הוועדה המיוחדת לעובדים זרים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 36, 2022-04-05 17:00

אבתיסאם מראענה: טוב, ערב נעים.

אבתיסאם מראענה: נראה לי כבר ערב, אפשר כבר להגיד ערב נעים.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה לכל מי שטרחה וטרח להגיע ממרחקים למקום הזה.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד תודה רבה למארחות שלנו, תודה, יסמין, אכן זה מקום שנורא רצינו להגיע אליו ואני שמחה מאוד שהצלחנו, תודה לכל מי שעשתה ועשה את המאמץ להיות כאן ולהשתתף בישיבה הכל כך חשובה.

אבתיסאם מראענה: אנחנו כל הזמן שומעות על הסוגיה של סחר בבני אדם ותמיד תהיתי מה זה אומר ואיך אפשר להתמודד עם הסוגיה הזאת ובטח ובטח כשאנחנו בגל של פליטוּת מאוקראינה ובטח ניחשף לעוד דברים ועוד סיפורים, לצערי הרב.

אבתיסאם מראענה: המקלט הזה, נשמע עליו יותר, ונבין בדיוק איך הדברים פה מתנהלים ואיך הדיירות והדיירים מוצאים את הדרך שלהם להיות כאן.

אבתיסאם מראענה: אני מקווה שנצליח לקיים דיון, אני לא מבטיחה הנאה, כי אין כאן, אבל אני רוצה שנבטיח לפחות שיהיה באמת דיון משמעותי, מכבד וממנו אפשר לצאת החוצה ותגידו לי מה אני יכולה לעשות, במה אני יכולה לעזור, איך אפשר להתקדם כולנו ביחד.

אבתיסאם מראענה: כרגיל, אני מאמינה בלרוץ כקבוצה בשביל מטרה לטווח הרחוק.

אבתיסאם מראענה: אז בהחלט אני אשמח לתת את זכות הדיבור, כמובן אני אתן לך, יסמין.

יסמין קונפינו: לפני שאני אתחיל משרד הרווחה מבקש להציג את השירות ואת המסגרת.

אבתיסאם מראענה: ואחר כך את?

אבתיסאם מראענה: סבבה.

אבתיסאם מראענה: אני בדרך כלל, כמו ערבייה טובה, אני מתארחת בבית של מישהי אז אני אתן לה לדבר לפני שבעלה פותח את הפה.

אבתיסאם מראענה: ככה זה בתרבות שלנו.

אבתיסאם מראענה: אז אם את אומרת שיש פה תרבות אחרת אז אני מכבדת ובהחלט אני אתן לרקפת בן גיא להציג ולהעשיר אותנו במידע.

אבתיסאם מראענה: בבקשה.

רקפת בן גיא: אז קודם כל אני רוצה לברך, זה משהו מאוד ייחודי, וטוב שכך, כי באמת האוכלוסייה מאוד ייחודית, השירות הוא מאוד ייחודי, מאוד יוצא דופן לנו, גם האגף, זה אגף חוץ ביתי שבעיקרו, בדיוק אמרתי, כשהגעתי לפה, יש לנו 200 פנימיות לילד ונוער ו-16 מקלטים והמקום הזה, זה חלק מהקסם שלו והמורכבות שלו, המקום הזה לוקח הרבה אנרגיות של עבודה בגלל מספר הרבדים שמן הראוי להציג אותם.

רקפת בן גיא: אחת, המעמד של מי ששוהה פה.

רקפת בן גיא: זה מעמד מורכב, הוא דורש שיתופי פעולה של הרבה משרדי ממשלה, דורש הרבה שיתופי פעולה שלנו בתוך המשרד וגם מחוצה לו.

רקפת בן גיא: המעמד החוקי של הדיירות והדיירים שחונים פה דורש גם עבודה מאוד רגישה, רגישה, אחת, באמת המעמד החוקי שלהם במדינת ישראל, שתיים, כי יש פה מצבור של אוכלוסיות שהגיעו מטעמים שונים לארץ, שהגיעו לכאן למקלט מטעמים שונים, וגם מה שיקרה להם הלאה זה מטעמים שונים.

רקפת בן גיא: אני מתארת לעצמי שגם יסמין תדבר על זה אחר כך בהרחבה, אבל ליצור מסגרת שאנחנו רוצים לשמור בה את האופי הטיפולי והאנושי, אין לנו דבר כזה בישראל, מכלול כזה של מענים שצריך לתת פה עם הרגישות התרבותית, עם שפות שונות, שלפעמים אפילו לא מבינים את השפה.

רקפת בן גיא: גם העובדה שיש ילדים שחונים פה והאחריות שלנו כלפי הילדים פה שהיא שונה לחלוטין מהאחריות שלנו כלפי המבוגרים.

רקפת בן גיא: ובסוף, אנחנו מסגרת ממלכה שמדברת תוצאות ולהגדיר פה תוצאות זה מאוד מאוד מורכב.

רקפת בן גיא: זאת אומרת יש פה תוצאה אנושית, המרכזים נותנים שירות לתקופת זמן, עד שהמעמד המשפטי שלהם מבחינת המשטרה מתבהר, מסתדר, ואנחנו רואים פה הרבה מקרים שיוצאים ונכנסים וכל הסוגיה האם זה מקלט, אם הם עובדים בכלל.

רקפת בן גיא: זה הזמן גם להגיד שהמקום חסוי כך שאנחנו כולנו נשמור על הדבר הזה.

רקפת בן גיא: המסגרת נמצאת באגף החוץ ביתי שנתיים.

אבתיסאם מראענה: קודם מה היה?

רקפת בן גיא: קודם היה, יסמין בטח תתאר את זה, אבל זה היה שייך לתקון, תקון זה מינהל נוסף במשרד והאמת שהוא אוטוטו חוזר לתקון ואני חושבת שגם פה מאוד מאוד חשוב להראות איך המשרד עובד, וזה מאוד יפה.

רקפת בן גיא: בהתחלה תפס פה העניין החוץ ביתי, אחר כך הבנו שפרופיל האוכלוסייה באמת יותר קרוב לתקון.

רקפת בן גיא: אבל אני גם אומר, לא בצניעות, האגף עשה פה חשיבת עומק בשותפות מלאה עם העמותה המפעילה ועם פרופיל האוכלוסייה.

רקפת בן גיא: נכנס פה פיקוח מאוד אינטנסיבי.

רקפת בן גיא: אני חייבת לומר, יסמין תציג את זה מיד ואחר כך גם יסמין תציג את זה מיד, אנחנו הולכים לקראת שינוי.

רקפת בן גיא: יש פה שתי יסמין.

רקפת בן גיא: אני חושבת שפריצת הדרך תהיה שהשירותים שהמקלטים האלה ייתנו בעתיד על פי התעריף החדש שאנחנו בנינו פה הם יהיו שונים לחלוטין.

רקפת בן גיא: עשינו פה מבנה אחר לגמרי של תפיסת עולם שיתאים יותר למה שהעמותה פה יצרה ואני חושבת שאנחנו בפתחו של עידן אחר.

רקפת בן גיא: ימשיכו את זה שותפינו האמיצים במשרד.

רקפת בן גיא: הפיקוח יישאר פיקוח, אבל בסופו של דבר הצלחנו להקפיץ את זה בשותפות עם כל השותפים, גם משרד המשפטים, למדרגה אחרת מבחינת ההגדרה מה אנחנו חושבים שצריך להיות פה ואיך זה צריך לתפקד.

רקפת בן גיא: יסמין, תיכנסי לזה קצת כי עשינו גם רצף טיפולי קצת אחר, התייחסות אחרת לאימהות והילדים וכל המבנה של העמותה.

רקפת בן גיא: יסמין, את תציגי את זה בשלוש וחצי דקות ואחר כך כמובן ניתן לחשובים ביותר שהם מחזיקים את העול כבר שנים רבות והם המומחים האמיתיים.

יסמין וולך: אנחנו נמצאים עכשיו במקלט של הגברים, אבל אנחנו ברצף שירותים.

יסמין וולך: הכוונה היא שלקורבנות סחר יש מקלט לגברים ויש מקלט נשים, יש דירות מעבר ששם יש לנו נשים וילדיהם, ויש גם מרכז יום שאותו מפעילה עיריית תל אביב והוא כאן בקהילה.

יסמין וולך: בשנתיים האחרונות שאנחנו כאן עשינו ניסיון לאפיין מחדש את האוכלוסייה ובאמת להבין מה הם רוצים משום שאנחנו נמצאות במקלט ולתפיסתנו מקלט זה התערבות קצרת טווח בחירום והגנה.

יסמין וולך: קשה לחיות פה לאורך זמן, מקלט זה מקום שהוא באמת מגיע לחירום, אבל בפועל אנחנו רואים פה מטופלים ומטופלות, אני קוראת להם מטופלים, פרדיגמה שלנו כמובן, שנמצאים פה לפעמים שנה וגם שנתיים, כי שנת השיקום שלהם מתחילה בתום תהליך העדות הרבה פעמים, אם הם מסכימים להעיד, ואז הם כאן שנה, שנתיים, שנתיים וחצי.

יסמין וולך: כשאנחנו התחלנו לזהות את הדבר הזה אנחנו בעצם ניסינו להפוך את הגלגל ולומר שבמודל החדש שייצא במכרז בקרוב יגיע מטופל למקלט - - -

אבתיסאם מראענה: איך המודל עכשיו?

אבתיסאם מראענה: אני צריכה להבין אותו עכשיו כדי להגיע למודל הבא.

יסמין וולך: אני מסבירה ואני אגיד שכל קורבן סחר שמשטרת ישראל מכירה, קודם כל הוא מגיע למקלט.

יסמין וולך: הוא מגיע לפה והוא מקבל גם שירותי רפואה וגם שירותים פסיכוסוציאליים וגם שיקום תעסוקתי.

יסמין וולך: אנחנו במגדל בבל וזה מאוד לא פשוט.

יסמין וולך: מה שאנחנו מגדירים כטראומה בעיניים המערביות לא בהכרח המטופלים פה יסכימו עם זה, וזה בסדר, צריך לכבד את זה, זה חלק מהשיקום.

יסמין וולך: יש פה גם ריבוי פגיעות, יש פה אנשים שהגיעו על רקע של סטודנטים שמצאו את עצמם ונשים שעברו אונס והתעללות.

יסמין וולך: אני בכוונה לוקחת את שני הקצוות.

יסמין וולך: יש מרכז יום היום בתל אביב שמטפל באוכלוסייה, בעיקר אריתריאים וסודנים, אותן אוכלוסיות שאנחנו מכירים כקורבנות סיני, והם מטפלים במספר מאוד מועט של מטופלים שהם לא מהמוצא הזה.

יסמין וולך: אותו מודל שאנחנו עשינו בשותפות בין משרדים ועם גישור בין משרדים, כי אנחנו עובדים פה ביחד, הוא מודל שבעצם הדברים חוזרים למקור, מקלט, המטופלים יגיעו לכאן, כמובן אותו אחד שמשטרת ישראל הכירה, יעברו אבחון והתערבות לשעת חירום, בכפוף למשטרת ישראל ולהערכת הסיכון, כי יש פה גברים ונשים שנמצאים בסכנת חיים, במיוחד אלה שנמצאים בתהליך של מתן העדות, ואותם אלה שיזדקקו למה שנקרא 24/7, הסתכלות אינטנסיבית, פרופיל פסיכיאטרי.

יסמין וולך: אני מזכירה שבסוף אנחנו רגילות שיש שירות לכל נזקקוּת, שירות התמכרויות, שירות אחר, פה כולם נמצאים כאן, זה מין מקום שמומחה בהכול, בהתמכרויות ובנשים בזנות ובאלימות, זה לא פשוט, זה המון אתגרים מקצועיים.

יסמין וולך: ברגע שהמטופל והמטופלת יעמדו על הרגליים ויתחילו לעבוד, מה שהם עושים, משום שהרבה פעמים לשם כך הם הגיעו, ואנחנו גם מאמינות שתעסוקה ושיקום דרים בכפיפה אחת, הם יעברו לשירות בקהילה, זאת אומרת שהם יקבלו שירות הרבה יותר מקיף של מרכז יום.

יסמין וולך: הם הרבה פעמים מצביעים ברגליים.

יסמין וולך: הם שומעים שזה מקלט והם לא רוצים ורוצות, כי הם בעצמם באו לשבי, אבל להיפך, אנחנו לא רוצות לקחת אותם אחורה, אנחנו רוצות לקחת אותם קדימה ושיחזרו לארצם עם יכולות ומועצמים ולא פסיביים ורגרסיביים.

יסמין וולך: אז אותם אלה שאנחנו נראה שעמדו על הרגליים, שהתחילו לעבוד, כי זה משהו שאנחנו בעד, הם יקבלו את השירות בקהילה.

יסמין וולך: שירות בקהילה יהיה במרכז יום שייתן בעיקר טיפולים השלכתיים, זה חלק ממה שאנחנו גם מבינים.

יסמין וולך: האתגר השפתי והתרבותי, יש כאלה שיישבו וידברו במשך שעה בטיפול אחד על אחד, ובעיקר גברים, אני אגיד, יש כאלה שזה ממש לא מתאים וצריך להשתמש בכלים טיפה יותר השלכתיים.

יסמין וולך: זה בעצם יהיה מרכז קצת כמו one stop shop כזה, שאתה מגיע, גם לקבוצות וגם לסיוע פרטני, ובעצם תיפתח תכנית טיפול בהתאם למסלולים ולפרופילים של כל מטופל כדי לעשות את החזרה לקהילה ואת השיקום.

יסמין וולך: מבחינתנו אנחנו רואות את זה כתפיסה שיקומית הוליסטית של מהחוץ ביתי לתוך הקהילה.

יסמין וולך: ובזה אני סיימתי.

אבתיסאם מראענה: כשאת אומרת קהילה, הרי הם לא קשורים כל כך, למה את מתכוונת קהילה?

