ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 67, 2021-10-19 10:00

מיכאל ביטון: שלום לכולם, אנחנו ממשיכים בסדרת הדיונים של הכנת חוק ההסדרים בתקציב המדינה.

מיכאל ביטון: זה אחד החוקים הכי גדולים, הכי מורכבים והכי משמעותיים שהוועדה טיפלה וקידמה, מה שמכונה בעגה הציבורית כרפורמת הבנקאות הפתוחה ובעגה המשפטית – פרק ט"ז, שירות מידע פיננסי מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית – תיקוני חקיקה לשנות התקציב 2021 ו-2022.

מיכאל ביטון: אנחנו סיימנו את פרק ההקראה בחוק ונותרנו עם שמונה סוגיות פתוחות שביקשנו מענה עליהן והתייחסות.

מיכאל ביטון: עיקר הדיון יהיה עכשיו לתפור את הקצוות וההסכמות בדבר הנושאים הפתוחים בחוק הזה והכנתו להצבעה ביום חמישי.

מיכאל ביטון: היועץ המשפטי שלנו ואנשי האוצר, נא לעבור על פי שמונת הנושאים שהועלו.

איתי עצמון: יש נושאים נוספים שנותרו פתוחים לבחינה של נציגי הממשלה.

איתי עצמון: אתמול הופץ נוסח מתוקן עם שינויים ב" עקוב אחר שינויים" שבעצם הטמיעו גם את ההסכמות שהיו כאן בוועדה בדיונים הקודמים וגם תוצאות של בדיקות שערכו נציגי הממשלה ועוגנו כאן בנוסח.

איתי עצמון: אז אני מציע שגם, כמובן, נעבור על הסוגיות העקרוניות שציינת גם בסוף הדיון הקודם וגם על תוספות לנוסח שלא נדונו, שלא התחדדו.

איתי עצמון: אם אינני טועה התוספת הראשונה היא בסעיף 19 שעניינו מרשם נותני שירות.

איתי עצמון: מעבר לכך זה הכול שינויים שהוסכמו כאן בוועדה וכבר נדונו.

איתי עצמון: יש עוד תוספת בסעיף 16 לעניין תקופת ההתליה – שגם את התוספת הזאת צריך לקרוא.

עמיהוד שמלצר: יש גם עוד כמה שינויים קלים בהגדרות, שינויים שנעשו לבקשת - - -

איתי עצמון: אבל הם נדונו.

עמיהוד שמלצר: אבל הם שונים ממה שהוצגו פה.

איתי עצמון: אז אם יש משהו שהוא שונה – תגיד.

עמיהוד שמלצר: אז נתחיל בסעיף 16.

עמיהוד שמלצר: בסעיף 16 אנחנו רוצים להוסיף אחרי סעיף קטן (א) סעיף קטן שקובע שתקופת ההתליה לפי סעיף קטן (א) תהיה לתקופה שלא תעלה על שנה, ובמקרים מיוחדים לתקופה שלא תעלה על חמש שנים, כאשר הוראת סעיף קטן זה לא תחול לגבי התליה לפי סעיף 16(א)(4) – זאת אומרת, מדובר על מקרה שבו התליה של רישיון של בעל אישור, ואז המגבלה הזאת לא תחול לגבי זה.

עמיהוד שמלצר: זה בסעיף 16.

איתי עצמון: זה למעשה אותו תיקון גם לעניין הרישיונות.

איתי עצמון: כלומר, זה בעצם תיקונים שנתנו מענה להערה שלנו לעניין הגבלת תקופת ההתליה.

איתי עצמון: גם בסעיף 7 ברישא – הרשות רשאית לבטל רישיון או להתלותו לתקופה שלא תעלה על שנה, או מנימוקים מיוחדים – לתקופה שלא תעלה על חמש שנים.

עמיהוד שמלצר: נכון.

עמיהוד שמלצר: בסעיף 19 אנחנו מוסיפים פרטים – א.

עמיהוד שמלצר: קובעים שהמרשם יפורסם באתר האינטרנט של הרשות, מוסיפים פרטים שיכללו במרשם, בכלל זה פרטים ליצירת קשר עם נותן השירות, וסטטוס נותן השירות – האם בוטל או הותלה רישיונו.

עמיהוד שמלצר: זה סעיף 19.

איתי עצמון: אתה רוצה לקרוא את התוספות שהוספנו בסעיף (ב)?

