקצועית מה נדרש, איך נדרש, מה המשמעויות ומה התיעדוף.

זיו דשא: זה יעזור גם לקבל החלטות בהקשר הזה מבחינת העברת תקציבים, וגם בתוך היישובים – מה עושים קודם ומה עושים אחר כך.

זיו דשא: אני אשמח אם יהיו לי מחר 15 מיליון שקל ולעשות את הפרויקט תוך שנה.

זיו דשא: אם לא יהיו לי אותם, לא יהיה לי מאיפה לתקצב.

זיו דשא: לכן זה תהליך מדורג, עם תיעדופים שונים.

מירב בן ארי: יש לך היום קווי חיץ?

זיו דשא: יש לנו קווי חיץ היסטוריים ואנחנו מתחזקים אותם.

זיו דשא: התחזוקה עולה מאות אלפי שקלים בשנה.

מירב בן ארי: זה מה שחשבתי.

מירב בן ארי: חסרים לך עוד?

זיו דשא: כן.

זיו דשא: לפי תוכנית ההגנה מאש צריך להוסיף קווי חיץ בעוד מקומות.

זיו דשא: צריך לומר שתוכנית ההגנה מאש לא מדברת רק אל אזורי החיץ, היא מדברת גם על חורשות, על דילול עצים בתוך הרשויות, שזו אחת הבעיות להתלקחות שריפות.

זיו דשא: זו תוכנית מפורטת ואם תרצו, אתם מוזמנים לבוא ולראות אותה.

זיו דשא: הכין את התוכנית משרד האדריכלים חנוך בורגר והיא עברה את אישור כב"ה מחוזי.

זיו דשא: אנחנו עושים לאט-לאט, אבל בהיקפים האלה זה ייקח הרבה מאוד שנים וזו אחת הבעיות שלנו.

מירב בן ארי: יוחאי וג'ימה, מרכז השלטון המקומי, בבקשה.

יוחאי וג'ימה: בוקר טוב.

יוחאי וג'ימה: אני מברך על החלטת הממשלה.

יוחאי וג'ימה: אנחנו, השלטון המקומי, כבר עשר שנים שותפים לדיונים ובסוף זה קיבל גם תאוצה בישיבות המל"ל.

יוחאי וג'ימה: הייתה הבנה שאם יהיו תקנות זה ישים את הרשות המקומית במקום לא טוב, אבל המצב בשטח מסוכן, ואפילו מסוכן מאוד.

יוחאי וג'ימה: מהרגע שהתקבלה החלטת הממשלה, אנחנו – כשלטון מקומי – שהיינו מאוד-מאוד מעורבים בדיונים במל"ל, לא מעודכנים לגבי המשך הדיונים.

יוחאי וג'ימה: אני יודע שהדיונים מתקיימים בין בט"פ למשרד הפנים.

יוחאי וג'ימה: כפי שהזכיר פה זיו דשא, ראש מועצת זכרון יעקב, החשיבות היא בשני דברים: 1.

יוחאי וג'ימה: הנושא של האחזקה – אמרנו את זה גם בדיונים במל"ל.

יוחאי וג'ימה: יכול להיות שיהיו רשויות שיש להן קושי כלכלי ואצלן יקימו אזורי חיץ, ואפילו גם כאלה שלא מתקשות, ויטילו עליהן הוצאות כבדות מאוד.

יוחאי וג'ימה: לכן צריך לבנות מנגנון כלשהו לסייע להן; 2.

יוחאי וג'ימה: מדברים פה על מנגנון מימוש על ידי רט"ג, וזה בסדר, אבל צריך לראות מה המנגנון מול הרשות המקומית, איך בדיוק הולכים לעשות את זה מול הרשות המקומית, מה האחריות של הרשות המקומית בכל תהליך ההקמה של זה.

יוחאי וג'ימה: עניין לחצי מים וכו' לא באים לידי ביטוי בהחלטת הממשלה, וזה דבר חשוב.

יוחאי וג'ימה: יש כאלה ששמו תותחי מים, אבל יש כאלה שמגיעים עם רכבי כיבוי וצריך למלא אותם כדי לכבות את השריפות.

יוחאי וג'ימה: הנושא של מפעל הפיס – זו הפעם הראשונה שאני שומע על זה.

יוחאי וג'ימה: השלטון המקומי הוא בעלים חלקי של מפעל הפיס, ואנחנו – כשלטון מקומי – לא מכירים את המנגנון לפיו רוצים להעביר למימון קווי חיץ או לאחזקה של קווי החיץ באמצעות מפעל הפיס.

יוחאי וג'ימה: אנחנו נשמח מאוד שיציגו לנו את זה, כי בסוף זה צריך להיות מאושר גם על ידי השלטון המקומי.

מירב בן ארי: מי הנציג של השלטון המקומי בדיונים?

איתן הורן: בוועדה של המנכ"לים אין נציג של השלטון המקומי, כי יש נציג של משרד הפנים.

איתן הורן: אני אזמן את יוחאי וג'ימה ואני אתאם את זה מול משרד הפנים.

מירב בן ארי: בהחלט, הוא מאוד פעיל בוועדה ואני חושבת שתמצא בו שותף.