אבתיסאם מראענה: זה הרי לא ארץ שהם גרים בה, למה את מתכוונת קהילה?

יסמין וולך: אנחנו רואות פה, ויסמין תוכל לספר את זה, המקום הזה כשבאנו והכרנו אותו, ראינו אנשים, אני לא אומרת את זה בשיפוטיות, שבאמת עובדים.

יסמין וולך: אנשים עובדים, אנשים מרוויחים כסף, אנשים טווים קשרים משפחתיים, זוגיים, חברתיים.

יסמין וולך: במקלט יש משהו מאוד רחמי.

יסמין וולך: ברגע שזה נהיה תחנת רכבת אנחנו פוגעים במי שבאמת זקוק למקלט ולחיסיון שלו.

יסמין וולך: נחשוב על נשים באלימות לצורך העניין, בטח מי שבאמת נמצא בסכנת חיים, מבחינתנו יש משהו בשירות 24/7 שבא לתת את התנועה הזאת.

יסמין וולך: אם המטופלים מצביעים ברגליים ובאים וחוזרים ונעלמים לארבעה-חמישה ימים, אנחנו סוטות מהכיוון, וברגע שהם עובדים ויכולים לשכור דירה או כבר יש להם את הקהילות שלהם ואת הקשרים שלהם והם מתחילים לעמוד על הרגליים אנחנו לא אלה שנחזיק אותם בכוח.

יסמין וולך: אני גם אגיד, אנחנו לא בהוסטל במובן הזה של הפתרון הזה.

יסמין וולך: כשאנחנו אומרות חיים בקהילה זה לא קהילה comunity בהכרח כמו שאנחנו מדמיינות, אלא באמת חיים תקינים, נורמטיביים.

יסמין וולך: אני מזכירה שבסוף הם חוזרים לארצם.

יסמין וולך: התנועה הזאת ממילא תקרה, אז במקום שהיא תקרה בהפתעה ובבום כדאי לנסות לעשות את זה בצורה יותר הדרגתית.

אבתיסאם מראענה: תודה.

אבתיסאם מראענה: יסמין.

יסמין קונפינו: ברוכים הבאים לכולם.

יסמין קונפינו: אנחנו מאוד מתרגשים להיות פה הערב, באמת לשתף גם מהידע והניסיון שלנו וגם לבדוק כל מיני דברים שקשורים בעבודה המשותפת, גם עם הארגונים וגם עם משרדי הממשלה.

אבתיסאם מראענה: ספרי לי קצת על עצמך לפני שאת שוטפת אותי בהרבה אינפורמציה.

יסמין קונפינו: בסדר גמור.

יסמין קונפינו: אני עובדת פה מזה תשע שנים.

אבתיסאם מראענה: ילדת עכשיו, דרך אגב.

אבתיסאם מראענה: עודכנתי מהבן זוג של המחליפה שלך.

יסמין קונפינו: כן.

יסמין קונפינו: אני אגיד שאנחנו שתי יסמין וגם שילדנו אחת אחרי השנייה.

יסמין קונפינו: קשור ולא קשור.

יסמין קונפינו: כן, אז אני תשע שנים כאן, אני מגיעה מתחום הסחר.

יסמין קונפינו: זה נשמע רע, אבל אמיתי, לפני כן ממשרד המשפטיים, אני עורכת דין בהכשרה שלי, אבל עם אוריינטציה טיפולית.

יסמין קונפינו: החלום שלי היה להגיע למסגרת הזו ולנהל אותה וזה קרה אחרי שעברתי איזה שהיא כברת דרך בתיאום המאבק בסחר בבני אדם.

אבתיסאם מראענה: אז דינה דומיניץ החליפה אותך?

יסמין קונפינו: לא, אני החלפתי בחופשת לידה מישהי אחרת, את מי שהייתה לפני דינה דומיניץ, ומשם הגעתי לכאן ומאז אני פה.

יסמין קונפינו: העבודה היא מאוד מגוונת, היא מאוד מאתגרת, אנחנו כל הזמן מוצאים את עצמנו בפני דברים חדשים שטרם התמודדנו איתם ולכן אין לנו לא יום ולא לילה, גם במובן השלילי, אבל גם במובן החיובי של המילה, שאנחנו כל הזמן בחשיבה איך לפתור אתגרים שהם מאוד מורכבים כי הם מערכתיים, הם קשורים גם להתנהלות של מדינת ישראל, גם להיותם חסרי מעמד, אותם מטופלים שמגיעים אלינו, וגם לסטייט אוף מיינד ולמצב הפגיעה שאיתו הם מגיעים.

יסמין קונפינו: לכן אנחנו באמת כל הזמן מנסים לפתח דרכי התערבות חדשות ולהיות יצירתיים, כל הזמן לעשות דברים מחוץ לקופסה כי החריג עולה על הכלל במקרה של הטיפול בקורבנות הללו.

יסמין קונפינו: אני אשמח לפתוח קודם כל באיזה שהוא סרט שהוא תעודת הזהות שלנו או התדמית שלנו.

יסמין קונפינו: זה סרט שהופק לכבוד אירוע שהיה בבית הנשיא לפני מספר שנים שבו עמותת קשת קיבלה את עיטור הנשיא.

יסמין קונפינו: לאחר הסרט, הסרט אורכו כעשר דקות, אני אשמח להרחיב עוד קצת בדברים שמעט חשובים לנו להיום ולהנכיח את ההווה, את מה שאנחנו מתמודדים איתו היום.

אבתיסאם מראענה: בטח, אני אוהבת סרטים.

אבתיסאם מראענה: (הקרנת סרט).

אבתיסאם מראענה: הייתי רוצה להבין בדיוק, תשע שנים לעשות את העבודה הזאת זה הרבה זמן, די הופתעתי כששמעתי תשע שנים, שזה מדהים, רציתי להבין איזה אתגרים כל פעם את פוגשת בתוך העבודה.

יסמין קונפינו: כמספר הקורבנות מספר האתגרים, ואני לא מגזימה.

יסמין קונפינו: אני רוצה לעשות תיכף סדר לגבי מי הקורבנות ולהציג את המודל, אז אולי נעבוד עם המצגת.

יסמין קונפינו: זה היום מבנה המסגרות, זה לא המבנה שהיה לאורך כל השנים, וזה, שוב, כדי להמחיש עד כמה המסגרת משתנה ומחליפה צורה בהתאם לצרכים מהשטח.

יסמין קונפינו: הסרט הוא מ-2014, חשוב לי לציין, יש בו הרבה דברים שהם כבר לא מעודכנים ולכן אנחנו נעדכן אותם היום בשיח הזה.

יסמין קונפינו: אם בעבר, ב-2014, הקמנו מקלט נוסף, מקלט שיועד אך ורק לאוכלוסייה אפריקאית, שנה וחצי לאחר מכן נאלצנו לסגור את המקלט בעקבות היעדר פניות.

יסמין קונפינו: כלומר התופעה של סחר היא תופעה שהיא לובשת צורה, פושטת צורה, מחליפה צורה, ולכן יש הרבה מאוד תופעות שאפשר להגדיר אותן כסחר, בסופו של דבר זה עניין של פרשנות שקשורה לחוק העונשין, לאיך אנחנו מתייחסים למיהו קורבן.

יסמין קונפינו: סיגלית מהסיוע המשפטי תוכל לתאר אחר כך את העבודה שהיא עושה גם בהקשר הזה וגם במשטרה, כמובן בת אל שנמצאת איתנו, לגבי הזיהוי וההכרה בקורבנות.

יסמין קונפינו: נעשית הרבה מאוד עבודה.

יסמין קונפינו: אני תיכף אדבר על פרופיל הקורבנות וזה קצת יעשה סדר בתמונה המאוד לכאורה כאוטית הזו.

יסמין קונפינו: היום המבנה של המסגרות הוא שיש לנו שלוש מסגרות שכוללות שני מקלטים ומסגרת של דירות משפחה.

יסמין קונפינו: גם דירות המשפחה עברו הסבה מדירות מעבר.

יסמין קונפינו: בעבר אלה היו דירות מעבר לנשים שהיו בוגרות המקלט ורצינו לתת להן כל מיני מיומנויות לחיים עצמאיים בחוץ, בקהילה, כמו שנאמר קודם.

יסמין קונפינו: היום אנחנו מדברים על דירות משפחה שהן חלופת מקלט.

יסמין קונפינו: כאשר הגיעו אלינו ב-2017 נשים, אימהות עם ילדים, ילדים בוגרים, זאת אומרת ילדים שהם לא הגיל הרך, גילאי 10, 12, הבנו שהמקלט הוא לא המקום האידיאלי עבורם.

יסמין קונפינו: המקלט אז היה, וגם היום, עם נשים שסובלות מכל מיני הפרעות פסיכיאטריות כאלה ואחרות ונשים שהן קורבנות זנות לצד נשים שעברו פגיעות מיניות קשות ויש נשים שמרימות את הקול ויש נשים שמקללות, זו לא סביבה בטוחה לילד ולהתפתחות התקינה שלו, במיוחד לאור העובדה של הרקע של הילדים האלה.

יסמין קונפינו: הילדים האלה עברו זוועות עולם, גם בסיני, חלק מהילדים היו בני שנה או שנתיים כשהן היו לצד האימהות שלהן, היה לנו מקרה של ילד או ילדה שראו את האמא נאנסת גם, הם היו עדים לדבר הנוראי הזה.

יסמין קונפינו: אנחנו מקבלים את הילדים במצב מאוד קשה, במצב של סיוטי לילה, של הרטבות, של שיטוטים לפעמים, היעדר מסגרות חינוכיות.

יסמין קונפינו: מעולם הם לא היו, לא בגנים ולא בבתי ספר, או אם היו בבתי הספר הרמה הלימודית מאוד נמוכה, ואין מי שיושיט להם עזרה.

יסמין קונפינו: וכשהם מגיעים לפה כמשפחה אנחנו נדרשים לתת טיפול הוליסטי, טיפול מקיף, שמתייחס גם לאם וגם לאישה ולמה שהיא עברה וגם לילדים שלה, וגם לראות את כל התא המשפחתי הזה ואיך הוא ממשיך לשרוד בחיים שאחרי.

יסמין קונפינו: כמו שאמרתי בסרט, המקלט הוא אך ורק תחנת מעבר, זה לא לכל החיים, זה תקופה קצובה בזמן, מוגבלת, והחבר'ה האלה, כולם, המטופלים, הם חסרי מעמד, הם לא ישראלים, אין להם את הזכויות שיש לישראלים ולכן אנחנו צריכים לעשות את המקסימום כדי לתת להם כלים ומיומנויות שיוכלו לסייע להם אחר כך לעמוד על הרגליים בחוץ, בין אם זה בישראל, מתוקף מעמד, ועוד מעט נדבר על זה, ובין אם זה במדינת המוצא, על מנת שלא להגיע לקורבנוּת חוזרת, מצב שהיה לפני שהמקלטים הוקמו.

יסמין קונפינו: אנחנו יכולים לדבר על תופעה לפני ואחרי כי זה באמת שתי תקופות אחרות.

יסמין קונפינו: מדינת ישראל השכילה לעשות, ב-2004 מתקבלת החלטה שקובעת על הקמת המקלט הראשון.

יסמין קונפינו: בהמשך, ב-2009, כבר מוקם המקלט השני לגברים, לפני כן זה היה לנשים וזה היה רק לקורבנות סחר לזנות.

יסמין קונפינו: אם אנחנו מדברים על פרופיל הקורבנות.

יסמין קונפינו: הקבוצה הדומיננטית הראשונית מ-2004 זה קורבנות סחר לזנות, נשים שמגיעות ממדינות חבר העמים לשעבר, לפעמים גם ממדינות אחרות כמו סין או קולומביה.

יסמין קונפינו: הן מובאות לישראל לזנות.

יסמין קונפינו: אני כן חייבת לומר שרבות מהן יודעות את זה, יחד עם זאת אף אחד לא מכין אותן לתנאים המחפירים שהן פוגשות פה, לעבריינות, למניפולציות הרגשיות שעושים עליהן, שהן חייבות להחזיר סכומי כסף כאלה ואחרים ושהן בשליטה מוחלטת של הסרסורים והסוחרים.

יסמין קונפינו: הרבה מהנשים האלה מנסות לברוח, לפעמים הן חוות אלימות, לפעמים לא מצליחות להגיע, אבל לפעמים יש פשיטות משטרתיות שמצילות אותן.

יסמין קונפינו: לצערי אני חייבת לומר שגם היום יש לנו מקרים כאלה, שמופעלת אלימות, מעשי אונס כלפי אותן נשים בזנות ובאמת הן עוברות זוועות בתוך הדירות הדיסקרטיות.

יסמין קונפינו: זו קבוצה אחת.

יסמין קונפינו: הגיל של הנשים האלה מאוד מגוון, הוא נע מגיל 20 ויכול להגיע לגיל 40.

יסמין קונפינו: הקבוצה השנייה היא קבוצה חדשה יחסית, של השנתיים האחרונות, של קורבנות סחר לביצוע עבירות מין.

יסמין קונפינו: מדובר בעובדות זרות, הן הגיעו לארץ לכאורה לניקיון, אבל בפועל מי שהזמין אותן ידע שמה שהוא רוצה זה להטריד אותן מינית.

יסמין קונפינו: זה לא רק הטרדה מינית, זה פגיעה מינית קשה, היו שם מעשי אונס, ומה שהוא עשה זה מעין, נקרא לזה 'סטרטאפ' במרכאות כפולות, הוא בין היתר גייס נשים חירשות אילמות שהוא חשב שהן לא יוכלו להתלונן.

יסמין קונפינו: לשמחתנו הפרשה הזו כן נחשפה, יש אצלנו היום שש נשים מהפרשה הזו שנמצאות במקלט.