עמיהוד שמלצר: בראשון – "יכללו בין השאר פרטים אלה:

עמיהוד שמלצר: אם בוטל רישיונו או אישורו של נותן השירות;

עמיהוד שמלצר: פסקאות (4) ו-(5) זו טעות, כי זה נכלל ב-(2) ו-(3).

עמיהוד שמלצר: תיקונים בהגדרות שלא נשלחו לוועדה – להקריא או לא?

איתי עצמון: שלא כללתם פה?

עמיהוד שמלצר: כן, מה שאתה ביקשת – להעביר סעיף על בעל היקף פעילות קטן - - -

איתי עצמון: אם מדובר על שינויים טכניים אז אין צורך לקרוא.

איתי עצמון: אני חושב שבסעיף 26 ו-27 יש שינויים מהותיים נוספים.

עמיהוד שמלצר: בסעיף 26(א) אנחנו מוסיפים כמה מילים, אז אקרא את כל הרישה: וכאן בא כל הפירוט.

עמיהוד שמלצר: זה סעיף שמחייב גילוי לפני חתימה על ההסכם – מתן הסבר על מה מדובר בשירות, ו-27(ג) עוסק בשמירה של המידע לצרכים פנימיים, או לצרכים המותרים לפי 27(ג).

עמיהוד שמלצר: בסעיף (ד) אנחנו מוסיפים סמכויות למאסדר לעניין הצורה של ההסכם: שוב, מדובר על הוראות פרטניות לגבי ההסכם ויידוע לגביו.

עמיהוד שמלצר: סעיף 27(א) – זה מה שדובר בוועדה.

עמיהוד שמלצר: אני קורא:

איתי עצמון: אז מה ההחלטה, בעצם, לגבי סעיף 42?

יובל טלר: שמעבירים את ההסדר הזמני ואת הסדר הקבע רק ביחס לחשבונות ביחד ולחוד.

עמיהוד שמלצר: נקריא את הנוסח.

עמיהוד שמלצר: נצטרך לתקן מה שחן פליישר רצתה לגבי הודעות, אבל באופן כללי הצענו שסעיף 42(א) יאמר: "מקור מידע לא יאפשר לנותן שירות גישה למידע פיננסי הנוגע לחשבון משותף אלא אם כן הרשאת הגישה ניתנה בידי כל בעלי החשבון.

עמיהוד שמלצר: על אף האמור, בחשבון משותף ביחד ולחוד, הרשאת גישה שייתן כל אחד מבעלי החשבון תיחשב כהרשאת גישה שניתנה בידי כולם.

עמיהוד שמלצר: בסעיף זה: "חשבון משותף ביחד ולחוד" – חשבון משותף אשר על פי הסכם ההתקשרות עם מקור המידע כל אחד מבעלי החשבון רשאי לתת הוראות בחשבון ללא צורך בהסכמת בעל החשבון האחר".

קריאה: ואיפה ההודעה?

עמיהוד שמלצר: יש הודעה אחרת.

עמיהוד שמלצר: סעיף (ב) כבר לא רלוונטי, וסעיף (ג) אומר: נתן אחד מבעלי החשבון, בחשבון משותף ביחד ולחוד, הרשאת גישה כאמור בסעיף קטן (א), יודיע מקור המידע לכל בעלי החשבון המשותף, בהקדם האפשרי, על הרשאת הגישה כאמור ועל זכותם לבטל את אותה הרשאה בהתאם לסעיף 44.

עמיהוד שמלצר: בפעם הראשונה שנותן הרשאת גישה לנותן שירות מסוים יידעו את כל בעלי החשבון גם בדבר הרשאת הגישה וגם את זה שהם יכולים לבטל אותה.

עמיהוד שמלצר: ויהיו עוד תיקונים בעקבות התיקונים האלה.

מירב תורג'מן: 2 גם אמור להישאר, האפשרות לחזור בו מהסכמתו.

מירב תורג'מן: כל אחד מבעלי החשבון רשאי.

לירון מאוטנר לוגסי: כמו שחידדנו גם אתמול בשיחה עם הייעוץ המשפטי – בעצם, ההסכמה הולכת אחרי הפעולות.

לירון מאוטנר לוגסי: לא תהיה הסכמה מיוחדת לעניין המידע, ולכן לא יהיה אפשר לחזור מהסכמה רק לעניין המידע.