מירב בן ארי: רט"ג אמרו, בצדק, שהם צריכים לעבוד מול גורם אחד, וזה נכון, אבל בתוך הדיונים של הממשלה ודאי שאני חושבת שווג'ימה צריך להיות נציג של השלטון המקומי.

מירב בן ארי: האם היום אנחנו יודעים בצורה ברורה איזה רשות איתנה ואיזו רשות היא חלשה?

מירב בן ארי: האם בתוך המנגנונים שלכם יש אפשרות לרשויות שהן בדירוג גבוה, אבל חלשות מאוד מבחינת מימון התחזוקה?

איתן הורן: את מתכוונת למימון התחזוקה או לביצוע?

מירב בן ארי: אם יש רשות שמדורגת גבוה – אנחנו לא נכנסים לשמות – ומצד שני אנחנו יודעים שהיא חלשה, יש דירוג למ"ס ואנחנו יודעים, האם יש מנגנון כלשהו כדי לאפשר להם את התחזוקה או השתתפות גבוהה יותר?

מירב בן ארי: יש לנו דוגמאות במשק להתערבות גדולה יותר ברשויות חלשות.

איתן הורן: אנחנו עוד לא סגורים סופית, אבל יש משהו שיבוא לצוות המנכ"לים, ותמר ואביה מהאוצר עוזרים לנו – הרצון הוא לייצר מהעודפים מנגנוני סיוע לרשויות חלשות, כמובן לא לחזקות.

איתן הורן: "חלש" לא חייב להיות רק על פי הלמ"ס, כי זה יהיה תלוי בהיקפי התחזוקה.

איתן הורן: זה עוד צריך להיסגר באופן יותר קונקרטי מול האוצר.

מירב בן ארי: אני רוצה שתיקח גם את זה בחשבון בתוכניות איך לסייע לרשות שהיא חלשה.

מירב בן ארי: ראינו דוגמאות כאלה בצהרונים, ביום לימודים ארוך, שהמדינה נכנסת ומסייעת.

מירב בן ארי: שאלתי על הדירוג והעדפתם שלא להיכנס לזה, וכיבדתי את זה, אבל חשוב כבר לסמן באדום רשויות שאנחנו יודעים שדירוג הלמ"ס שלהן חלש מאוד ושכנראה לא יוכלו לעמוד בזה.

מירב בן ארי: נראה לי שחשוב לסמן את זה, זו הסיבה שאנחנו מקיימים את הדיון.

מירב בן ארי: דני עברי, ראש מועצת משגב, בבקשה.

דני עברי: אני עוקב אחרי הדיונים האלה כבר כמה שנים, מאז שהם התחילו.

דני עברי: אני מבקש להסב את תשומת לב היושבת-ראש – נאמר פה שמישהו הולך לשבת בחודשים הקרובים ולהחליט על חלק מהתושבים שלי שמפקירים אותם.

דני עברי: דהיינו, יש לי יישובים שלא ייכנסו ב-14 מיליון הראשונים.

דני עברי: יש 14 מיליון מתוך ה-198 וכנראה שזה לא יספיק ליישובים שהם בסיכון הכי גבוה.

דני עברי: יכול להיות שיש לי יישוב שהוא בסיכון הכי גבוה – ובשנה שעברה אנחנו התמודדנו עם 300 שריפות בשטח הרשות – ויהיה מי שיחליט שדוחים אותו.

דני עברי: דובר כאן על שיקולים ועל אחריות, לכן חשוב לי שהפרוטוקול של הדיון שבו החליטו לדחות יישוב מסוים יהיה ברור, שקוף וידוע ואני אוכל להסביר לתושבים מי החליט לא לעשות שם.

מירב בן ארי: אוקיי, אנחנו נשמע אחר כך התייחסות לזה.

מירב בן ארי: אלון ביטון, מרכז השלטון האזורי, ראש תחום חירום וביטחון, בבקשה.

מיכאל ביטון: תודה על ההזדמנות.

מיכאל ביטון: אני רוצה להצטרף לדברים של יוחאי וג'ימה.

מיכאל ביטון: היינו שותפים מלאים, כשלטון אזורי, בדיונים שהיו במל"ל.

מיכאל ביטון: מאז שהתקבלה החלטת הממשלה נדם קולם, מבחינתי של כולם – של משרדי הממשלה והמל"ל – ולא היינו שותפים מאז.

מיכאל ביטון: לדעתי זה חבל, וחבל פעמיים.

מירב בן ארי: ההערה שלכם הייתה חשובה מאוד והיא נלקחה כאן לתשומת ליבו של איתן הורן, שמייד אמר פה בוועדה שמעכשיו אתם תהיו שותפים בדיונים.

מיכאל ביטון: תודה, גברתי.

מיכאל ביטון: אני רוצה להוסיף את המורכבות שיש לשלטון האזורי בהקשר הזה – הרבה פעמים מחזיק הקרקע הם גם מושבים ואגודות שיתופיות כאלה ואחרות ולא המועצה האזורית עצמה שמחזיקה את הקרקע.

מיכאל ביטון: לכן בגיבוש סוגיית האחריות צריך להבין שרשם האגודות הוא גם צד בעניין פה.

מיכאל ביטון: יש אגודות שיתופיות שמחזיקות בלא מעט מהשטחים במועצות האזוריות.

מיכאל ביטון: דבר אחר, לצערי המספרים – זו התחלה טובה ואני מברך על העבודה המדהימה שעושים פה כל האנשים – קטנים מדיי.