יסמין קונפינו: באמת כאן גם המשטרה וגם הסיוע המשפטי עשו הכול כדי שהנשים האלה יקבלו את הזכויות שלהן.

אבתיסאם מראענה: בת אל, אני אשמח לדעת בסיטואציה הזאת, שפתאום אנחנו פוגשות קורבנות סחר לביצוע עבירות מין, איך המשטרה מגיעה לשם?

אבתיסאם מראענה: איזה התראה מקבלים, איך הדבר הזה מתגלגל, מאיפה זה מתחיל?

אבתיסאם מראענה: תפתחי לנו את העיניים.

אבתיסאם מראענה: אנחנו גם מתארגנות מחדש עכשיו על כל הסוגיה של מה שקורה לנו עם העלייה מאוקראינה ופליטוּת.

אבתיסאם מראענה: הזמינו אותם ולא ברור כמה זמן ומה יהיה, אז אנחנו גם רוצים לדעת על הסיטואציה הקיימת ואנחנו רוצות טיפים ורוצות להבין, לא רק ברמת הטיפ, אנחנו רוצות להבין מה קורה, איך אנחנו, גם ככנסת, גם כרשויות וגם כאזרחיות ואזרחים, נבין את גודל האירוע ואת העבודה שאתן עושות.

בת אל באדי: טוב.

בת אל באדי: קודם כל חוליית סחר בבני אדם במשטרה, אנחנו מטפלים גם בעבירות של שידול לזנות וגם סחר בבני אדם, שזה החזקה בתנאי עבדות.

בת אל באדי: אני לא יכולה לחשוף יותר מדי, אבל אני כן יכולה לומר שזה נושא התעניינות של המשטרה, כל התחום של הסחר בבני אדם, ראש אגף חקירות ומודיעין גם השנה החליט לקחת את זה כתופעה שצריך לאכוף אותה ולמגר אותה.

בת אל באדי: יש הרבה כלים ואמצעים למשטרה, אם זה מידע מודיעיני שאנחנו אוספים, אם אנחנו מדברים על בתי בושת, היו לנו כמה תיקים בשנה החולפת של בתי בושת שפשוט ביצעו בהם פשיטות אחרי שנאסף מודיעין ובוצעה פעילות סמויה מקדימה.

בת אל באדי: אנחנו מבצעים פשיטות על בתי הבושת ומאתרים את אותן נשים.

בת אל באדי: היו לנו כמה תיקים כאלה.

בת אל באדי: יש נשים שמביעות הסכמה ומשתפות פעולה ומגיעות למקלט ונמצאות פה ויש נשים שלא משתפות פעולה, זה גם אתגר שאנחנו צריכות להתמודד איתו, אבל זה כן נושא התעניינות, אנחנו כן נותנים על זה דגש.

אבתיסאם מראענה: למה את מתכוונת 'התעניינות'?

אבתיסאם מראענה: זה כאילו עכשיו נמצא בסדר מאוד גבוה מבחינת העבודה, התכנון?

בת אל באדי: כן.

בת אל באדי: קודם כל כל הימ"רים, המחוזיים, מוכוונים בנושא הזה, יש בזה עיסוק מודיעיני, רכזים שמבצעים פעילות לאיסוף מידע מודיעיני בעניין הזה.

בת אל באדי: ככל שיש יותר מידע מודיעיני וככל שאנחנו מקבלים יותר מידע, גם תודות לארגוני הסיוע, אז אנחנו כן מצליחים לקדם תיקים וגם פרשיות, לא רק בעולם הזנות, גם בעולם של הסחר, של החזקה בתנאי עבדות, כל עולם הסחר בבני אדם.

אבתיסאם מראענה: אבל נגיד המקרה הזה של נשים עם מוגבלות שמיעה – אגב, כבר לא אומרים אילמת, כבר סיימנו עם הסיפור הזה.

אבתיסאם מראענה: אז עם אתגרי שמיעה, איך דבר כזה קרה, הרי זה לא בית בושת, הם לא פשטו על מקום שכבר יודעים, זה מנגנון אחר, בעצם סביב מידע שאומר שיש משהו חדש שאנחנו מתמודדות איתו.

בת אל באדי: אני חייבת להודות שהיום יש לנו קושי, יש לנו גם את חוק איסור צריכת זנות שאוסר על צריכת זנות או הימצאות במקום שמשמש לצריכת זנות.

אבתיסאם מראענה: זה עבר עכשיו לכל כך הרבה מקומות וחזיתות, ברשת ובכל מיני מחוזות שבאמת שיהיה לנו בהצלחה מאוד גדולה למגר את לאן זה עבר.

בת אל באדי: זה נכון מה שאת אומרת, כי זה מוביל לפערי המידע שיש לנו בעקבות המעבר לרשת המקוונת, לפלטפורמות המקוונות, והמעבר לדירות דיסקרטיות.

בת אל באדי: אם בעבר הייתה יותר זנות רחוב, היום מאוד מאוד קשה להתחקות אחרי דירות דיסקרטיות ולכן משטרת ישראל עושה את מרב המאמצים כדי כן להגיע לאותם מחוללי פשיעה או האנשים שמתעדים את אותן נשים לעסוק בזנות.

בת אל באדי: אנחנו מתמודדים עם זה גם בימים האחרונים, בחודש האחרון, עם התופעה של הפליטוּת מאוקראינה, לצערי.

אבתיסאם מראענה: שמה קורה שם?

בת אל באדי: מה שקורה, אנחנו אוספים מודיעין ומקבלים דיווחים.

בת אל באדי: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם רשות האוכלוסין וההגירה, ככל שעולה חשד בתשאול הראשוני של ההגירה שיש אישה שהובאה לפה לעסוק בזנות אנחנו נכנסים לתמונה במיידי ופועלים אם צריך.

בת אל באדי: אם יש לנו אינדיקציות לסחר בבני אדם ולהבאה שלה למטרת שירותי מין אז היא תועבר למקלט לקורבנות סחר בבני אדם.

בת אל באדי: אם היא תשתף פעולה, ואנחנו רוצים מאוד שהיא תשתף פעולה, אז יהיה לנו גם את התיק בפרשייה כי בסוף אנחנו רוצים להגיע לאותם סרסורים ואותם עבריינים.

בת אל באדי: היא בסוף קורבן, גם אם היא באה לפה מבחירה וגם אם לא היא בסוף קורבן.

בת אל באדי: זו נקודה חשובה.

אבתיסאם מראענה: ולגבי המומנטום שאנחנו נמצאות בו כרגע לגבי אוקראינה והפליטות, אם לא מגלים את זה בתשאול, אני גם מסתובבת שם הרבה בנתב"ג ומחוץ טיפה לנתב"ג, ביהלום, אז אני מנסה טיפה לעזור גם להבין את גודל האירוע וגם לחשוב קדימה למה מצפה לנו בקרוב כל עוד שאין להם אשרת עבודה.

אבתיסאם מראענה: רשות האוכלוסין, כל עוד שאין להם אשרת עבודה אז כמה אפשר למתוח את חוסר האונים שלהם?

אבתיסאם מראענה: השאלה אם גם עכשיו אתם מקבלים במשטרה מידע לגבי משהו שמתחיל לקרות, ניצול של נשים.

בת אל באדי: אז אני יכולה לומר לך שאנחנו מקבלים כמעט כל יום מידע מכמה ארגוני סיוע.

בת אל באדי: גם עכשיו, כל הדרך, שעה וחצי של נסיעה עם עיכובים ופקקים, הייתי בטלפונים על דיווחים שאנחנו מקבלים.

בת אל באדי: יש הרבה דיווחים, לצערנו, מהמקומות השונים שלנים הפליטים והפליטות.

בת אל באדי: גם מה שלא מתפתח לכדי פרשייה ואין שיתוף פעולה מצד אותן נשים, אז אנחנו כן מעבירים את זה לאיסוף מודיעיני, אנחנו מעבירים את זה לאותה יחידה באזור הטריטוריאלי כדי לאסוף את המידע ולנסות לגבש משהו, ליצור איזה שהוא תמהיל שנוכל לטפל בזה ולקדם את זה גם בלי שיתוף פעולה מצד אותן נשים.

בת אל באדי: אז כן יש דיווחים, יש טיפול, אני מעבירים את זה גם לסיגנט, גם לחטיבת המודיעין, גם לחקירות וכל זה נעשה בשיתוף פעולה של מרחב נתב"ג ורשות האוכלוסין וההגירה.

אבתיסאם מראענה: אני מחזקת את הידיים שלכם ושלכן ושל השר כמובן.

אבתיסאם מראענה: הייתי רוצה לעשות שיפט בדיון ולדבר על המעמד, אני חושבת שהמעמד שלהם הוא סוגיה שצריך לתת לה את המקום.

אבתיסאם מראענה: את סיימת עם המצגת?

אבתיסאם מראענה: לא סיימנו, אז אני אתן לך שלוש דקות ו-20 שניות לסיים מצגת ואז אנחנו נתכונן לשאלות המעמד.

יסמין קונפינו: מבחינת פרופיל, אני אדבר על גברים ונשים כאחד כיוון שהפרופילים הם די דומים.

יסמין קונפינו: הם מגדרים שונים, אבל מבחינת העבירות שנעברו בהם העבירות יכולות להיות דומות.

יסמין קונפינו: דיברנו על קורבנות מקרב העובדות הזרות, אנחנו מדברים בדרך כלל על עבודות ניקיון, משק בית, אין לזה אשרה למיטב ידיעתי ובכל זאת נשים וגברים מגיעים ומנוצלים על ידי אותן משפחות וזה בחדרי חדרים, בתוך הבית, ולכן אין איש יודע דבר עד שאותו גבר או אישה פשוט מצליחים להתלונן מול ארגוני הסיוע או מול הקהילה שלהם וככה זה נודע בדרך לא דרך, או למשטרה, או דרך עובדים סוציאליים שמגיעים לבקר, אם זה בבתים של קשישים ופתאום נגלה בפניהם הסיפור.

יסמין קונפינו: מגיעים אלינו בממוצע עד שלושה מקרים בשנה כיוון שהתופעה הזאת כל כך סמויה מן העין, התופעה של מה שקורה בסיעוד.

יסמין קונפינו: מעבר לזה כמובן יש לנו את הנושא של חקלאות, גם בחקלאות אנחנו מדברים על מושבים בצפון, בדרום, בכל מיני מקומות שקשה להגיע אליהם.

יסמין קונפינו: תופעה חדשה נוספת שמופיעה פה זה העניין של הסטודנטים, המשתלמים.

יסמין קונפינו: המשתלמים מגיעים מכל מיני מקומות, הייתה לנו, נקרא לזה במרכאות כפולות משלחת ממקסיקו, זאת אומרת 12 נשים ועוד שלושה גברים שהגיעו לפה ללימודי קולינריה יהודית ובסופו של דבר הועסקו בשטיפת כלים בבתי מלון באילת.

יסמין קונפינו: ועוד כהנה וכהנה, יש מקרים הרבה יותר קשים.

אבתיסאם מראענה: אבל תסבירי לי מה זאת אומרת - - -

יסמין קונפינו: אני אסביר.

יסמין קונפינו: הם מגיעים ללימודים, אבל הם לא לומדים.

אבתיסאם מראענה: לא, יסמין, אני מכירה, אחות שלי, אנחנו לא מאתמול בוועדה.

אבתיסאם מראענה: לא, אני מבינה את הסיפור של המשתלמים, גם היה לנו לפני שבועיים בדיוק דיון על הסוגיה הזאת, אבל רציתי לשאול, יש משתלמים והם לא לומדים בדיוק וככה, הם מוצאים את עצמם בעבודות בבתי מלון.

יסמין קונפינו: בתי מלון עוד ניחא, זה אולי עבירה שיכולה להיות של הונאה, שהיא לא מגיעה לכדי עבדות בעבודות כפייה, אני מדברת על מקרים הרבה יותר קשים.

יסמין קונפינו: היה לנו מישהו פה שלמד אגרונומיה והנדסה חקלאית במשך ארבע שנים בארצו, בהונדורס לצורך העניין, ואני בכוונה אומרת את זה כיוון שהוא כבר לא כאן והתיק הפלילי נסגר ואפשר להגיד את זה.

יסמין קונפינו: כשהוא הגיע לפה לישראל מה שהוא חווה זה עבודות שדה עם עגבניות ששברו לו את הגב בלי שום לימודים שהוא קיבל.

יסמין קונפינו: הבן אדם גם לא קיבל טיפול רפואי וגם הועסק בתנאים לא תנאים, בלי ימי מנוחה, בלי חופשות, ובעצם נוצל ניצול מחפיר על ידי מי שהעסיק אותו.

אבתיסאם מראענה: אבל יש לי שאלה שאני שואלת אותה הרבה זמן, בעיקר אנחנו נשים, חוץ משני גברים שעושים פה עבודה מושלמת, אבל בגדול יש פה הרוב נשים שבאמת עוסקות ומקדישות מהקריירה שלהן באמת על נושאים שכאלה, זה תמיד ככה מדהים אותי.

אבתיסאם מראענה: ועכשיו שכחתי את השאלה ששכחתי לשאול, לצד הפרגון.

אבתיסאם מראענה: אני יודעת מה אני רוצה לשאול, הסוגיה של סחר בבני אדם, אחת השאלות שנשאלת כל הזמן, כל הזמן, כל הזמן, היכולת שלנו, גם של הרשויות, גם של המשטרה ושל כל מי שבעצם עוסקת בתחום, שאלה שתמיד נשאלת, גם האמת היא ששאלו אותי בנתב"ג, איזה איש סמכות מכובד שאמר לי, נתן לי שתי דוגמאות, מהר מהר מהר, זאת מנוצלת וזאת מנוצלת, את מי היית מכירה בה כסחר בבני אדם.