לירון מאוטנר לוגסי: הוא יכול תמיד לשנות את אופן ההרשאה בחשבון שלו – לעבור מלהיות חשבון לחוד לחשבון שהוא רק ביחד.

יובל טלר: נראה לי שמה שמירב תורג'מן התכוונה זה, אם אינני טועה – לגבי אם ניתנה גישה – לבטל את הרשאת הגישה.

מירב תורג'מן: אז בואו נבחין – יש אפשרות לתת הרשאות באופן שכל אחד מהשותפים בחשבון יוכל לתת לבד, הרשאה עקרונית – וזה הולך אחרי האפשרות לפעול בחשבון לחוד, ויש את הרשאת הגישה המסוימת.

מירב תורג'מן: ביחס להרשאת הגישה המסוימת אז זה מה שעמיהוד קרא, לדעתי, בסעיף הקודם – שנותן השירות - -

קריאה: מקור המידע.

מירב תורג'מן: מקור המידע יודיע לכל אחד מהשותפים בחשבון שניתנה הרשאת גישה ספציפית, ועל זכותו לבטל את הרשאת הגישה המסוימת.

מירב תורג'מן: הביטול מן הסתם ייעשה אחרי שהמידע נמסר.

מירב תורג'מן: ברגע שהמידע יימסר הוא יוכל לבטל את ההרשאה לגישה מסוימת, וצריך אולי לקבוע הוראות מבחינת מחיקה ומה קורה בסיטואציה שמישהו מבטל את הגישה.

קריאה: יש.

מירב תורג'מן: אבל גם חשוב לי לחדד את זה שבעם יש פה שתי הודעות ללקוח: יש הודעה אחת שהיא ביחס להרשאת גישה ספציפית, ויש הודעה אחת כללית לפני שהחוק נכנס לתוקף, שכל מקורות המידע צריכים להודיע לבעלי החשבונות המשותפים שלהם ביחד ולחוד שזאת המשמעות של ההסכמה שלהם, שהיא גם לעניין העברת מידע.

מירב תורג'מן: שתי הודעות נפרדות.

שי אבו: אני רק אוסיף דבר אחד קטן, שלצערנו הרב יש אחוז גירושים מאוד מאוד גבוה, וכדאי שתהיה התייחסות גם בהקשר הזה, במציאות שאנשים נמצאים בתפר, של בין לבין.

קריאות: - - -

שי אבו: אני מציין את זה כי יכול להיות שיבואו ויטענו שהם נתנו הסכמה למשהו מסוים, ולא למשהו אחר.

שי אבו: להימנע ממציאות שעלולה לבוא.

איתי עצמון: אנחנו רוצים לחדד את השאלה לגבי הביטול, חזרה מהסכמה.

איתי עצמון: בעצם, אם אחד מבעלי החשבון יבקש לחזור בו מההסכמה להרשאות הגישה – מה הפרוצדורה שהוא יצטרך לעבור?

איתי עצמון: ביטול בכלל של ההסכמה של כל ההסכמה שלו לחשבון ביחד ולחוד?

עמיהוד שמלצר: לא.

עמיהוד שמלצר: צריך לעשות אבחנה.

עמיהוד שמלצר: לגבי הרשאת גישה - - -

איתי עצמון: כי קודם נאמרו פה דברים קצת שונים.

לירון מאוטנר לוגסי: אני שוב אחדד – אם אני לא רוצה לאפשר לשותף שלי בחשבון שהוא יוכל לתת לבד הרשאות עתידיות, באופן כללי, בחשבון, אני אצטרך לשנות גם את ההרשאה שלי בפעולות בחשבון.

לירון מאוטנר לוגסי: ואם אני רוצה לבטל הרשאת גישה ספציפית, אני אוכל פשוט להודיע או למקור המידע שלי – שצריך לתת אפשרות לבטל באופן פשוט ונוח - - -

קריאה: מה הבעיה מראש לבקש הסכמה של כל בעלי החשבון?

יובל טלר: שוב – הטענה שלנו היא שאם כל אחד מהלקוחות יכול בנפרד – וזה גם היה בהמשך לבקשה של היושב-ראש, אם כל לקוח בנפרד יכול להוציא עשרות אלפי שקלים מהחשבון, להתייחס למידע בצורה שונה - - -

רון כץ: כמו שאתה לא לוקח משכנתא לבד, או כל פעולה משמעותית - - -

מיכאל ביטון: השאלה מה הפעולה הזו – מה הגודל שלה ועוצמתה.