מיכאל ביטון: למשל, מבוא מודיעים שנשרף בדיוק לפני שנתיים, ב-23 במאי לפני שנתיים, עלה 90 מיליון רק כדי להחזיר את המצב לקדמותו.

מיכאל ביטון: בימים אלה מוגשת תביעה של 68 מיליון שקלים רק על הנזקים.

מיכאל ביטון: לכן אני חושב שאנחנו מדברים על מעט מדיי כסף להרבה מאוד מקומות.

מיכאל ביטון: לדעתי אנחנו עושים טעות נוספת בזה שאנחנו עובדים בטור ולא במקביל.

מיכאל ביטון: עונת השריפות שהיא מעכשיו והלאה, קורית עכשיו בכל המדינה במקביל.

מיכאל ביטון: אי אפשר לתעדף בצורה כזאת טורית, דרך קנה של קש, ולעבוד טורי, כי אנחנו נספוג במקומות אחרים.

מירב בן ארי: אני אחסוך לך, כי יש לי קצת ניסיון בכנסת הזאת.

מירב בן ארי: אם 65 מיליון שקלים האלה יצאו לפועל בחמש שנים, זו התחלה מאפס שלא היה כאן, שעד היום היה לך.

מירב בן ארי: זה מעט מדיי, אבל אין מה לעשות, אלה החיים.

מירב בן ארי: החיים הם שיש שמיכה קצרה, אבל זו פעם ראשונה – זאת אחרי שכבר שנים הכבאות כותבים תקנות וולונטריות ורק חלק עושים – ולכן אני לא מקבלת את זה.

מירב בן ארי: זה 65 מיליון שקלים ויש כאן התגייסות של משרדי ממשלה.

מירב בן ארי: יש הרבה דברים שצריך לתקן וצריך לראות לוח זמנים וכו', ועם כל הכבוד, גם לא כל המדינה נשרפת במקביל.

מירב בן ארי: יש כאן רשויות שהרבה יותר חשוב לחזק אותן, יש רשויות שנדלקות באופן קבוע, כל שנה, ויש רשויות שלא.

מירב בן ארי: קיבלתי את ההערה שלכם, השלטון המקומי יהיה חלק, אבל בואו נתחיל לעבוד עם מה שיש.

מירב בן ארי: אני לא יכולה כל הזמן לומר שזה מעט מדיי.

מירב בן ארי: אני צריכה להתחיל לעבוד ואני רוצה לתת לרשויות את האפשרות לקבל כסף מהמדינה ושיהיו להן קווי חיץ.

מירב בן ארי: 65 מיליון שקלים זה לא מעט.

מירב בן ארי: אני נאבקת פה על 60 מיליון שקל למשטרה, רק כדי לתת להם אופנועים.

מירב בן ארי: זה כסף.

מירב בן ארי: כל כסף שהמדינה מביאה, אנחנו צריכים לצאת לדרך.

מיכאל ביטון: אני רק אגיד שוב את דעתי.

מיכאל ביטון: אני פשוט אומר שאל מול ההשקעה – אני הייתי הקב"ט של חבל מודיעין כאשר מבוא מודיעים נשרפה.

מיכאל ביטון: בעקבות השריפה רק במושב שילת השקענו 800,000 שקלים.

מיכאל ביטון: במושב אחד.

מירב בן ארי: ברור, לכן המדינה חייבת להתערב.

מיכאל ביטון: במקביל, אני חושב וקורא ומבקש שהתקנות של כיבוי אש יפסיקו להיות וולונטריות.

מיכאל ביטון: זאת אומרת, אם זה כזה חשוב, וזה חשוב לכולנו, שלא נמצא את עצמנו עוד פעם מדברים על תקנות בצורה וולונטרית.

מיכאל ביטון: צריך לעשות מה שנדרש כדי שהן יהיו מחייבות.

מירב בן ארי: אתה צודק, ולכן הוועדה הזאת תפקח על יישום החלטת קווי החיץ.

מירב בן ארי: זה התפקיד שלי, לפקח על עבודת הממשלה, ואם אתם לא חלק – אתם תהיו חלק, לראות שההערות שלנו מתקבלות.

מירב בן ארי: זה לא פעם אחת, אני ממשיכה ללוות את התוכנית הזאת.

מירב בן ארי: אל תדאג, אתם לא לבד באירוע הזה.

חיים תמם: אבל זו גם אחריות של הרשויות לבצע את זה, כי כל יישוב צריך להגן על עצמו.

חיים תמם: כאן הממשלה נתנה איזשהו כלי כדי לקדם את זה, אבל הרשויות צריכות לקחת את הנושא הזה ולהוביל אותו, כדי להגן על התושבים שלהן.

מירב בן ארי: נכון, חד-משמעית.

מירב בן ארי: איתי שגיא, הרשות הממשלתית למים וביוב, בבקשה.

איתי שגב: אני מבקש להתייחס להערה של יוחאי וג'ימה לגבי לחצי מים ופתרונות לאספקת מים באותן מערכות הגנה.

איתי שגב: יש כללים, כללי המים לאספקת מים לכבאות והצלה, שמגדירים את כל הפרמטרים ההנדסיים בהקשר הזה של אזורי החיץ ובכלל, ושם גם קבועים הלחצים וגם המרחקים בין הידראנטים, ככול וזה הפתרון.