אבתיסאם מראענה: ואללה, ישבתי מולו, מבחינתי שתיהן מוכרות, אבל אני לא יכולה לשלוף ככה מהמותן, אבל השאלה שנשאלת, בן אדם שבאמת הגיע במטרה ללמוד, מוצא את עצמו עובד בלי הפסקה, בלי תנאים, האם המטרה שאליה הוא נשלח, כשיש סתירה, נגיד הגיעה לעבוד בסיעוד ומוצאת את עצמה מנוצלת, הגיע ללמוד, מוצא את עצמו עובד בשעות נוספות, הרבה שעות עם שכר בטח עלוב, תנאים לא תנאים, איפה זה – תגידי לי את ה –

יסמין קונפינו: אז זו שאלה בעצם למשטרה.

יסמין קונפינו: זו שאלה משפטית.

אבתיסאם מראענה: היא אמרה לי תשובה מעולה, היא אמרה שיש שדרוג של העניין, יש עבדות מודרנית, דיברנו על זה וזה בתהליכים של למידה.

אבתיסאם מראענה: אני בעד תהליכים של למידה.

יסמין קונפינו: אני רק אגיד את התכלס, באמת השורה התחתונה.

יסמין קונפינו: העבירות של סחר ועבירות של עבדות, עבירה של סחר זו עבירה של ביצוע עסקה באדם, להבדיל בביצוע עסקה מול אדם, כלומר מבצעים בו איזה שהיא עסקה ללא רצונו, הרבה פעמים ללא ידיעתו, ובסופו של דבר זה לצורך איזה שהוא רווח כלכלי על גבו של אותו בן כשההתייחסות אליו היא התייחסות אל חפץ.

יסמין קונפינו: מתייחסים אליו כמו שהתייחסו בעבר לבהמות ואין לו שום זכויות ולא רואים אותו כהוא זה, זאת אומרת הוא לא צד לסיפור, לעסקה.

יסמין קונפינו: כשאנחנו מדברים על העסקה בתנאי עבדות אנחנו מדברים על הרבה תנאים, על המון נסיבות שמוכיחות לנו שיש או שליטה או איזה שהיא החזקה, שאותו בן אדם לא יכול לנוע באופן חופשי או לא יכול לצאת מהמצב.

יסמין קונפינו: הוא נמצא באיזה שהוא מצב שבו הוא גם עבד וגם עוד צריך לספק שירותים.

יסמין קונפינו: זאת אומרת זה לא רק שהוא מוחזק בתנאי שבי ושליטה, אלא זה גם לצורך מטרה מסוימת, זה יכול להיות עבודה, זה יכול להיות שירותי מין וזה יכול להיות דברים אחרים.

יסמין קונפינו: זה בהגדרה הכי בסיסית שיש.

אבתיסאם מראענה: מדהים, קיבלתי תשובה, מעולה.

יסמין קונפינו: אני אמשיך.

יסמין קונפינו: אז יש לנו כמובן את קורבנות סיני שאני חושבת שקצרה היריעה מלהכיל את הסיפורים ואנחנו כולנו מכירים, אז אני לא ארחיב, וכלות בהזמנה.

יסמין קונפינו: כלות בהזמנה זו תופעה של גבר, לרוב ישראלי, שמביא את האישה לכאן.

יסמין קונפינו: אני אגיד את זה בצורה הכי בוטה שיש, או שהוא בוחר מקטלוג, אם זה אוקראינה, רוסיה וכו', או שזה אתיופיה וזה איזה שהוא שידוך מול אב המשפחה, האישה לרוב לא מכירה אותו, היא גם לא מכירה את הרקע שלו.

יסמין קונפינו: הרבה פעמים מדובר בגברים אלימים שנישאו לפני כן לנשים יהודיות.

יסמין קונפינו: אנחנו פשוט מכירים את התופעות האלה והן חוזרות על עצמן, אותה אישה יהודייה התגרשה ממנו כיוון שהיא לא יכלה לשאת את האלימות ואז הוא מחפש אישה שלא הכירה אותו ולא ידעה מי הבן אדם והיא בעצם מגיעה לפה.

יסמין קונפינו: מתוקף היותה חסרת מעמד ותלויה בו לשם הסדרת המעמד היא מלכתחילה בנקודת תורפה, היא צריכה לרצות אותו, היא צריכה לעשות את כל מה שהוא אומר לה.

אבתיסאם מראענה: גם כדי לסדר את המעמד.

יסמין קונפינו: נכון, זה מה שאני אומרת.

יסמין קונפינו: היא בהליך מדורג והיא בעצם תלויה לגמרי בו וברצונו הטוב כדי להמשיך ברישיון בישראל.

יסמין וולך: למרות שהיום היא תגיע למקלטים של אלימות במשפחה.

יסמין קונפינו: נכון.

יסמין וולך: יש עוד שירותים שפתוחים לאוכלוסייה הזאת, וספציפית אלימות למשפחה אז המקלטים לנשים פתוחים גם עבור נשים חסרות מעמד.

יסמין קונפינו: נכון.

יסמין קונפינו: אז יש לנו כמה מקרים של קורבנות אלימות במשפחה שכן הגיעו לפה כי הנסיבות היו באמת של שליטה ממשית עד כדי כמעט גרימה לאובדן חיים.

יסמין קונפינו: היה לנו ניסיון לרצח של אחת הנשים שלנו, ובנוסף לזה כמובן גם הרבה דברים אחרים שאותו גבר כפה על האישה, היא לא הורשתה לעבוד, היא לא יכלה לאכול איתו, היא הייתה צריכה לשרת אותו, אבל היא הייתה במעמד אחר לגמרי ממנו ולכן ראינו את זה כתופעה של עבדות ולא רק של אלימות במשפחה, כמה שזה קשה.

אבתיסאם מראענה: הדירוג שעשית פה הוא לפי המצב הקיים?

יסמין קונפינו: כן, נכון.

אבתיסאם מראענה: אז כלות בהזמנה יש לנו כלה אחת?

יסמין קונפינו: כן.

יסמין קונפינו: סליחה, יש לנו בדירות למשפחה יש לנו עוד שתי כלות בהזמנה.

יסמין קונפינו: זו תופעה שבשנים האחרונות היא יותר רווחת, בעבר לא היו לנו.

חמה שמייסר-ישראלי: היא גם יותר קשה לאיתור.

חמה שמייסר-ישראלי: אנחנו רואים נשים שנדרשות גם לפרנס.

חמה שמייסר-ישראלי: אנחנו רואים כלות בהזמנה שגם מוזמנות לצורך נישואים, אבל גם נדרשות ללכת לעבוד בכל מיני עבודות כדי לפרנס גם את הבעל, לא רק לספק שירותים של זוגיות, נקרא להם, אלא באמת לפרנס, לנקות.

חמה שמייסר-ישראלי: זו תופעה שמתרחבת, אנחנו רואים אותה גם במקלטים של נשים מוכות.

אבתיסאם מראענה: ומה הסנקציה כלפי אותם גברים?

אבתיסאם מראענה: האישה נכנסת למקלט ומה עם הגברבר הזה שממשיך משהו משהו, מה קורה איתו?

בת אל באדי: את פונה אליי?

אבתיסאם מראענה: כן, בת אל, את צודקת, אני איתך.

בת אל באדי: אני שומעת סנקציה –

אבתיסאם מראענה: את ישר הבנת שזה אלייך.

בת אל באדי: אז קודם כל ברגע שאישה מתלוננת על אלימות במשפחה או כל עבירה אחרת, זו יכולה להיות גם עבירת איומים, נפתח תיק חקירה ויש החלטה בסופו של דבר אם להעמיד אותו לדין אחרי שממצים את החקירה ולנהל משפט בכתב אישום עד למיצוי בהחלטה.

יסמין וולך: אני גם אגיד שבגלל חוסר המעמד הן נורא מפחדות בכלל לפנות לרשויות, זה חלק השבי שהן מצויות בו.

יסמין וולך: הוא עם תעודת זהות כחולה, היא שם הנספחת, אז הן עוד יותר מפחדות לגשת ולבקש עזרה.

שחר ישראלי: אני רק אולי אוסיף, ברשותכם.

שחר ישראלי: בסעיף החקיקה שמתייחס לעבירות סחר בבני אדם מנויות מטרות שונות שבגינן אפשר להרשיע וההגדרה הזאת של כלות בהזמנה בפני עצמה לא קיימת בחקיקה.

שחר ישראלי: זאת אומרת אם מתקיימות הטרדות מין או שידול לזנות או עבודות כפייה אז כן יהיה אפשר להאשים בעבירת סחר בבני אדם, אבל זו כמטרה בפני עצמה לא קיימת בחקיקה.

אבתיסאם מראענה: ומה אנחנו עושות עם זה?

חמה שמייסר-ישראלי: סיפור הנישואים פה מסבך את זה.

חמה שמייסר-ישראלי: אנחנו ראינו גם גברים שהזמינו כלה שהם לא מבינים מה העבירה פה: יש הסכמה, עשינו חוזה עם המשפחה שלה, היא הסכימה לבוא, זו אשתי, היא מפרנסת, היא מקיימת יחסי אישות, מה הבעיה?

יסמין וולך: היא גם בסחר כפול, המשפחה היא זו שמכרה אותה ופתאום בעלה הוא זה שגם מתעלל בה.

יסמין וולך: אז יש שם ריבוי פגיעות, ריבוי כתובות.

עילית מידן: יכולות להיות פה עוד עבירות אחרות, אם יש התעללות, אלימות במשפחה, עבירות מין, אז גם אם זה לא מגיע לכדי עבירות מהתחום של סחר בבני אדם אפשר יהיה להגיש כתבי אישום על זה.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לפנות לרשות האוכלוסין.

מיכל יוספוף: שלום לכולם.

אבתיסאם מראענה: היי מיכל, מה נשמע?

מיכל יוספוף: בסדר, נפגשנו פעם, נפגשים שוב.

אבתיסאם מראענה: מיכל, אנחנו רוצות לדעת מה קורה מבחינת המעמד של אותם קורבנות סחר, נשים וגברים, ובטח ובטח אני גם אשמח לגבי הילדים שלהם, מה המעמד שלהם מבחינת רשות האוכלוסין?

מיכל יוספוף: אז ככה, מרגע שהמשטרה מכריזה עליהם כקורבן סחר, שיש ראשית ראיה לקורבן סחר, אנחנו ברשות האוכלוסין נותנים להם את מעמד ב'1.

מיכל יוספוף: ב'1 זו אשרה לעבודה.

מיכל יוספוף: אשרת עבודה כמו שנותנים לעובדים הזרים, אבל בעובדים הזרים בדרך כלל בחקלאות וזה מתנים שיהיה מעסיק, כאן אנחנו נותנים לה ב'1 ללא מעסיק.

מיכל יוספוף: כמובן שהמקלט מוצא לה מעסיק והוא כבר דואג להעסקה שלה.

מיכל יוספוף: אז היא מקבלת ב'1, כמובן שה-ב'1 הזה בפועל לא מותנה בשום דבר, לא בקטע שהיא תעיד או לא תעיד או שתיפתח פרשייה או לא תיפתח פרשייה, יהיה כתב אישום או לא יהיה כתב אישום, זה ברגע שהיא נכנסת למקלט.

מיכל יוספוף: אם במהלך הזמן שהיא נמצאת במקלט היא אמורה להעיד היא תקבל את ה-ב'1 עד סוף העדות שלה.

מיכל יוספוף: כמובן גם לגברים וגם לנשים, זה אותו דבר, סחר בנשים וסחר בבני אדם.

מיכל יוספוף: בסיום העדות היא יכולה להגיש בקשה לשנת שיקום, לשנה נוספת של שיקום.

מיכל יוספוף: לגבי סחר בבני אדם, אם הקורבן הוכר כסחר בבני אדם ולפני שהכירו בו כקורבן הוא היה עובד, הוא בא כ-ב'1, היה לו ב'1 פה בארץ, אבל הוא היה עובד באיזה שהוא ענף, אנחנו מקפיאים את ה-ב'1 של אותו ענף, בסיום שנת השיקום אם לא עברו 63 חודשים הוא יכול לחזור בחזרה למעגל העבודה פה בארץ ולהמשיך ולסיים את ה-63 חודש שלו כשהוא הגיע.

מיכל יוספוף: לדוגמה, אם נגיד מישהי הגיעה לכאן ב'1 כסיעודית ובמהלך הזמן שהיא הייתה כאן, נגיד עבדה פה שנה-שנתיים והוכרה כקורבן סחר, בסיעודי יכולים להיות פה גם 63 פלוס, והוא הוכר כקורבן, אנחנו מקפיאים את ה-ב'1 שלה כעובדת סיעודית, נותנים לה ב'1 במסגרת קורבן הסחר ושנת השיקום, היא מסיימת את זה והיא יכולה לחזור חזרה ולהיקלט פה שוב בעבודה במסגרת הסיעוד ואז היא עושה את ה-ב'1 של הסיעוד, היא יכולה להמשיך את הסיעוד.

מיכל יוספוף: לגבי נשים בזנות, אנחנו מצפים שבסוף שנת השיקום אותה אחת שסיימה פה את שנת השיקום תחזור בחזרה לארץ המקור ותמשיך את החיים הנורמטיביים שלה בארץ שלה.

מיכל יוספוף: זה לגבי הבנות.

אבתיסאם מראענה: ובעצם מי שלא הגיעה לכאן עם אשרה של עובדת זרה אז היא מקבלת ב '1 וה-ב'1 הזה, כל עוד שיש חקירה משטרתית, מה כתוב שם?

אבתיסאם מראענה: זה ב'1 עם תוקף של כמה זמן?

מיכל יוספוף: לא, כל עוד יש את החקירה המשטרתית היא מקבלת ה-ב'1.

מיכל יוספוף: ברגע שהמשטרה הכירה אותו כקורבן היא תקבל את ה-ב'1 לתקופה של חצי שנה.