מיכאל ביטון: וגם, הבעיה – שזה יהיה עוד איזה חסם להתקדמות הרפורמה.

רון כץ: מצד שני, זה נכון – הטענה של זוגות שמישהו כבר מכין את הקרקע ופתאום בקלות מקבל את כל המידע שלא היה יכול לקבל בצורה אחרת, זה - - -

מיכאל ביטון: אבל עשינו את זה מדתי.

מיכאל ביטון: צעד אחד – שזה ביחד ולחוד, מבקש לתת מידע פיננסי לקבל הצעה – מיד השותף מקבל הודעה שהייתה בקשה כזו.

מיכאל ביטון: הוא ירצה לבלום אותה – יבלום אותה,

עמיהוד שמלצר: אדוני, אני רק רוצה להקריא עוד תיקון שיהיה בסעיף קטן (ד).

עמיהוד שמלצר: הקראתי את התיקונים לגבי סעיפים (א), (ב), (ג) – ובסעיף קטן (ד) נמחוק את המילים "ולהסכים כאמור בסעיף (ב) או לחזור מאותה הסכמה כאמור בסעיף (ג)(2)" – שלא רלוונטיים עכשיו.

מיכאל ביטון: אוקיי.

מיכאל ביטון: אנחנו עוברים על שמונת הנושאים שלנו ומתקדמים די יפה.

מיכאל ביטון: יש נושא שעלה פה מספר פעמים והוא בעצם יוצר רגישות והד, קודם כל – האם הרפורמה הזאת תתממש ואכן נראה עשרות או מאות שחקנים חדשים והיקף השתתפות ופעולות שנגזרות מהחוק הזה, ושירותים חדשים והיקפים של לקוחות שנכנסים לקבל שירות.

מיכאל ביטון: את זה נדע בעוד שנה-שנתיים.

מיכאל ביטון: ובעצם קבענו את הכללים של ניגוד עניינים, ואנחנו משאירים את הכללים של ניגוד עניינים כפי שהם עכשיו, שעיקרם בעצם – רמת אחזקות מסוימות של חברה שהיא בבעלות בנק קיים – לא יכולה להשתתף במשחק הזה.

מיכאל ביטון: זה נידון, והטענות נשמעו וכל אחד אמר את דבריו, וזה בסדר, אבל בסופו של דבר כרגע הסעיף הזה מתקיים.

מיכאל ביטון: השאלה מה קורה אחרי שנתיים מהיום שהחוק הזה תקף ועובד, והוועדה רוצה לדעת שאכן התרחשה רפורמה.

מיכאל ביטון: אז אני והיועץ המשפטי דיברנו שאולי נסמיך את שר האוצר לפנות אלינו אחרי שנתיים אם ירצה בלבד, אם יחפוץ – לבחון את סעיף ניגוד העניינים.

מיכאל ביטון: אם הוא לא ירצה, הסעיף הזה ממשיך בטייס אוטומטי.

מיכאל ביטון: אם הוא ירצה הוא יוסמך לפנות אלינו לתקנות שקשורות לניגוד העניינים, והתאמות שיתייחסו למה קרה בשוק בשנתיים האלה.

יובל טלר: אדוני היושב-ראש, אנחנו רוצים להפריד פה בין הסיפור של הדיווח לוועדה ועדכון של הוועדה לגבי הדברים שהולכים ומתפתחים, שכמובן מאפשרים לוועדה להגיש תיקונים לחוק ולתקן את הנוסח, לבין לקבוע דברים בתוך החוק הקיים לגבי הסוגיה של ניגוד עניינים.

יובל טלר: אנחנו נגיע, אני מניח, קצת יותר מאוחר לגבי הסוגיה של הדיווח.

יובל טלר: לגבי הסוגיה הספציפית הזאת של ניגוד העניינים, השאלה איזה שוק אנחנו מייצרים.

יובל טלר: האם אנחנו מייצרים שוק שבו יש יועצים אובייקטיביים או שאנחנו לא - - -

מיכאל ביטון: אבל אין עכשיו ויכוח על הסעיף.

מיכאל ביטון: הוא בתוקף עכשיו שנתיים, ולא ראינו רפורמה, לא ראינו מהפכה.

מיכאל ביטון: אז קבעתם שהוא צריך להיות 20%, אז אולי זה יהיה 35-35%, אבל לא עכשיו – בעוד שנתיים.