איתי שגב: יש חלופה נוספת שמדברת על אתר מילוי כבאיות בנקודות קצה ובנקודות אסטרטגיות ככול שיוחלט על ידי רשות המים בשיתוף הכבאות וההצלה.

איתי שגב: הכללים האלה נעשו כמובן בשיתוף הרשות לכבאות והצלה.

מירב בן ארי: רמי זריצקי, ממונה על הגנת יערות מאש בחירום, קק"ל.

מירב בן ארי: אני מבקשת שבפעם הבאה תגיעו פיזית לדיון .

מירב בן ארי: נראה לי שאתם גורם מאוד משמעותי כאן בדיון.

רמי זריצקי: אני לפחות קיבלתי את ההודעה רק היום בשעה תשע וחצי.

מירב בן ארי: אין בעיה, לכן אמרתי בפעם הבאה.

רמי זריצקי: אוקיי, מקבל.

רמי זריצקי: קק"ל ביצעה ומבצעת את אזורי החיץ בשטחים שבניהולה.

רמי זריצקי: עד כה בוצעו כ-481 פוליגונים שהם צמודי דופן ליישובים.

רמי זריצקי: לא רק ליישובים, אלא גם תשתיות לאומיות, כמו חברת חשמל ומקורות.

מירב בן ארי: 481 זה הרבה.

מירב בן ארי: איך ידעתם איפה לשים את מרכז תשומת הלב?

רמי זריצקי: אנחנו יודעים מה השטחים שאותם אנחנו מנהלים.

רמי זריצקי: באותם שטחים שסמוכים לאותם מקומות שציינתי, שם ביצענו את אזורי החיץ.

רמי זריצקי: יש לנו להקים עוד כ-66 אזורי חיץ.

מירב בן ארי: 66 שאתם מקימים לבד?

חיים תמם: ככלל, קק"ל מבצעת סביב כל היישובים בשטחים ששייכים אליה.

חיים תמם: קק"ל עושה הרבה מאוד.

מירב בן ארי: אפילו יותר מרט"ג.

מירב בן ארי: אני מניחה שזה גם בגלל שלקק"ל יש הרבה יותר שטחים מאשר לרט"ג.

מירב בן ארי: אתה מכיר את כל ה-481 פוליגונים שבהם קק"ל עשתה קווי חיץ?

חיים תמם: אנחנו מכירים.

חיים תמם: אנחנו בודקים אותם, מאשרים אותם.

מירב בן ארי: והם לא ברשימה שלך?

חיים תמם: לא.

חיים תמם: הם לא ברשימה של מה שאנחנו מדברים עליו.

חיים תמם: אנחנו מדברים על דברים שהם בנוסף, מה שקק"ל לא עשתה ולא עושה.

מירב בן ארי: רמי זריצקי דיבר על עוד 60 אזורים.

חיים תמם: הוא דיבר על עוד יישובים שהם סמוכים ליערות של קק"ל.

חיים תמם: באזורים האלה קק"ל מבצעת והם לא ברשימה שלנו.

מירב בן ארי: יש שטח של קק"ל שהוא כן ברשימה שלכם?

חיים תמם: לא.

חיים תמם: בשטחי קק"ל, קק"ל מבצעת בעצמה.

מירב בן ארי: שאלה לרט"ג – אם קק"ל עושה בשטחים שלה את הכול בעצמה, רט"ג לא עושה אותו הדבר בשטחים שלה?

אופיר ברטל: כן.

אופיר ברטל: אנחנו פועלים בשטחים שלנו וקק"ל פועלת בשטחים שלה.

מירב בן ארי: זאת אומרת, מבחינת המדינה בשטחים של קק"ל ובשטחים של רט"ג יש קווי חיץ.

אופיר ברטל: כן, אצלנו במלואם.

שלומי ישי: למעט שטחים פרטיים.

שלומי ישי: בשטחים פרטיים עדיין לא נפתרה הבעיה.

שלומי ישי: כאשר מדובר בשטחים פרטיים, אנחנו – לפי העמדה של משרד המשפטים – לא יכולים להיכנס ולבצע קווי חיץ ללא הסכמה של הבעלים.

שלומי ישי: מלבד לנסות לאתר אותם ולפנות אליהם, אנחנו לא יכולים להיכנס ולפעול.

שלומי ישי: זה נכון בכל המדינה.

מור אשכנזי: אני אשלים את מה שהתחיל לומר רמי זריצקי.

מור אשכנזי: כפי שנאמר, 481 פוליגונים בוצעו כבר ועוד 66 פוליגונים שאמורים להיות מבוצעים.

מירב בן ארי: מתי?

מור אשכנזי: קק"ל מסווגת אותם לשלושה סוגים שונים: סביב יישוב, סביב תשתיות ביער ואזורי חיץ ביער.

מור אשכנזי: לצורך העניין עליו אנחנו מדברים כרגע, סביב יישובים – בוצעו כ-350 פוליגונים ועוד 34 פוליגונים אמורים להיות מבוצעים.

מור אשכנזי: מתוך 66 אזורי חיץ שעלינו עוד לבצע, להשלים, 37 נכנסים לעבודה השנה.