מיכל יוספוף: במהלך חצי השנה, אם הם רוצים הארכה היא תקבל הארכה עד שיבואו ויגידו לנו שאו שנסגר התיק, או שהיא סיימה את העדות.

מיכל יוספוף: בסיום התהליך, השלב הראשוני הזה, היא יכולה לבקש שנת שיקום.

מיכל יוספוף: מניסיון שיש לנו יש לנו מקרים שהיא יכולה להיות קורבן שלוש שנים, אחרי שלוש שנים היא סיימה את העדות שלה ואז היא תקבל עוד שנה.

מיכל יוספוף: זאת אומרת היא תהיה פה שנה רביעית אפילו.

מיכל יוספוף: יכול להיות מצב שהתיק נסגר אחרי שנה, אז היא הייתה שנה כ-ב'1 שממתינה או לעדות או לחקירת המשטרה, וכשהיא סיימה היא תקבל שנת שיקום.

מיכל יוספוף: אחד לא תלוי בשני.

אבתיסאם מראענה: אז את אומרת שכל עוד שיש חקירה משטרתית האשרה שלה בתוקף, אין שם פג תוקף.

מיכל יוספוף: אין פג תוקף.

מיכל יוספוף: כל עוד היא נמצאת במעמד של עד או עדה או ממתינה, או חקירה או משהו כזה, יש לה ב'1.

אבתיסאם מראענה: אבל היא מחדשת אותו מתי שהוא?

מיכל יוספוף: היא כל הזמן צריכה לחדש אותו.

מיכל יוספוף: קודם כל היא מקבלת את זה לחצי שנה בהנחה שאנחנו מקווים שבחצי השנה הזה היא תסיים את העדות.

מיכל יוספוף: אם היא לא סיימה, בפרקליטות אומרים שצריכים להאריך לה לעוד תקופה אז מאריכים לה את זה לעוד תקופה.

מיכל יוספוף: כל עוד שהיא במצב שבפרקליטות אומרים לנו להאריך אנחנו מאריכים.

אבתיסאם מראענה: אבל את בעצם אומרת שאתם מעריכים שבשישה חודשים החקירה מסתיימת, לפעמים היא מסתעפת או לא נגמרת ומתעכבת, או מה שלא יהיה, לוקחת זמן, ואחרי חצי שנה מאריכים לה בשלושה חודשים, אז בעצם כל שלושה חודשים היא כן צריכה לחדש את האשראי.

מיכל יוספוף: אנחנו מאריכים לה את זה בהתאם להמלצת הפרקליטות.

מיכל יוספוף: אם בפרקליטות יגידו שנאריך את זה לחצי שנה אני אאריך לה את זה לחצי שנה, יגידו בפרקליטות להאריך לארבעה חודשים, לארבעה חודשים.

מיכל יוספוף: אנחנו פועלים בהמלצת הפרקליטות.

אבתיסאם מראענה: בסדר גמור, תודה, מיכל.

שחר ישראלי: אני רק אזכיר שלאחרונה אושרו המלצות של צוותי היישום של ועדת המנכ"לים, אני חושבת שדינה כבר הציגה אותה בצורה מפורטת, אבל בהקשר הזה אני אסביר שבמסגרת צוות הגנה אחת ההמלצות שנכללו בו ואושרו על ידי צוות המנכ"לים הייתה באמת להאריך את זה לתקופה של שישה חודשים וגם לאפשר איזה שהן הקלות שכשהקורבנות נמצאים או נמצאות כאן במקלט יתאפשר להם להאריך את זה דרך היוועדות חזותית או איזה שהם אמצעים מרחוק שלא יצטרכו לגשת ללשכות.

אבתיסאם מראענה: למה הם צריכים לגשת?

אבתיסאם מראענה: מה זה נותן?

אבתיסאם מראענה: זה זיהוי?

ענת אלבלדס: זיהוי.

ענת אלבלדס: אנחנו חייבים לזהות כי ברגע שאנחנו רואים דרכון, למרות שאנחנו מאמינים, אנחנו עובדים בממשק ממש טוב, אנחנו עובדים מאוד ברגישות, אנחנו יודעים שהם פה במצב מאוד רגיש, אנחנו רואים גם וגם, יש גם וגם, לחלוטין, והם גם יודעים את זה, אז אנחנו בדרך כלל משתדלים לקבל אותם בשעות שיש פחות קהל ולרכז אותם והם עושים עבודה מהימנה, אבל אנחנו חייבים לזהות.

ענת אלבלדס: ברגע שיש דרכון, אני חייבת לזהות שאכן הבן אדם שבדרכון נמצא מולי.

אבתיסאם מראענה: אבל הם לא אנשים סוליקו הולכים ומטיילים ומגיעים אלייך.

יסמין קונפינו: אני רוצה להגיד על זה משהו.

יסמין קונפינו: קודם כל להגיד שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם רשות ההגירה וכמובן עם שתי הנפשות שנמצאות פה, עם הלשכה בפתח תקווה, ואין לי שום טענות כלפיהן, הטענה העיקרית היא כלפי הבירוקרטיה.

יסמין קונפינו: הבירוקרטיה של משרד הפנים הרבה פעמים גורמת בסופו של דבר לאיזה שהיא פגיעה בקורבנות כי מה שקורה זה שברגע שצריך לחדש כל שלושה חודשים צריך להאריך את האשרות ובאמת לדאוג שהן תהיינה בתוקף.

יסמין קונפינו: ההליך הוא מסורבל, הקורבנות צריכים להגיע ללשכה, זה אומר על חשבון שעות עבודה שלהם, אני חושבת שבהתאם להמלצות, אנחנו היינו מאוד שמחים שההמלצות האלה ייכנסו לתוקף כמה שיותר מהר כי כרגע המצב הזה של חוסר ודאות, שכל שלושה חודשים הם יודעים שיכול להיות שיאריכו להם ויכול להיות שלא יאריכו להם, זה פוגע בתהליך השיקום, בתחושת הביטחון שלהם, בחוויית המוגנות.

יסמין קונפינו: לכן זה מאוד מאוד מקשה עלינו בתהליך השיקום מול הקורבנות.

אבתיסאם מראענה: איפה מיכל?

אבתיסאם מראענה: את עדיין איתנו?

מיכל יוספוף: אני עדיין איתכם.

מיכל יוספוף: אני רוצה להשלים.

מיכל יוספוף: לא היה מקרה אחד שיסמין פנתה אלינו וסירבנו לבקשה.

מיכל יוספוף: זה שיש להם את ההרגשה הזאת אז זה חבל כי לא היה מקרה אחד כזה.

מיכל יוספוף: לא היה מקרה שפנית אלינו וביקשת הארכה ולא אישרנו את ההארכה.

מיכל יוספוף: אני מ-2004 עובדת בתחום הזה ולא היה דבר כזה.

אבתיסאם מראענה: אבל, מיכל, קודם כל זה לא עניין של הרגשה, אלה תהליכים שהן עושות פה וזה הרבה שנים.

אבתיסאם מראענה: אני לא עובדת אצל יסמין, בואי נסדיר את יחסינו, אני רק מנסה להבין את הסיטואציה.

אבתיסאם מראענה: העניין שאותם קורבנות צריכים להגיע ללשכה פיזית, זה אחד הדברים שהן מדברות עליהם.

אבתיסאם מראענה: הדבר השני, הן נמצאות באותו מקלט, אותן קורבנות, ואם יסמין, שהיא שייכת למשרד הרווחה, יש פה מקום רשמי של מדינת ישראל שכולנו גאות שהדבר הזה בהחלט מתקיים, השאלה שנשאלת למה לסרבל את התהליך הזה.

אבתיסאם מראענה: למה כל שלושה חודשים?

אבתיסאם מראענה: מה יקרה אם נתתם שישה חודשים ולא שלושה חודשים להיות עסוקים בזה?

אבתיסאם מראענה: בשביל מה שלושה חודשים?

אבתיסאם מראענה: מה עומד מאחורי זה?

מיכל יוספוף: אמרתי את זה ואני חוזרת, ההמלצות הן בהתאם לפרקליטות, תגיד לי הפרקליטות לתת לה לחצי שנה אני אתן לה לחצי שנה, תגיד לי הפרקליטות ארבעה חודשים, אני אתן לה ארבעה חודשים.

מיכל יוספוף: כל עוד היא נמצאת בסטטוס של עדה אז אני כפופה להמלצת הפרקליטות.

מיכל יוספוף: תחליט הפרקליטות לסגור את התיק, הם יגידו שהם סגרו את התיק ועכשיו היא רוצה לעבור לשנת שיקום אנחנו ניתן שנת שיקום.

מיכל יוספוף: אני רוצה גם להעיר משהו.

מיכל יוספוף: למה יסמין לא אומרת שלפעמים כשהיא מסיימת את העדות והם יודעים שהיא סיימה את העדות ועדיין הם לא הכינו את הבקשה לשנת שיקום אז אנחנו גם בלי שתיתן הפרקליטות אנחנו נותנים להם לפעמים אשרה על חשבון שנת שיקום.

יסמין קונפינו: נכון.

מיכל יוספוף: אז גם יש דברים טובים שאנחנו עושים.

יסמין קונפינו: זה מה שאמרתי, אמרתי - - -

מיכל יוספוף: אבל אני רוצה להגיד, התכנית החדשה, אנחנו היינו שותפים בצוות ההגנה יחד עם משרד הרווחה לגבי התכנית החדשה של כל הנושא של המקלטים.

מיכל יוספוף: בתכנית הזו אנחנו נבחן, אנחנו אמורים לשבת עם משרד הרווחה בשבוע הבא כדי לבחון איך אנחנו רואים את כל הנושא כולל האשרות, איך ניתן את האשרות, מה ניתן, יכול להיות שבאמת אנחנו נעשה איזה שהוא שינוי שבפעם אחת הקורבן יגיע ללשכה כדי שיזהו אותה ויכול להיות שאחר כך אנחנו נעבוד במיילים ואנחנו יודעים לעשות את זה.

מיכל יוספוף: אז השיטה כרגע היא על פי הנוהל הישן, כשתיכנס התכנית החדשה יכול להיות שאנחנו נשנה את זה.

מיכל יוספוף: אנחנו תמיד פתוחים להצעות ופתוחים לשינויים.

אבתיסאם מראענה: תודה, מיכל.

אבתיסאם מראענה: אני לא הבנתי איזה תכנית חדשה יש.

יסמין וולך: אני אגיד שמבחינתנו מדיניות האשרה והדברים האלה, לא צריך לערבב בין הדברים.

יסמין וולך: המקום הזה הוא מקום משקם, מקום מגן, בסופו של דבר יש כל מיני דברים נוספים שקורים בחיים של המטופל שצריכים להיות מוסדרים בלי שום קשר אם בסוף הלילה הוא שם את הראש פה או הוא שם את הראש בדירה שהוא שכר אחרי שנה שהוא היה פה בישראל.

יסמין וולך: צריך להפריד קצת בין הדברים והדברים שזורים זה בזה ואין שום סיבה.

אבתיסאם מראענה: תסבירי לי עוד כי לא הבנתי עד הסוף מה את אומרת.

יסמין וולך: יש פה קשירה בין המודל, בין איפה בסוף המטופל ישן בסוף היום לבין אשרות כאלה ואחרות.

אבתיסאם מראענה: זה קשור?

שחר ישראלי: צוות ההגנה כלל בין היתר את ההמלצה שדיברתי עליה, על ההארכה לשישה חודשים.

שחר ישראלי: חוות הדעת היא בשיתוף כלל המשרדים, אני חושבת שאולי לכך מיכל כיוונה.

אבתיסאם מראענה: תודה, מיכל.

עילית מידן: אני לא בטוחה שמה שמיכל אמרה הוא נכון, זאת אומרת זה לא הפרקליטות מגישה את הבקשות להארכה, הרבה פעמים זה המשטרה בשלב החקירה, וכשמגיעים לשלב העדות אז הרבה פעמים, אולי להשלמת התמונה, קורבנות הסחר דווקא לא רוצים להישאר פה, הם רוצים שהעדות תישמע כמה שיותר מהר, אנחנו מגישים בקשות לעדות מוקדמת וגם מקבלים אותם בגלל הנסיבות.

עילית מידן: בדרך כלל אלה אנשים שהגיעו לכאן לעבוד וכשהם לא עובדים אין להם מה להישאר פה, הם רוצים לחזור לילדים שנשארו מאחור במדינות שלהם.

עילית מידן: לכן אנחנו מבקשים עדות מוקדמת ומבקשים להעיד כמה שיותר מהר והרבה פעמים גם מקבלים את זה.

עילית מידן: זו ההנחיה.

עילית מידן: לכן אני לא בטוחה שזו הפרקליטות שמבקשת את ההארכות.

עילית מידן: יכול להיות שאנחנו תמיד מתעדכנים או מעדכנים את מי שצריך כדי להגיד באיזה שלב המשפט עומד והאם עדותה עדיין נדרשת ולפי זה אנחנו יכולים לדעת כמה זמן עוד נשאר ואז - - -

אבתיסאם מראענה: אז בעצם האשרה שלה היא כן תלויה רק בתהליך המשטרתי, בחקירה המשטרתית, ולא בעניינים של אוקיי, יש חקירה משטרתית, אבל יכול להיות שהתהליך הרווחתי שלה לא הסתיים.

יסמין קונפינו: יש פה שני תהליכים שונים שלפעמים הם ברצף לינארי ולפעמים לא.

יסמין קונפינו: מה שקורה זה שכשבן אדם מתקבל פה, במידה שהעבירה התבצעה בישראל אז ניתן לבצע חקירה, להבדיל מקורבנות סיני, וכאשר זה המצב אז באמת הם יקבלו אשרת עד לכל אורך ההליך הפלילי.

יסמין קונפינו: ברגע שההליך הפלילי מסתיים הפרקליטות מעדכנת אותנו ואז אנחנו שוקלים האם להגיש בקשה לשנת שיקום, כמו שמיכל אמרה קודם.