יובל טלר: אדוני היושב-ראש, ברגע שאנחנו קובעים את זה בחוק האינטרס של כל המערכת הוא להיות כמה שיותר להתכוונן לזה שהשחקנים החדשים, האובייקטיביים, לא יצליחו.

יובל טלר: מאיזו בחינה?

יובל טלר: בסופו של דבר על מה מתבסס על נותן שירות?

יובל טלר: הוא מתבסס על זה שהוא מקבל את המידע שלך, הוא מנתח אותו והוא מציע לך הצעות ערך.

יובל טלר: אם השחקנים שמציעים לך הצעות ערך לא היו רוצים לשתף אתך פעולה, כי הם לא רוצים שתצליח, אז ברור שהם - - -

מיכאל ביטון: ומתי שהוא הם ירצו שתצליח?

יובל טלר: הם ירצו אם הם יבינו שזה הפוקוס של הרפורמה הזאת, שדרכה היא יכולה להצליח, שדרך היועצים האובייקטיביים גם הם יצטרכו – אם הם ירצו להגיע ללקוחות, הם יצטרכו לעבור דרך היועצים האובייקטיביים.

יובל טלר: מעבר לזה, בסופו של דבר – מי אנחנו רוצים שיגיעו להיות היועצים האלה?

יובל טלר: אנחנו רוצים שיגיעו שחקנים ש - - -

מיכאל ביטון: אבל אתם לא רוצים תחנת בקרה על החוק הזה, והתאמות בו?

מיכאל ביטון: זה יכול להיות בעוד סוגיות.

מיכאל ביטון: החוק הזה הוא גדול ומקיף, כל כך חדש – אף אחד לא יודע איך השוק יתנהג.

יובל טלר: אדוני היושב-ראש, יש תחנות בקרה בכל יום נתון, שהכנסת יכולה להגיש חוק חדש שמשנה את החוק.

יובל טלר: אנחנו כן חושבים שנכון לדווח לכנסת על ההתפתחות של השוק.

יובל טלר: אם הוועדה תחשוב בעתיד שנכון לשנות את הדברים, אנחנו כמובן נבוא בדברים על הסוגיות האלה.

יובל טלר: לגבי הסוגיה הזאת רק - - -

מיכאל ביטון: אבל אני לא הבנתי אותך.

מיכאל ביטון: מישהו עשה רפורמה בגז וחשב שהשוק הפרטי יביא גז לבתים ולמפעלים ודווקא החברה הממשלתית הביאה את הגז בקווי ההולכה והחברות הפרטיות לא הגיעו לאן שהיו צריכות להגיע.

מיכאל ביטון: פתאום בא האוצר ואמר – בוא נשנה את החוק לגמרי.

יובל טלר: אין בעיה.

יובל טלר: לשנות את החוק – הדלת כמובן תמיד פתוחה.

מיכאל ביטון: אז אתה לא חושב שבעוד שנה-שנתיים תרצה לבחון דברים בחוק?

יובל טלר: ולכן אני חושב שחשוב מאוד שאני אדווח לוועדה, חשוב שאעדכן את הוועדה.

יובל טלר: בעיקרון אנחנו לא כותבים דברים כאלה בחוק, ויותר מזה – סביבה עסקית שבה השחקנים יודעים שעוד שנתיים הכול יכול להשתנות – אני, כמשקיע, לא משקיע באף פינטק אם אני יודע שבעוד שנתיים יכולים לשנות לי את כל השוק הזה, ומגיע בנק וברגע אחד גורף את כל הפעילות הזאת.

יובל טלר: חד משמעית – אין משקיע, והם יגידו לך - - -

מיכאל ביטון: דרור שטרום, בבקשה.

דרור שטרום: תודה.

דרור שטרום: אכן הנושא הזה עולה חדשות לבקרים.

דרור שטרום: הוא בעצם הסיבה העיקרית שבגללה אני גם מופיע פה, משום שהוא בעצם נקודת החולשה בכל החוק הזה, ואני אסביר.

דרור שטרום: כבוד היושב-ראש, אתה הזכרת בישיבה קודמת, ואפילו שתיים נדמה לי, את הנושא של יועצי המשכנתאות.

דרור שטרום: זה מודל מעניין שבו גורמים שהם לא מסונפים לבנקים – לא באחזקת הבנקים, לא קשורים לבנקים – מחוללים תחרות, מגבירים את התחרות בשוק המשכנתאות, והם עצמאים לגמרי.