מור אשכנזי: שאלת איך אנחנו יודעים איפה לעשות – כפי שרמי זריצקי התחיל להגיד, אנחנו יודעים את השטחים שאותם אנחנו מנהלים.

מור אשכנזי: אזורי חיץ סביב יישובים נכנסים לעבודה בקק"ל בעדיפות עליונה, גם להקמה וגם לתחזוקה.

מירב בן ארי: יש משהו שמעכב אותך מלעשות את הפוליגונים האלה היום?

מור אשכנזי: יכולת ביצוע, זמינות של קבלנים.

מירב בן ארי: כלומר, דברים טכניים.

מור אשכנזי: אני אשמח להתחבר למה שראש מועצת זכרון יעקב, זיו דשא, דיבר עליו, על תוכנית הגנה מאש.

מור אשכנזי: בקק"ל אנחנו משתדלים לקדם תוכנית התגוננות מאש לכל היערות שלנו.

מור אשכנזי: התוכנית כוללת דרכי התגוננות מאש, אזורי חיץ ושטחים להזנקה לכיבוי וכו'.

מור אשכנזי: זה חשוב מאוד שלכל יישוב תהיה תוכנית כזאת.

מור אשכנזי: לעניין קרקעות פרטיות שהוזכרו – אני יודע שהיערנים של קק"ל משתדלים ליצור קשר אישי עם בעלי הקרקע ולבצע שם או לבקש מהם לבצע טיפול.

מור אשכנזי: לגבי כל מה שקורה ביישובים – חייבים לומר שאזורי חיץ סביב יישוב לא יפתרו את כל הבעיה.

מור אשכנזי: מדובר פה הרבה על מרחב כפרי, יש הרבה זבל סביב היישובים, יש גם צומח בתוך היישובים ואלה דברים שצריך לטפל בהם ואולי להפנות את הטיפול באזור החיץ סביב היישוב לפנים היישוב.

מור אשכנזי: דבר אחרון – לא מספיק לטפל רק בצומח.

מור אשכנזי: אני חושב שכדאי לטפל גם ברמת החינוך ובהסברה.

מור אשכנזי: יישוב שמקבל אזור חיץ סביבו חייב לדעת שלא עושים עבודות ריתוך בקיץ, לא משתמשים בדיסק שחותך ברזל ועלול להצית את הצמחייה בקיץ, ואם עושים את זה – צריך לשים לב מה קורה בהמשך העבודה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אני חוזרת לרמי זריצקי, קק"ל, בבקשה.

רמי זריצקי: רציתי להוסיף לעניין מרכיבי קווי החיץ.

רמי זריצקי: גם אנחנו וגם רט"ג מבצעים מבצעים בעיקר את הטיפול בצמחייה.

רמי זריצקי: בקק"ל אנחנו גם מדללים את כל היערות, ולא רק את קווי החיץ, כחלק מממשקים להקטנת עוצמות שריפה.

רמי זריצקי: הקמת קווי החיץ היא מרכיב מאוד-מאוד חשוב, זה הדרכים וקווי ההידראנטים, לאו דווקא ממטירים כמו שראינו בקיבוץ צובה בשריפה האחרונה בהרי יהודה.

רמי זריצקי: קו החיץ לא בא למנוע שריפה, קו החיץ הוא שטח היערכות לכוחות הכיבוי, שטח שבו עוצמת השריפה היא נמוכה ושם אפשר להשתלט על השריפה.

רמי זריצקי: לכן שיתוף הפעולה עם מקורות בהובלת המים לאותם אזורי חיץ, ליכולת שליטה שבה נקבל מים בקו החיץ כאשר יש שריפה קרובה ופחות בתוך הבתים ביישוב, אני חושב שזה יהיה אלמנט מאוד-מאוד חשוב שצריך לשים לב עליו דגש.

רמי זריצקי: לגבי נתיבי ישראל – הרבה פעמים השטח של רצועת הדרך המוגדרת לנתיבי ישראל רחב משטח הכביש והצמחייה שיש לצדי הכביש היא בתוך רצועה עליה אחראים נתיבי ישראל.

רמי זריצקי: אני חושב שלקשור את נתיבי ישראל לפרויקט הזה של יצירת אזורי חיץ, בעיקר בדרכים שמובילות ליישובים עם רמת סיכון גבוהה - - -

מירב בן ארי: התייחסנו לזה במהלך הדיון על נתיבי ישראל.

מירב בן ארי: אפשר להתקדם.

רמי זריצקי: כן, שמעתי, הייתי.

רמי זריצקי: אני חושב שחשוב מאוד לקשור אותם לזה.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: אני חושבת שאיתן שמע את זה גם.

מירב בן ארי: חבר הכנסת יום טוב כלפון, בבקשה.

יום טוב חי כלפון: תודה, גברתי היושבת-ראש.

יום טוב חי כלפון: אני כמובן מברך על החלטת הממשלה המאוד חשובה שהתקבלה לפני כחודשיים בעניין המאבק בשריפות, וכמובן על הדיון הזה, שאני מבין שנועד לוודא את יישום החלטת הממשלה ושל התוכנית הלאומית.

יום טוב חי כלפון: יש חשיבות רבה מאוד לקווי החיץ, בשריפות שהיו בקיץ שעבר ראינו שהיכן שהיו קווי חיץ היישובים ניצלו וכמעט לא נפגעו.