יסמין קונפינו: באמת יש אפשרות שאישה או גבר יהיו פה מספר שנים כעדים ואחר כך, לאחר התקופה הזו, אנחנו כצוות טיפולי נחליט, נחשוב, יחד עם הסיוע המשפטי האם זה נכון להגיש בקשה לעוד שנה.

יסמין קונפינו: לפעמים אין צורך בזה.

יסמין קונפינו: כשאנחנו מגישים, רשות ההגירה, אני כן חייבת לציין, תמיד מקבלים את שיקול הדעת שלנו והם תמיד מאשרים, או כמעט תמיד, אני לא זוכרת מקרה שהם דחו בקשה שאנחנו הגשנו לשנת שיקום.

יסמין קונפינו: זה מאוד חשוב להגיד וזה באמת במסגרת שיתוף הפעולה והאמון בין הצדדים.

אבתיסאם מראענה: מעולה, יופי, אני מאוד שמחה לשמוע.

אבתיסאם מראענה: שאלה אחרונה ואני רוצה לעבור לעניינים של רווחה, עניינים של בריאות.

אבתיסאם מראענה: סיגלית זוהר, הסיוע המשפטי.

אבתיסאם מראענה: תסבירי לי מה קורה בסיוע המשפטי, מתי זה נכנס, איך אתן מתמודדות עם כל האתגרים השפתיים, התרבותיים?

סיגלית זוהר: אז קודם כל הסיוע המשפטי פועל מכוח חוק הסיוע המשפטי וחוק הסיוע המשפטי מסמיך אותנו לייצג את קורבנות הסחר והעבדות בתביעות אזרחיות שנובעות מהעבירות ובהליכים מכוח חוק הכניסה לישראל, שזה בין היתר הבקשה לשנת שיקום.

סיגלית זוהר: יש לנו עורכי דין דוברי השפה, אנחנו מסתייעים בחברות תרגום, הבעיה היא לא השפה.

סיגלית זוהר: אין ספק שזה מעוגן בפסיקה שהראייה של מנהלת המסגרות ושל הצוות המטפל היא ראייה ששוקלת את כלל צרכי הנפגעים, אני דווקא כן זוכרת מצבים שבהם אנחנו ביקשנו שנת שיקום והבקשה נדחתה.

סיגלית זוהר: כמו למשל אישה קורבן סחר לזנות שהתנהל בעניינה תיק פלילי ובזמן שהיא עדה בתיק הפלילי היא חזרה למדינת המוצא, למשל כי סבתה נפטרה והיא רצתה להיות בהלוויה, ואז היא נתקעה במדינת המוצא שלה בגלל הקורונה וכשהיא ביקשה לחזור לממש את זכותה לשיקום, כשאצלנו המקלט ממליץ על זה בראייתו הרחבה איזה אישה צריכה שיקום, אז רשות האוכלוסין אמרה לא.

סיגלית זוהר: מכל מיני סיבות.

סיגלית זוהר: היה מקרה שהם אמרו: את תחזרי לישראל רק אם תפקידי ערבות בסך 30,000 שקל שזה סכום שאני חושבת שכל היושבים פה מבינים שלקורבן סחר אין את אותם 30,000 שקל.

סיגלית זוהר: או היה מקרה שרשות האוכלוסין אמרה שהיא בכלל לא מאפשרת שנת שיקום כי ההליך הפלילי הסתיים והיא במדינת המוצא, אז לא מתעורר הצורך בשיקום.

סיגלית זוהר: אז זה לא מדויק שבכל פעם שצוות המקלט ממליץ על הגשת בקשה לשנת שיקום הבקשה מתקבלת.

סיגלית זוהר: לצערי אני מרגישה נסיגה במקום התקדמות במרוצת השנים.

סיגלית זוהר: כמו למשל לדוגמה של הקורונה, של נשים שביקשו לחזור, שהיו פה לצורך מתן עדות, חזרו למדינת המוצא, ביקשו לחזור ורק לאחר שהגשנו ערר הבקשה אושרה.

אבתיסאם מראענה: על כמה מקרים אנחנו מדברות?

סיגלית זוהר: היו לנו שלושה מקרים בקורונה של נשים שהעידו בתיק פלילי, קורבנות סחר לזנות, שהוגש בעניינן כתב אישום עם מסכת מתוארת בכתב האישום של ניצול מיני מאוד מאוד קשה, שפשוט כחלק מהשיקום – אחת גדלה אצל הסבתא, כמו שאמרתי, ורצתה לנסוע לסבתא, אחת רצתה להשלים איזה שהוא מבחן, היא לומדת שם באוניברסיטה הפתוחה, אחת סתם נסעה לבקר את המשפחה שלה, הן נתקעו בגלל הקורונה, השמים היו סגורים וכשהן ביקשו לחזור, למרות שצוות המקלט ממליץ על השיקום, והוא בעל הראייה להחליט למעשה מי צריך שיקום ומי לא, משרד הפנים החליט שהם אלה שאמונים על ענייני השיקום ודחה את הבקשה.

סיגלית זוהר: ואז למעשה צריך להגיש ערר וערר לוקח זמן, ערר לגמרי מיותר, עררים שכולם התקבלו.

סיגלית זוהר: אז כן יש מצבים שאנחנו מבקשים שנת שיקום והבקשה נדחית בנימוקים שהם לא מתאימים, בראייתי.

סיגלית זוהר: ולא הצלחתי להבין את מה שאמרו פה הנציגות מרשות האוכלוסין לגבי עניין הזיהוי.

סיגלית זוהר: נמצאת פה אישה במקלט מטעם המדינה, היא עדה בתיק פלילי, מגיעה העובדת הסוציאלית שלה המטפלת בה עם הדרכון, אתם חושבים שהיא אולי מגיעה עם דרכון של מישהי אחרת?

ענת אלבלדס: קודם רק להזכיר שאנחנו לא קובעות נהלים.

סיגלית זוהר: אין בעיה, אז אם אני יכולה להבין את נושא הזיהוי.

סיגלית זוהר: מה החשש?

סיגלית זוהר: שהעו"סית המטפלת תגיע עם דרכון אחר?

ענת אלבלדס: בעבר באמת היו עושים - - - ואחר כך זה שונה.

סיגלית זוהר: אז על הנסיגה הזו אני מדברת.

ענת אלבלדס: אם יהיה את השינוי, ויש שינוי ש - - -

סיגלית זוהר: אז מי נתן את ההנחיה?

סיגלית זוהר: אני אשמח לשמוע מי נתן את ההנחיה.

ענת אלבלדס: אין בעיה, אבל זה דבר שלא אנחנו אלה שגרמנו.

ענת אלבלדס: את יכולה לשאול את הרשות.

סיגלית זוהר: אז אולי נעלה שוב את מיכל.

סיגלית זוהר: כי אם אנחנו מדברים על נסיגה, אז זו למשל דוגמה מובהקת לנסיגה.

ענת אלבלדס: ואז יש אפשרות לזיהוי אחר של נציג מטעמכם.

ענת אלבלדס: זה זיהוי שלהם פה ומישהו שמקובל על כולם - - -

סיגלית זוהר: מגיעה עו"סית עם דרכון.

ענת אלבלדס: היה את הדבר הזה וזה שונה.

סיגלית זוהר: אז אני רוצה לדעת למה זה שונה.

אבתיסאם מראענה: שאלה מצוינת.

אבתיסאם מראענה: מיכל, נשאלה פה שאלה של נסיגה ואנחנו רוצות לדעת בדיוק מה הייתה הנסיגה ומאיזה טעמים.

אבתיסאם מראענה: את אמרת שלא היה פה שום סירוב לשנת שיקום ובסוף אנחנו מגלות שכן היה סירוב, במיוחד בתקופת הקורונה, של נשים שהוכרו או שהן בתהליכים משפטיים.

סיגלית זוהר: כשצוות המקלט מבקש את שנת השיקום.

אבתיסאם מראענה: צוות המקלט מבקש והם בעצם נסעו מכל מיני סיבות לארץ המוצא שלהן ובתקופת הקורונה הן נתקעו שם ולא יכלו לחזור.

אבתיסאם מראענה: אני רק אחדד, הן לא חזרו בכלל?

סיגלית זוהר: הן חזרו כי הגשנו ערר, נאלצנו להגיש ערר.

אבתיסאם מראענה: תסבירי לנו מה קרה.

סיגלית זוהר: בין היתר דרשו מהן ערבות בסך 30,000 שקל, מקורבן סחר בזנות ממולדובה, שמגיעה לכאן בגלל - - - יש לי עוד דוגמאות לנסיגה, אבל אני אסתפק באלה.

מיכל יוספוף: לא שמעתי את השאלה.

אבתיסאם מראענה: טוב, אני אחזור עליה.

אבתיסאם מראענה: יש פה סוגיה שעלתה שכן היה סירוב כשבעצם צוות המקלט כן מבקש שיקום, במיוחד על שלושה מקרים לאחרונה, בתקופת הקורונה, כשנשים נסעו לארץ המוצא שלהן, געגועים לסבתא, שזה די לגיטימי בעיניי –

סיגלית זוהר: לא, הסבתא שגידלה אותה נפטרה.

אבתיסאם מראענה: הסבתא נפטרה והיא רצתה להיות בלוויה של הסבתא ונשים נתקעו, שלושה מקרים שסיגלית דיברה עליהם, ואותן נשים, הוגשה בקשה לשיקום מטעם המקלט ורשות האוכלוסין כן סירבה.

מיכל יוספוף: אני מכירה את המקרים האלה, אבל כדי לתת לך את התשובה הנכונה והמלאה אני צריכה לפתוח את התיקים כדי להגיד בדיוק מה קרה שם.

מיכל יוספוף: זה לא שהן יצאו, עד כמה שזכור לי, נגיד לפני חודשיים ועכשיו אמרנו שהן לא יחזרו, הייתה תקופה די ארוכה אחרי שהן יצאו מפה שהן דרשו לחזור חזרה.

סיגלית זוהר: השאלה אם היא מקבלת את חוות הדעת של אנשי המקצוע או לא מקבלת את חוות הדעת של אנשי המקצוע.

סיגלית זוהר: הרי זה מה שהיא אמרה, מקבלים את חוות הדעת של אנשי המקצוע.

אבתיסאם מראענה: השאלה שנשאלת היא כזאת, הסיפור הזה לא יכול לעבוד רק כשרשות האוכלוסין וההגירה יכולה לנהל את האירוע, את מסכימה איתי, יש פה שילוב של כמה משרדים וכמה נשים ואנשים, מדהימות, בעיקר מדהימות, שרואות את גודל הסוגיה הזאת, רשות האוכלוסין לבדה לא מנהלת את האירוע הזה.

אבתיסאם מראענה: אני גם רואה כמה אירועים שהיא רוצה לנהל אותם לבד ולצערי הרב זה לא נכון ואנחנו רואות את הפגיעה גם בתקופה האחרונה, אבל אני אפסיק לרמוז כמה רמזים, אני אהיה עניינית לגבי הסוגיה הזאת.

אבתיסאם מראענה: יש פה סיוע משפטי, יש פה את המקלט שמטפל בהם, יש פה רווחה, אם היא מתערבת או לא מתערבת, אבל למה לא להיכנס למצב שבו יש כאן המלצות של מי שמטפל באותן קורבנות ולמה לא לוקחים אותן בחשבון?

מיכל יוספוף: אז א', אנחנו לוקחים בחשבון.

אבתיסאם מראענה: אתן לא מטפלות.

מיכל יוספוף: היא הביאה את המקרים של השוליים.

מיכל יוספוף: בוא נשאל את סיגלית, מ-2004 עד היום כמה מקרים נתנו שנת שיקום וכמה לא נתנו?

מיכל יוספוף: למה היא לא מסתכלת על חצי הכוס המלאה והיא מסתכלת על שלושה המקרים האלה?

אבתיסאם מראענה: בסדר, גם אם יש שלושה מקרים, מה לעשות?

אבתיסאם מראענה: יש שוליים.

מיכל יוספוף: אני חושבת שבכל הנושא הזה של סחר בבני אדם ונשים יש שיתוף פעולה מצוין בין כל המשרדים, אנחנו חלק מהשרשרת הזאת של המשרדים שעובדים על זה.

מיכל יוספוף: לצערי הרב זה שמסתכלים רק על השלושה האלה שבתקופת הקורונה לא נתנו להן להיכנס ועל זה נתלים, אני נורא מצטערת.

מיכל יוספוף: אנחנו נתנו לעשרות מקרים שנת שיקום, אני לא אגזים אם לא למאות מקרים, ונתפסים על השלושה האלה.

מיכל יוספוף: זה היה בתקופת הקורונה שלא נתנו להיכנס, ולא חשבנו שהיא צריכה לחזור.

מיכל יוספוף: אחרי תקופה, זה היה אחרי תקופה, לא של חודש-חודשיים.

מיכל יוספוף: אבל אם היושבת ראש רוצה שאני אתן לה את המקרים האלה, אני אעביר לה את המקרים ואני אסכם לה אותם, במה מדובר, כמה זמן הם היו בחוץ לפני שדרשו אותם לשנת שיקום.

אבתיסאם מראענה: טוב, מיכל, תודה רבה על המענה שלך.

אבתיסאם מראענה: אנחנו מאוד מאוד מאוד נשמח מהשיחה הזאת לפחות לקחת בחשבון גם את הסיוע המשפטי ולקחת בחשבון את חוות הדעת של כל מי שעוסק בסוגיה הזאת, ואם את תעבירי לסיגל את האינפורמציה ואם זה לא חדירה לפרטיות אני גם אשמח לדעת מה היה שם לגבי הסירוב, לגבי אותם שלושה מקרים בקורונה.

מיכל יוספוף: אין בעיה.