דרור שטרום: אנחנו רוצים לראות, כלומר בעלי הרישיון, להשוות עלויות בדיוק באותו מודל.

דרור שטרום: אנחנו לא רואים אותם נגד הבנקים.

דרור שטרום: הם הרי חייבים שיתוף פעולה אקטיבי מצד הבנקים כדי שיתממשקו אתם, וכל אחד מהם יציע הצעות על גבי הפלטפורמה הזאת של בעל הרישיון.

דרור שטרום: יותר מזה, לא רק שאנחנו לא נגד זה, גם מאפשרים לבנקים אפילו להחזיק איזה אחזקת מיעוט, ומי שרוצה להחזיק 20%, כמו שכבודו אמר בישיבה הקודמת, בעל רישיון כזה – יחזיק בה.

דרור שטרום: הנקודה המהותית שעליה אי אפשר לוותר זאת העובדה - - -והשאלה שאתה מעלה היא שאלה צודקת:

דרור שטרום: מה איכפת לנו לראות בעוד כך וכך שנים מה קורה?

דרור שטרום: אז אסביר רגע אחד את הנושא של שווקים פיננסיים והשפעה על התמריצים של השחקנים.

דרור שטרום: אם הבנקים הגדולים יראו שיש תחנת המתנה בעוד שנה, שנתיים או שלוש – לא משנה, תקופה קצרה, מראש התמריץ שלהם לשתף פעולה עם אותם משווי עלויות פיננסים, אותם יועצי משכנתאות לתחום הזה – הוא נמוך בהרבה.

דרור שטרום: הם אומרים: מה איכפת לנו, בואו נייבש אותם, נהיה בחצי גז, כמו שאומרים, בעוד שנתיים נבוא לכנסת ונגיד – תראו, לא קרה כלום, תנו לנו עכשיו להיכנס פנימה.

דרור שטרום: ואז – הלכה האובייקטיביות, כל בנק עם הלקוחות שלו יעשה את מה שהוא יודע לעשות ולהשאיר את הלקוחות אצלו.

דרור שטרום: זה בדיוק לא המשחק התחרותי שאנחנו רוצים.

דרור שטרום: יותר מזה, עוד נקודה חשובה – צריך לזכור גם שיש ממשק בין התחרות ותחילת התחרות והאצת התחרות לבין מועדי התחילה.

דרור שטרום: אני לא פותח את זה, אני רק מזכיר לכבודו שהמועד שבעל רישיון כזה יקבל נתונים על הלקוח בקשר להלוואות ולאשראי הוא לא בדצמבר 22, הוא בדצמבר 23.

דרור שטרום: זאת אומרת, כמו במשחק כדורגל כשאנחנו רוצים לראות איך הקבוצה משחקת, להעלות קבוצה ולתת לה את הכדור בעוד שנתיים, אז צריך אם כבר למדוד – צריך לתת מרחק זמן רציני.

דרור שטרום: בדרך כלל ברפורמות נהוג לתת תקופות של שלוש עד חמש שנים אם רוצים למדוד.

דרור שטרום: אז אני אומר – פה, יש טעם מיוחד להימנע מזה, להסתפק בדיווח של משרד האוצר לוועדה הזאת הנכבדה, שיודעת טוב מאוד מיזמתה להעלות את האפשרות הזאת, ולחוקק תיקון, ולא לעוות מראש את התמריצים של השחקנים הגדולים, שהם שחקנים חיוניים.

דרור שטרום: בלי שיתוף פעולה של הבנקים פה – המנגנון הזה ימות.

דרור שטרום: ולכן זה כל כך עדין.

דרור שטרום: תודה.

איתי עצמון: השאלה מה ההחלטה של הוועדה.

איתי עצמון: כרגע הסעיף הזה נותר בעינו?

איתי עצמון: כלומר, כל סעיף 31?

מיכאל ביטון: כן.

מיכאל ביטון: אני שואל אותך ברמה המהותית של עבודת הוועדה מול האוצר בכלל.

איתי עצמון: ברמה המהותית אני חושב שהדברים שנשמעו כאן כן משכנעים, אני חושב שכן יהיה צריך לבחון את הרפורמה לטווח יותר ארוך, וכמובן שאין מניעה להביא תיקוני חקיקה.

מיכאל ביטון: אוקיי, ממשיכים.

עמיהוד שמלצר: סעיף 45 מתעסק בסוגית התרומה שמקור מידע יכול לגבות מהלקוח ומנותן השירות.