יום טוב חי כלפון: היכן שלא היו – היישובים נפגעו ולכן חשוב מאוד לפעול.

יום טוב חי כלפון: אנחנו מתחילים עכשיו את תקופת הקיץ, עם הרבה שריפות, ומכאן החשיבות של הדבר הזה.

יום טוב חי כלפון: אני מבקש להעלות כמה נקודות: הנקודה הראשונה נוגעת לשיתוף הפעולה בין הגופים השונים.

יום טוב חי כלפון: אם הבנתי נכון, קווי החיץ למעשה מוקמים על ידי רשויות שונות במדינה.

יום טוב חי כלפון: ראינו שקק"ל מקימים, כך רט"ג וגם המועצות.

יום טוב חי כלפון: למעשה צריך סוג של מיפוי של כל קווי החיץ – האם מבוצע מיפוי כזה, כדי שכוחות הכיבוי הפועלים ידעו בדיוק איפה הוקמו קווי חיץ, איפה מתחזקים אותם?

יום טוב חי כלפון: האם יש איזשהו גורם מתכלל כדי שתוכלו לפעול?

יום טוב חי כלפון: כי אנחנו יודעים שכשריפה מתחילה להתפשט, כנראה שזה יעבור בין הגופים השונים, בין השטח שהוא באחריות רט"ג לשטח שבאחריות קק"ל לשטח שהוא באחריות המועצה המקומית.

יום טוב חי כלפון: השאלה היא אם יש מיפוי ואם יש תכלול.

יום טוב חי כלפון: אני חושב שמי שצריך לתכלל בעניין הזה הם כוחות הכיבוי שצריכים להכיר למעשה את כל המפות של כל הגופים השונים.

יום טוב חי כלפון: זו הנקודה הראשונה שאני אשמח לקבל עליה התייחסות.

יום טוב חי כלפון: באופן רחב יותר – אנחנו יודעים ששריפות הן מכת מדינה.

יום טוב חי כלפון: אומנם זה לא הנושא המדויק של הדיון, אבל אולי כדאי שנקיים על כך דיון מיוחד, כי פה אנחנו מדברים על צמצום הנזקים מהשריפות.

יום טוב חי כלפון: השאלה אם נוכל למנוע לפחות חלק מהשריפות, שאנחנו יודעים שהן שריפות כתוצאה מהצתה, במיוחד הצתה לאומנית.

יום טוב חי כלפון: הגשתי הצעת חוק להחמרת הענישה נגד מציתים על רקע לאומני.

יום טוב חי כלפון: אני מקווה שנוכל לקדם את הצעת החוק גם בוועדה זו, כי אם נוכל לפחות לצמצם את השריפות בכך שנרתיע את המציתים, זה יהיה חשוב מאוד.

יום טוב חי כלפון: לא בכדי אני מזכיר את ההצתות על רקע לאומני, כי גם הבוקר הייתה הצתה לאומנית.

יום טוב חי כלפון: אומנם היא לא הייתה ביער או במקום פתוח, אלא במקום סגור – בקבר יוסף בשכם – ואנחנו רואים שהמחבלים, לצערנו אנחנו בעיצומו של גל טרור, משתמשים בכלי הזה של השריפות כדי לפגוע בנו, במדינת ישראל.

יום טוב חי כלפון: זה מוביל אותי לנקודה השלישית – האם יש בתוכנית הלאומית גם התייחסות מיוחדת לאזור יהודה ושומרון?

יום טוב חי כלפון: אני קורא בישראל היום כתבה מלפני ארבעה ימים על חשש לפיו כתוצאה מהתגברות גל הטרור והאירועים הביטחוניים, יתגברו גם השריפות ביהודה ושומרון.

יום טוב חי כלפון: לכן אני אשמח לדעת אם יש התייחסות מיוחדת לאזור יהודה ושומרון בנוגע לשריפות לאור המציאות הביטחונית באזור הזה.

יום טוב חי כלפון: תודה רבה.

איתן הורן: אני אתייחס ואם צריך, חיים תמם ישלים אותי.

איתן הורן: לגבי שת"פ בין הגופים – שוב, אני מתחיל מהבסיס.

איתן הורן: הגורם שקובע את ההנחיות ואת הרגולציה ובודק ומאשר תוכניות לביצוע גם בעולם הוולנטרי, נקרא לו, זה כבאות והצלה.

איתן הורן: זאת אומרת, פחות מעניין אותם אם השטח של קק"ל, רט"ג או של רשות מקומית.

איתן הורן: הם מסתכלים על היישוב.

איתן הורן: הם מצליחים לבצע יותר איפה שקק"ל ורט"ג, כי קק"ל ורט"ג יש להם את היכולות, הניסיון וגם את האינטרסים שלהם, כמו שרט"ג הציגו, מתוקף ליבת תפקידם לבצע.

איתן הורן: כלומר, כב"ה יודע מה הוא רוצה ביישובים באזורים השונים ולא מעניין אותו מי מחזיק השטח.

איתן הורן: בביצוע יש לו פער בין מחזיקי השטח שהם קק"ל או רט"ג לבין הרשות המקומית, וזה מה שאנחנו אמורים לפתור היום.

איתן הורן: היום אנחנו בדיון ממוקד על קווי החיץ, אבל ברור לנו שיש סט של פעולות שאמורות למנוע וקווי החיץ הם עוד כלי.