יסמין קונפינו: אני רוצה להגיד שהסיפור הזה, קודם כל הוא מאוד אישי, וזה לא יסמין קונפינו כן או לא, יש פה עניין של האם מדובר בתהליך שיקומי ואנחנו לא יכולים ולא אמורים לפרט את טיב ההליך השיקומי, מה היא דיברה, מה היא לא דיברה, איפה היא ישנה, איפה היא לא ישנה, כמה פעמים – המידע שעובר זה: זאת תכנית הטיפול והשיקום, מבחינתנו היא עוברת תהליך, וזה מה שאנחנו יכולים לתאר.

אבתיסאם מראענה: מה הם קשורים לסיפור הזה?

אבתיסאם מראענה: סליחה על השאלה.

יסמין קונפינו: שאלת המעמד.

יסמין קונפינו: יש עניין שאנחנו פה להגיד, האדם מעוניין לעבור, יש מוטיבציה לשינוי.

יסמין קונפינו: אם אין מוטיבציה לשינוי אז לשם מה להשאיר אותו פה לשנת שיקום?

יסמין קונפינו: יש פה משהו שצריך להתרחש בשנת השיקום הזו, הרי זה לא מלון, אנחנו לא מספקים שירותי מלון.

אבתיסאם מראענה: לא, אבל אני מנסה להבין, בסדר, יש את הסוגיה של המעמד, האם שני משרדים שאומרים, רגע, חכו שנייה, יש פה את הרווחה ומקלט, באמת, זה לא עכשיו אנשים שעובדים בשביל עצמם, זה באמת משהו מאוד מאוד גדול.

אבתיסאם מראענה: את אומרת לי את המספר הזה ואני נדהמת לגלות ש-800 קורבנות סחר הוכרו במדינת ישראל.

יסמין קונפינו: מעל 800.

יסמין קונפינו: 800 זה לפני שנה או שנתיים.

אבתיסאם מראענה: מעל 800, הוכרו?

יסמין קונפינו: כן.

אבתיסאם מראענה: אז עזבי שהיה חשד ולא בדיוק ולא דיברו ולא שיתפו פעולה.

אבתיסאם מראענה: מ-2004, זה מספר מטורף.

יסמין וולך: העניין הוא שיש פה מוטיבציה משותפת, אנחנו גם לא רוצות שיהיו פה אנשים שלא מעוניינים לעבור הליך טיפולי, זה מתסכל את הצוות, זה פוגע בתהליכים הטיפוליים של מי שכן בא לעשות שינוי.

יסמין וולך: אני באה ואומרת שאנחנו, הצוות שפה, ביחד עם הפיקוח המרכזי, כשעולות דילמות ושאלות, בא ואומר שהאדם עובר תהליך ואנחנו לא פה להתחיל לפרט, זה עניינים גם נורא אישיים ופרטיים, זאת ההמלצה שלנו ועכשיו תבוא רשות ההגירה ותחליט כן או לא.

יסמין וולך: חשוב לי לומר שאנחנו הגורם המקצועי שאומר שעוברים פה תהליכים או לא עוברים פה תהליכים.

עילית מידן: אולי גם צריך לומר שבקונטקסט של סחר בבני אדם והמשויכות הבינלאומית אז בעצם הסיפור של שנת השיקום זה כדי שהיא לא תחזור עכשיו למולדובה ותמשיך לעסוק בזנות שם.

אבתיסאם מראענה: השאלה כמה זה עמוק אצלנו ברמה של באמת להסתכל על בן אדם ולהיות אכפתיים כל כך מתהליך שכמו שאמרתם בסרט, זה משפט שככה נחרת לי עמוק עמוק עמוק, איך אמרתם את זה?

אבתיסאם מראענה: בצלמו, צלם אנוש, צלם האדם.

אבתיסאם מראענה: בעצם מהמקום הכי בסיסי הזה להתחבר לדבר הכי בסיסי של האנושיות שלנו.

אבתיסאם מראענה: השאלה כמה אכפת לנו מהמהלך הזה.

אבתיסאם מראענה: אני חושבת שמאוד אכפת, עובדתית אנחנו נמצאות פה ויש המון עבודה מדהימה, השאלה עד כמה –

יסמין קונפינו: שוב, זה אלמנט של הרבה הכשרות, אני גם רוצה להגיד שיש את הדור הוותיק מ-2004 ולפני כן שהוא קבע את הבסיס להחלטות שמתקיימות עד היום, ולעומת זאת יש באמת כל הזמן גורמים אחרים שמתחלפים ולכן כל הזמן צריך להמשיך בהכשרות כדי שיבינו את היסוד, את הליבה של התופעה הכל כך קשה הזו ושיבינו שזה לא רק זנות, או לא רק העסקה פוגענית או לא רק דברים אחרים שבסופו של דבר יש פה שלילת חרויות במובן הכי בסיסי של המילה, ולכן מהמקום הזה אנחנו צריכים לעשות הכול כדי לסייע לאותם אנשים.

יסמין קונפינו: ואני לא רוצה להתיימר ולהגיד לשקם, כי שיקום זה דבר ארוך, זה תהליך שיכול להימשך לכל החיים, וכל מה שמדינת ישראל מנסה לעשות זה לתחום את זה בתקופת זמן מאוד קצרה יחסית למה שהם עברו, להתעללויות הקשות, וכן לתת להם איזה שהוא אופק לחיים חדשים, בין אם הם ברי הרחקה ובין אם לא.

יסמין קונפינו: לכן צריך לעשות הכול כדי לאפשר את זה.

אבתיסאם מראענה: מי את, גברתי?

תמי: תמי.

אבתיסאם מראענה: את רוצה להגיד משהו?

אבתיסאם מראענה: מה תפקידך?

תמי: אני ראש צוות - - -

אבתיסאם מראענה: ראש הצוות, שמה זה אומר?

תמי: נותנת מרשם ומעמד.

אבתיסאם מראענה: שמה, את באה בבוקר למשרד ומה קורה שם?

תמי: מנהלת צוות - - -

אבתיסאם מראענה: אבל זה לא זר לך כל הדבר הזה, זה מוכר לך, את עובדת בזה.

תמי: כן, כן.

אבתיסאם מראענה: כמה שנים את עובדת שם?

תמי: 14 שנה.

ענת אלבלדס: אבל דרך אגב, יש לציין גם מהכיוון שלנו שאנחנו רואים, לגמרי רואים את האוכלוסייה המוחלשת, המסוממים וזה, וגם רואים את ה – היו אצלנו כמה שאנחנו אפילו לא ידענו איך להתנהל איתם, שאמרנו: מה אנחנו עושות?

ענת אלבלדס: למי אנחנו מדווחות?

אבתיסאם מראענה: בסוף התפקיד שלכם - - -

ענת אלבלדס: לא, לא בגלל זה, אני לא יודעת עד כמה הן – הן נמצאות נגיד בשנת שיקום, כשהן באות אלינו עם חוזה דירה, ואנחנו ראינו לפחות שלושה מקרים שצרם לנו, לא ידענו מה לעשות, אני והיא מסתכלות אחת על השנייה: לדווח, לא לדווח?

ענת אלבלדס: לדוגמה, איזה מישהי יפהפייה, אני אומרת לך שכל המבטים היו עליה, אין מה להגיד - - -

אבתיסאם מראענה: טוב, זה לא משפט - - -

ענת אלבלדס: לא, אני אגיד לך למה היה לנו, ובצמוד מישהו שאת רואה שהוא שומר ראש.

ענת אלבלדס: זה אני רואה, הן לא רואות.

ענת אלבלדס: אני לא יודעת עד כמה הן, ובגלל שזה הליך סודי, זה הכול מחוץ למקלט והכול סודי.

ענת אלבלדס: כלומר אנחנו לא יודעים עד כמה ובאיזה רמה הן מודעות לדברים ושהן יודעות.

יסמין קונפינו: אבל זה לא שנת שיקום מחוץ למקלט.

ענת אלבלדס: זה שהם מביאים חוזה דירה, זה שהם חתומים ומביאים חוזה דירה.

יסמין קונפינו: באיזה הקשר זה?

ענת אלבלדס: של הסחר.

ענת אלבלדס: לא ידענו אם הוא שומר עליה שחלילה וחס שהיא לא תחזור לבדה, או שהוא מגן עליה - - - פעם ראשונה, פעם שנייה, אז - - -

אבתיסאם מראענה: וכשדיווחתם?

ענת אלבלדס: דיווחנו למי ש - - - מאיים עליה, היא חוזרת לפה, הם לא יראו אותה, אנחנו רואים אותה.

ענת אלבלדס: אז במקרים חריגים אנחנו מדווחים על זה.

אבתיסאם מראענה: אבל הם היו במקלט?

ענת אלבלדס: הם היו בעדות.

ענת אלבלדס: היא הייתה בעדות.

חמה שמייסר-ישראלי: חשוב לי להגיד שחלק מההמלצות של הוועדה זה בדיוק לענות לסוגיה הזאת ולעשות הכשרות לכל העובדים שמתעסקים בתחום הזה, גם ברשות ההגירה, גם במשטרה, גם בסיוע המשפטי, גם במשרדים המקבילים, לעשות הכשרות כדי לדעת לזהות ולעשות את הממשקים האלה.

ענת אלבלדס: יש משהו, בן אדם, את רואה אותו שם עם הקסקט, שהוא בא, רק שהיא לא תזוז, צמוד אליה, וכל דבר ואת מנסה לבדוק, אז - - - נותנים מה שצריך, כדי לבדוק, לראות את זה שם, כי זה לא משהו שאת תראי או אני אראה, או שיהיה לי דיווח אחר, אז מאוד חשוב התקשורת בינינו.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לדבר על בריאות, זה נושא מאוד מאוד חשוב לי.

אבתיסאם מראענה: מי האחראית שלנו על הבריאות?

אבתיסאם מראענה: שלום, גברתי, מה שלומך?

אבתיסאם מראענה: את יושבת כל כך בשקט.

חוה וקסמן: משרד הבריאות מעניק שירותי רפואה לאוכלוסייה ששוהה במקלטים באמצעות מספר שירותים.

חוה וקסמן: שירותי רפואה ראשונית על ידי - - -

אבתיסאם מראענה: לא, אל תגידי לי את זה.

חוה וקסמן: לא, למה?

חוה וקסמן: זה חשוב.

אבתיסאם מראענה: חשוב, חשוב, את צודקת.

אבתיסאם מראענה: אני שומעת ראשונית נהיה לי - - -

חוה וקסמן: אני יודעת למה, מאיפה זה בא, אבל יש פה מעבר לראשוניות.

חוה וקסמן: המשרד עשה פה את המקסימום מקצה לקצה.

חוה וקסמן: אבל נתחיל מהתחלה.

חוה וקסמן: שירותי רפואה ראשונית על ידי רופאה מומחית, רופאת משפחה שמגיעה פעמיים בשבוע למקלטים ונותנת מענה טלפוני במידת הצורך במקרים דחופים.

חוה וקסמן: במידת הצורך הרופאה מפנה מקרים מורכבים, בין אם זה מעקב ובין אם זה פרוצדורות כירורגיות ובין אם זה אשפוז, לבית חולים בילינסון, שזה שירות כרוני לחולים כרוניים, מורכב יותר, למשרד יש התקשרות עם בית חולים בילינסון, לכן היא מפנה ישירות לבית החולים הזה.

חוה וקסמן: בנוסף קיים שירות לבריאות הנפש על ידי רופאה מעמותת 'עמך', גם איתם יש לנו התקשרות.

חוה וקסמן: רופאה פסיכיאטרית שנותנת שירות בין אם זה טיפול על ידי שיחות, בין אם זה טיפול תרופתי וגם טיפול תרופתי כרוני או חריף או טיפול נפשי, כיסוי של אמבולנסים במידת הצורך וכיסוי למימון הסדר ביטוחי לילדים בהסדר מאוחדת.

אבתיסאם מראענה: מה זה מימון?

חוה וקסמן: מימון מלא.

אבתיסאם מראענה: שאיך קוראים לו אצלכם בניירת, למימון המלא הזה?

חוה וקסמן: כיסוי ביטוחי לילדים בהסדר מאוחדת.

אבתיסאם מראענה: עם מאוחדת?

חוה וקסמן: במקרה הזה זה קורבן סחר ששוהה במקלטים.

אבתיסאם מראענה: זה ממש בהגדרה?

חוה וקסמן: הסדר מאוחדת, כי הסדר זה השתתפות של הורה ושל המוסד, קורבנות סחר אנחנו מממנים את זה, המשרד מממן, אין להם אופציה אחרת.

אבתיסאם מראענה: זה ככה אצלכם מוגדר בהגדרה, קורבנות סחר, ויש את הכיסוי הזה לילדים שלהם?

חוה וקסמן: כן, בהחלט.

אבתיסאם מראענה: לילדים.

חוה וקסמן: לילדים שבמקלטים.

אבתיסאם מראענה: ובשיקום?

אבתיסאם מראענה: מת?

אבתיסאם מראענה: נגמר?

חוה וקסמן: כל זמן שהוא נמצא בשנת השיקום בוודאי שכן.

אבתיסאם מראענה: כל עוד שהיא פה, יש חקירה, היא בשיקום, היא נמצאת בשטח של מדינת ישראל היא מכוסה?

חוה וקסמן: מכוסה, בוודאי.

אבתיסאם מראענה: 100%?

חוה וקסמן: 100%.

אבתיסאם מראענה: אחות שלי, אנחנו מדברות 100%?

חוה וקסמן: 100%.

אבתיסאם מראענה: יופי, בסדר, אני רגועה עכשיו.

חוה וקסמן: היה מקרה שהתקשרה אליי יסמין לפני שבוע.

יסמין קונפינו: מה, לגבי האשפוזית?

חוה וקסמן: הילדה של קורבן סחר, פליטה מאוקראינה.

יסמין קונפינו: נכון.