איתן הורן: יש גם את המערך המבצעי שלנו.

איתן הורן: אני רוצה להזכיר שבסיוע האוצר ובסיוע של משרד רה"מ ביצענו גם הגברה של משאבים עכשיו, לעונת הקיץ הקרובה, שחלק גדול מהם ילכו להגברת שעות הטיסה של הטייסת, כדי לאפשר מה שנקרא "פטרול יזום", אם נקרא לזה במונחים צבאיים "רואה-יורה".

איתן הורן: כלומר, לשלוח את המטוסים שלנו לראות, לזהות וישר לתקוף את השריפות.

איתן הורן: כאמור, יש עוד סט פעולות שמבוצעות פה, גם האוצר סייע לנו בתקציבים וכב"ה הסיטו תקציבים לנושא.

איתן הורן: יש לנו פקודות משותפות-לאומיות שגם המשטרה מחוברת אליהן כדי לתפוס מציתים, לתפוס מפירים; קק"ל ורט"ג מחוברים עם הכוחות שלהם ביערות והכבאות שהיא הגורם המשימתי המרכזי.

איתן הורן: לגבי איו"ש – הם לא דורגו באופן שונה.

איתן הורן: הם דורגו בדיוק כמו כל שאר המחוזות, על פי הקריטריונים של כבאות והצלה.

מירב בן ארי: כמו כל שאר היישובים בארץ, לפי רמת הסיכון לשריפה.

חיים תמם: אני רוצה להשלים ולהשיב על שאלתו של חבר הכנסת כלפון.

חיים תמם: לגבי המיפוי – כל מחוז יש לו את כל היישובים שנמצאים שם והם מדורגים לפי רמות סיכון.

חיים תמם: אנחנו השלמנו את הצעת התקנה כבר ב-2015, ראינו שזה לא מתקדם כתקנה והוצאנו את זה כהנחיה לכל היישובים.

מירב בן ארי: הנחיות נציב.

חיים תמם: כן, ב-2018.

חיים תמם: כמובן שמאז התחלנו במיפוי של כל היישובים, מה שנקרא "יישובים מוגנים", ששם יש את הסיכון וצריך להגן עליהם מבחינת רצועות חיץ, דרכי מים ודרכי גישה וכן הלאה.

חיים תמם: כמובן שלכל מחוז יש את המיפוי של אותם יישובים לפי רמות הסיכון, דירגנו אותם מרמת סיכון 1 עד רמת סיכון 5, לפי החומרה והצמחייה מסביב.

יום טוב חי כלפון: אם עכשיו קק"ל או יישוב מסוים יקימו אזורי חיץ חדשים, אתה תקבל על כך עדכון מיידי, מפה מעודכנת?

חיים תמם: אנחנו מאשרים את התכנון ומאשרים את הביצוע ולכן אנחנו יודעים.

חיים תמם: אנחנו מאשרים את כל התכנון וכל הביצוע וקובעים בדיוק את היישובים ומי בסיכון גבוה.

מירב בן ארי: הכבאות הוא הגוף המנחה.

שי גליק: אני רוצה לומר שזה לא יהיה בית חולים מתחת לגשר, כמו שחבר הכנסת כלפון דיבר קודם.

שי גליק: אנחנו הגשנו בקשה לחופש מידע ומתוך מאות הצתות שכב"ה מעדכן, יש אפס כתבי אישום.

שי גליק: זה אומר שגם אם נעשה את כל החיץ הזה ובסוף יבוא מישהו ויצית, זה לא יעזור, שזה לא יהיה בית חולים מתחת לגשר.

מירב בן ארי: בסדר, במציתים צריך לטפל.

מירב בן ארי: אני רוצה לסכם את הדיון.

מירב בן ארי: קודם כול, אני מודה לכל מי שהגיע והסביר לנו לאן החלטת הממשלה הזאת הולכת.

מירב בן ארי: איתן הורן, אתה מבחינתי המתכלל, אבל יש כמובן עוד גורמים חשובים, בראש ובראשונה הכבאות, שלמעשה היא הגוף המקצועי שמנחה את כל האירוע הזה, ולכן שיתוף הפעולה פה הוא הכי חשוב, כמובן גם יחד עם משרדי הממשלה הרלוונטיים שגם מממנים וגם יש להם את הידע המקצועי שלהם, וטוב שהגיעו לפה ונשמעו.

מירב בן ארי: אני אעקוב אחרי ההחלטה הזאת ויהיה דיון נוסף בכנס הקיץ.

מירב בן ארי: אנחנו נקבע דיון – ניתן לכם זמן – אני מניחה באזור יוני-יולי, כדי שתוכלו להמשיך בעבודה ואנחנו, כוועדה, נפקח על ההתנהלות.

מירב בן ארי: החלטת הממשלה הזאת היא דרמטית בעיניי.

מירב בן ארי: לא סתם גם כינסתי את הדיון בפגרה.

מירב בן ארי: תבינו, הוועדות פה מתכנסות רק על נושאים חשובים, כמו למשל בשבוע שעבר הדיון על גל הפיגועים ועל ההכנות לרמדאן, אבל אני רואה במניעת שריפות אירוע דרמטי וחשוב.

מירב בן ארי: זה לא רק בגלל ההיכרות שלי עם מערך כיבוי האש, אלא כי אני חושבת שזה גם מציל חיים, גם מציל רכוש, ובמיוחד שעכשיו אנחנו בפתח העונה החמה ואנחנו צריכים לעשות את המקסימום מבחינת הפיקוח של הכנסת על ההתנהלות.

מירב בן ארי: לכן גם כשהעירו כאן הערה, אמרתי שבעיניי זה דרמטי שהמדינה סוף-סוף שמה כסף.

מירב בן ארי: יש לנו הרבה דברים לתקן, כמו התנאים של רט"ג שצריך להתאים כדי שתוכלו לצאת לדרך, הרשויות המקומיות שחייבות להיות שותפות, השלטון המקומי.

מירב בן ארי: בדיון הבא אני מצפה לשמוע את העמדות של השלטון המקומי אחרי שהם כבר היו בדיונים ושמעו.

מירב בן ארי: בדיון הבא אני מבקש לשמוע גם את ההתייחסות שלכם לרשויות חלשות.

מירב בן ארי: כפי שאמרתי, אני לא רוצה לדבר על הרשות שחלילה הכי בסכנה לשריפה, כדי לא ליצור פאניקה בציבור, אבל אני מניחה שהנתונים החשובים האלה – ששמעתי גם מרח"ל וגם מהכבאות – ידועים לכם ואתם יודעים את מי להציב בסדר העדיפות הראשון במדינה.

מירב בן ארי: אם נראה באמת שיש רשויות כאלה, כנראה שהכנסת תצטרך אולי להתערב כדי לתת אפשרות לרשות חלשה להגן על התושבים שלה, שאינם אשמים, הם ממש בקו האש, ולתת להם את ההגנה הזאת.

מירב בן ארי: אני שמחה שקק"ל ורט"ג דואגים לקווי חיץ.

מירב בן ארי: זה חשוב מאוד בעיניי.

מירב בן ארי: למעשה רט"ג כיסו את הכול וקק"ל כבר עשתה יותר מ-60.

מירב בן ארי: אני מקווה שעד הדיון הבא נראה שגם קק"ל הגיעה למצב של מאה אחוז.

מירב בן ארי: גם את זה שמתי כנקודה למעקב בפעם הבאה.

מירב בן ארי: איתן הורן, צריך להיות גאנט של לוח זמנים ביחד עם משרדי הממשלה, כלומר מה אנחנו הולכים לעשות, מתי מסתיים המשא ומתן עם רט"ג, מתי אנחנו עוברים הלאה.

מירב בן ארי: אני עושה את זה באיזוק, וזה עובד טוב.

מירב בן ארי: כל פעם מגיע לפה המשנה למנכ"ל ומראה לנו איך הוא מתקדם.

מירב בן ארי: זה חשוב גם לך וגם לציבור שצופה ובאמת מוטרד.

מירב בן ארי: לגבי ההתייחסות ששמענו כאן על נתיבי ישראל – אולי כדאי שהם כן יהיו באירוע הזה.

מירב בן ארי: זו החלטה מקצועית שלך.

איתן הורן: אחרי החג אני נפגש איתם בכל מקרה על דברים נוספים ואני אוסיף את זה.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

מירב בן ארי: זה עלה שלוש פעמים בדיון הזה.

מירב בן ארי: לגבי הרשויות – אני ארצה לדעת, אולי בפורום יותר סגור, אולי באיזושהי פגישה, על מה שציין כאן ראש המועצה של משגב.

מירב בן ארי: אני מצפה שבדיון הבא תגיד לפי מה בחרתם.

מירב בן ארי: נדייק את זה – אם לא נזכיר שמות של הרשויות, לפחות נדע לפי מה הן נבחרו.

מירב בן ארי: חבר הכנסת כלפון למשל דיבר על יהודה ושומרון, ואני אומרת שנבחר רשות לפי סכנה ברורה ומיידית.

מירב בן ארי: לא צריך לנקוב בשם של הרשות, אבל לפחות שנדע מה הסיבה שבחרתם.

מירב בן ארי: אני מסכמת את הדיון הזה גם בקריאה לאחריות.

מירב בן ארי: חיים תמם, אמרת את זה מאוד נכון.

מירב בן ארי: בסוף האחריות היא קודם כול של ראש הרשות ובטח של הציבור.

מירב בן ארי: אנחנו נכנסים לתקופה מאוד קשה מבחינת שריפות.

מירב בן ארי: החודשים מאי-יוני הם זמן מאוד נפיץ, אם אפשר לומר "נפיץ" באירוע הזה.

מירב בן ארי: אני, כוועדה, רואה בנושא של כיבוי אש אחד מהנושאים המרכזיים בשמירה על ביטחון פנים, בשמירה על יישובים.

מירב בן ארי: לכן אנחנו נמשיך לעקוב שהחלטת הממשלה יוצאת לפועל.

מירב בן ארי: אני מצפה מכל הגורמים הרלוונטיים להתכנס בתקופה הקרובה, כדי להתקדם עם ההחלטה ולהוציא אותה לפועל.

מירב בן ארי: יש לגם גם 13 מיליון שקלים ב-2022 וחשוב מאוד שתוציאו אותם, אם לא – סתם איבדנו כסף שיכול ללכת לקווי חיץ.

מירב בן ארי: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.