יסמין קונפינו: אז אני רק אגיד, אני אעשה סדר בהמשך למה שחוה אמרה.

יסמין קונפינו: מרגע שהקורבנות נקלטים במקלטים ועד לתום תקופת השיקום, וזה יכול להיות גם עניין של כמה שנים טובות, הם זכאים לכל סל הבריאות במימון של משרד הבריאות, זה גם הרופאה, גם הפסיכיאטרית, כמו שחוה אמרה וגם כמובן טיפולים רפואיים בבית החולים, גם במרפאות חוץ.

אבתיסאם מראענה: גם אשפוז ארוך טווח?

יסמין קונפינו: כן.

חוה וקסמן: כן, הכול.

חוה וקסמן: יותר מזה, יש אפילו פניות מיוחדות שיסמין מעבירה אליי לביצוע ניתוחים מורכבים יותר.

חוה וקסמן: כמובן שזה מועבר אלינו לדיון ואישור.

אבתיסאם מראענה: כמה זמן הדיון והאישור?

חוה וקסמן: מהר מאוד.

חוה וקסמן: זה תהליכים אולי פנימיים בבית החולים, לזה אנחנו מחכים, אנחנו מחכים שרופא יבדוק ורופא מרדים יבדוק, יש תהליכים שאין מה לעשות, שצריך לעבור אותם בבית החולים כהכנה לניתוח.

יסמין קונפינו: סל השיקום הוא באמת רחב והוא מאוד מגוון והודות למשרד הבריאות אנחנו הצלחנו לבצע כמה פרוצדורות רפואיות שקשורות בין היתר לעינויים שעברו בסיני שהקשו גם על הנשים וגם על הגברים ולזכות משרד הבריאות ייאמר שהם יצאו מפה בתום שנת השיקום כשמצבם הוטב בצורה משמעותית.

אבתיסאם מראענה: פלסטיקה, נגיד?

אבתיסאם מראענה: לא יודע, עניינים, ניתוחים?

יסמין וולך: לא, פלסטיקה לא.

חוה וקסמן: לא פלסטיקה, אנחנו מדברים על ניתוחים הכרחיים.

אבתיסאם מראענה: פלסטיקה, למה זה לא משהו – זה משהו מגונה?

חוה וקסמן: פלסטיקה זה לא בסל השירותים של סל הבריאות.

יסמין קונפינו: כן, וגם לא טיפולי שיניים וגם לא טיפולי פוריות.

אבתיסאם מראענה: למה?

חוה וקסמן: שיניים?

חוה וקסמן: בסל הבריאות?

חוה וקסמן: למי?

חוה וקסמן: זה רק לאוכלוסיות מוגדרות ומיוחדות.

חוה וקסמן: היה מקרה שבאמת פנו - - -

אבתיסאם מראענה: אני יודעת שהלב שלך בדיוק במקום הנכון, לא זז סנטימטר, תגידי לי מה זה אוכלוסיות מיוחדות.

חוה וקסמן: אוכלוסיות מיוחדות, יש ניצולי שואה ויש אוכלוסיות מיוחדות.

אבתיסאם מראענה: אני אשמח שתשלחו לי מה זה אוכלוסיות מיוחדות.

חוה וקסמן: אני אשלח.

אבתיסאם מראענה: אני גם רוצה לשלב אותם באוכלוסיות מיוחדות.

אבתיסאם מראענה: נדבר על זה.

חוה וקסמן: טיפול נפשי, יש סל בשיקום נפשי, זה מוגדר.

חוה וקסמן: אני רוצה להיות מאוד מדויקת ולכן אני אשלח את זה בצורה מסודרת.

יסמין קונפינו: איפה שלפעמים יש לאקונות בערים שבאמת אנחנו יותר מתקשים זה במצב של מכורים, כשמדובר בקורבנות סחר או בחסרי מעמד שהם מכורים שסובלים מהתמכרויות, אז באמת יש בעיות שאשפוזיות שיש להם עמדה עצמאית דורשות ביטוחים ובחברות הביטוח לא מאפשרים לבטח.

חוה וקסמן: מה שקורה, באמת יסמין וגם חברות הרווחה, מעבירות אליי פניות בבקשה להסדר אשפוזית לגמילה מהתמכרות.

אבתיסאם מראענה: כשאנחנו מדברות על נשים ועל גברים כאחד.

חוה וקסמן: לא משנה מי.

חוה וקסמן: היו לי בשנת 2021 שניים כאלה, שניים אושרו, לצערי אחת מהן סירבה, חבל, אחרי שעברנו את כל הפרוצדורה היא סירבה, ועכשיו, ממש עכשיו, נכון, יסמין?

חוה וקסמן: יש לנו אחד שהוא נמצא בטיפול, זה היה מאתגר במיוחד, התהליך איתו, והצלחנו להכניס אותו לטיפול.

חוה וקסמן: הבעיה היא לא המימון שלנו, בסופו של דבר מוצאים מקום, מוצאים מקום כי גם צריך לחפש מיטה פנויה, אבל יסמין נתקלה במשהו אחר, מאחר שהגופים האלה, האשפוזיות, הם גופים פרטיים ואז ביקשו ממנה ביטוח.

יסמין קונפינו: הם מבקשים ביטוח רפואי והם לא מוכנים להסתפק בהתחייבות של משרד הבריאות שימומן הטיפול הרפואי באשפוזית, ככל שאותו קורבן - - -

חוה וקסמן: זה אומר שאם הוא ייפול או – זה סוג של ביטוח, איזה שהוא רצון שלהם שיסמין תיצור מולם, נכון?

יסמין קונפינו: כן, כדי לבטח את אותו בן אדם שנכנס לאשפוזית.

יסמין קונפינו: בסופו של דבר בן אדם לא יכול להיכנס לאשפוזית בלי הביטוח הרפואי הזה ברוב המקרים ומה שזה גוזר בסוף זה שהוא פשוט לא יכול לקבל טיפול, את הטיפול שמגיע לו.

אבתיסאם מראענה: אז רגע אני אשאל שאלה ואני אתן לך גם לסיים, האשרה הזאת של ב'1, שאנחנו מדברות עליה, יכול להיות שהיא תוקעת לנו הרבה דברים?

אבתיסאם מראענה: יכול להיות שאם אנחנו לא נהיה באשרה הזאת של ב'1 יהיה שדרוג מבחינת מעמד, יכול להיות שאנחנו נרוויח יותר?

אבתיסאם מראענה: שסל השיקול של אותם אנשים יהיה במיטבו?

אבתיסאם מראענה: למה את עושה לי ככה, גברתי?

רחל אהרוני: אני לא ממש מרגישה שיש לי זכות דיבור פה בתוך כל העסק הזה.

רחל אהרוני: אני רחלי אהרוני, ממונה מחוזית של מינהל תקון במחוז מרכז.

רחל אהרוני: אני עסוקה בסוגיה הזו כל הזמן סביב מקרים אחרים של החבר'ה הלהט"ב הפלסטינאים שלא זכאים, לא ל-ב'1 ולא לשירותים רפואיים, וכמה אנחנו נשכבים על הכביש עבור כל אחד, ואני משתאה ואני אומרת וואו, נפקחו לי העיניים פה, כי כנראה שאם יש רצון אז יש גם דרך.

רחל אהרוני: אני חושבת שיהיה הרבה יותר קשה להשיג מכלול בתמורה לוויתור על משהו שכבר הושג.

רחל אהרוני: זאת אומרת אם כבר יש את האופציה של ההכרה שמאפשרת, ב'1, את ההעסקה, אז זה כבר פותח דרך מאוד רחבה להתפתחות ולשיפור וצריך בעצם להוסיף לזה את החלקים של איזה שהיא הסדרה של הביטוח הרפואי.

אבתיסאם מראענה: אבל איך?

אבתיסאם מראענה: אנחנו במעגל הזה הרבה זמן, גם באוכלוסיות אחרות, גם הפלסטיניות.

רחל אהרוני: בדיוק, כן ברי גירוש, לא ברי גירוש, אנחנו מתעסקים עם זה.

אבתיסאם מראענה: אנחנו שם הרבה הרבה זמן, אבל השאלה היא איך בעצם אפשר לתת לאותם אנשים אשרה מסוימת, מעמד מסוים, שבו הם יהיו זכאים לא מתוך - - -

רחל אהרוני: לאיזה שהיא הסדרה של ביטוח רפואי קבוע.

רחל אהרוני: אם אפשר לתת ב'1 אולי אפשר לתת גם איזה שהוא ביטוח רפואי קבוע וזה יכול לפתור הרבה סוגיות.

אבתיסאם מראענה: זה תלוי אשרה או תלוי החלטה שלכם?

קריאה: זה תלוי מעמד.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז את רוצה, גברתי, לסיים את דברייך?

אבתיסאם מראענה: דיברת על טיפול פסיכולוגי, פסיכיאטרי.

חוה וקסמן: אני רק אסכם שהמשרד עשה ועושה את המקסימום לתת להם את הטיפול, כמו שאמרתי, מהתחלה, מקצה לקצה, ובאמת אני חושבת שבשילוב כוחות אנחנו מצליחים לעשות פה עבודה מאוד יפה, עם האתגרים הקשים שעומדים בפנינו אנחנו באמת מצליחים להניע פה תהליך יפה בהיבט הרפואי.

אבתיסאם מראענה: טוב, בסדר.

אבתיסאם מראענה: יש מישהי שרוצה להגיד משהו שאני פספסתי אותה בטעות?

אבתיסאם מראענה: אוקסנה, את פה עובדת?

אוקסנה אורמן-גרין: אני כרגע עובדת כרכזת במקלט לגברים.

אוקסנה אורמן-גרין: אני בסך הכול עובדת במסגרות פה 18 שנה, התחלתי ב-2004, בהתחלה התחלתי כמדריכה ואז התחלתי לרכז פה את המקלט לגברים, מאז ועד היום.

אבתיסאם מראענה: מהמם.

אבתיסאם מראענה: טוב, אז אני נאלצת לסכם את הדיון שלנו ולהגיד תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: כמובן צריך להגיד תודה רבה למיכל דיבנר כרמל, מנהלת הוועדה, היא פשוט אלופת העולם, באמת אין דברים כאלה, היא עושה עבודה מדהימה.

אבתיסאם מראענה: יש לנו גם עוד אישה מהממת שקוראים לה יעל אורבך, היא בדרך כלל גם מהממת לא פחות, כמובן תודה לדובר שלנו, מאיר, ותודה למקליט, שמואל.

אבתיסאם מראענה: סחתיין על האומץ לשבת במעגל כל כך נשי.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה לכם, באמת, היה חשוב מאוד הדיון וזאת רק ההתחלה כי יש לנו בהחלט דרך ארוכה לעקוב אחרי כל מה שקורה כאן.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לסכם את הדיון ולבקש מרשות האוכלוסין, מיכל, את אמנם באוטו, אבל אנחנו נשלח את הסיכום, נבקש לקבל מרשות האוכלוסין פרטים אודות שלושה המקרים בהם ניתן סירוב לקורבנות עליהם דיברנו בדיון.

אבתיסאם מראענה: אני כמובן אבקש לקבל פירוט של האוכלוסיות המיוחדות ממשרד הבריאות.

אבתיסאם מראענה: אני הייתי מאוד רוצה לדעת לגבי הצוות הבין משרדי והמלצות הרפורמה, מה שדיברתם פה, אני קצת הלכתי לאיבוד, יש הרבה רפורמות שקורות כל הזמן בכל רגע נתון ואני באמת לא עוקבת אחרי, אני אשמח מאוד לראות את זה מול העיניים, אפילו אפשר להיפגש יותר באינטימיות ואני אוכל להבין אותן ולא רק להגיד לי רפורמות ואני לא כל כך מוצאת את עצמי בתוך הרפורמות.

אבתיסאם מראענה: אני הייתי מאוד רוצה לבקש את הסוגיה של שדרוג מעמד.

אבתיסאם מראענה: אני מאוד אוהבת לשדרג מעמד מבלי לפחד שהאנשים האלה ישתלטו לנו על המקום הזה.

אבתיסאם מראענה: המקום הזה גדול, רחב, אחלה מקום ואנשים לא באים להשתקע פה, כל אחד רוצה להיות עם הזהות שלו, במקום שבו הוא גדל.

אבתיסאם מראענה: אני הייתי רוצה לקרוא מתוך הוועדה, כיושבת ראש הוועדה, לרשות האוכלוסין, לשרת הפנים, לראות במקרים האלה מקרים שהם כל כך חשובים, לראות אותם כבני אדם.

אבתיסאם מראענה: התהליכים שהם עושים הם משמעותיים והמעמד גוזר עליהם האם הם יקבלו את השירותים המלאים וישתקמו ויחזרו לארצם מבלי לדעת שאולי יחזרו אלינו.

אבתיסאם מראענה: אל תחזרו אלינו, תשתקמו, תקבלו את כל הדברים שאתם צריכים ושלום ונתראה רק בשמחות ובימים טובים יותר.

אבתיסאם מראענה: הייתי קוראת לשדרוג המעמד של האוכלוסייה הכל כך מיוחדת הזאת שנפלה באמת כקורבנות לדברים מזעזעים, אני גם אשמע עדות גם, ולהגיד לנשים המדהימות, זה לא פלא שאתן מאיישות את התפקידים האלה ועושות את העבודה שלכם, אני כולי הערכה למהלכים שאתן עושות, לקשב שלכן, ליכולת שלכן להיות חלק מהמקום הזה.

אבתיסאם מראענה: ואמן אמן שנצליח לצאת לחירות, אני מאחלת לכולם רמדאן כרים וחג פסח שמח שנצא כולנו מהעבדות על כל פניה ועל כל גווניה ונהיה חופשיות וחופשיים.

יסמין קונפינו: ובמקום הזה חשוב להגיד גם פסחא שמח.

אבתיסאם מראענה: פסחא שמח, תודה רבה.