עמיהוד שמלצר: התבקשנו על ידי הוועדה להוסיף את המילים בסעיף (א) "במישרין או בעקיפין".

עמיהוד שמלצר: במחשבה שנייה שעשינו אנחנו לא בטוחים.

עמיהוד שמלצר: אנחנו חושבים שלא נכון להוסיף את המילים "במישרין או בעקיפין" בכל הנוגע לגבייה מהלקוח.

עמיהוד שמלצר: זה לא שאנחנו מתכוונים שאפשר יהיה לגבות כסף מהלקוח אבל בעיקר אנחנו חושבים שזה לא אכיף.

עמיהוד שמלצר: כאשר זה במישרין זה אכיף, וכאשר זה "במישרין או בעקיפין" – קשה יהיה לזהות דבר כזה, מה עוד שזה פחות חשש שזה יקרה, בעקיפין.

איתי עצמון: התיבה הזו תימחק.

עמיהוד שמלצר: בסיפה של סעיף (ב) התבקשנו מהוועדה להוסיף את המילים "הוראה מהתוספת החמישית".

איתי עצמון: להעביר, בעצם, מהתוספת החמישית הוראה לגוף החוק.

עמיהוד שמלצר: נקרא ואז נסביר: "מקור מידע לא יגבה תמורה שונה מנותני שירות שונים בעד גישה למידע פיננסי הניתנת בתנאים דומים" – שהוא לא יעשה אבחנה בין גורמים נותני שירות דומים.

עמיהוד שמלצר: שהוא לא יעשה אבחנה לעניין המחיר.

עמיהוד שמלצר: אנחנו כן מבקשים להוסיף פה הסמכה לשר.

עמיהוד שמלצר: אילנית מבנק ישראל תתייחס.

אילנית מדמוני: אנחנו רואים חשיבת רבה בסעיף הזה, אבל עדיין צריכים גמישות – כי יכול להיות שיבואו גופים גדולים שמהם אפשר יהיה לגבות מחיר יותר גבוה וגופים קטנים שהמחיר יהיה יותר נמוך, והסעיף הזה קובע שאי אפשר לזוז, והמחיר תמיד יהיה אחיד.

אילנית מדמוני: לכן חשוב שתהיה הסמכה לשר כן להתגמש במצבים מסוימים.

איתי עצמון: באיזה מובן?

איתי עצמון: מה האסמכה שאת רוצה לקבוע?

אילנית מדמוני: לדוגמה, אם רואים שמגיעים הביג טקים – אמזון, גוגל, אפל, ואומרים – מהם אפשר לגבות תשלום.

אילנית מדמוני: אז הסעיף הזה אומר שאי אפשר לגבות מהם ולא מהקטנים, או הפוך, כי הסעיף אומר שאתה לא תפלה במחיר, או לא תקבע מחיר שונה.

אילנית מדמוני: ולכן כן צריכה להיות פה גמישות.

קריאה: הסמכה לשר לקבוע נסיבות שמקור מידע כן יוכל לגבות תמורה שונה מנותני שירות.

איתי עצמון: השר באישור הוועדה.

טובי הריס: אני רוצה להתייחס לדוגמה – אני לא בטוחה שזו דוגמה שמצדיקה תמורה שונה.

טובי הריס: בסוף, מה שעומד כאן בעיקרון זה הזכות של לקוח לקבל את המידע שלו, לא האם מי שנותן לו את השירות הוא גדול או קטן ומסכן.

טובי הריס: אז רק לפרוטוקול – אני לגמרי לא בטוחה לגבי הדוגמה.

טובי הריס: אם הוועדה חושבת שצריך גמישות, אינ לא חושבת שנתנגד.

עמיהוד שמלצר: אני מסכים עם עמדתה של טובי.

עמיהוד שמלצר: זו דוגמה – הכוונה היא בסוף להשאיר גמישות, ושתהיה היכולת - - -

מיכאל ביטון: טוב, סיכמנו.

מיכאל ביטון: השר באישור הוועדה יוכל - - -

איתי עצמון: השאלה אם מדובר על תנאים כלליים או נסיבות כלליות?

איתי עצמון: מה ייקבע באותן תקנות?

עמיהוד שמלצר: בדוגמה הספציפית הזאת יכול להיות שייקבע עבור גופים בעלי מחזור פעילות של - - -

איתי עצמון: יקבע סוג של גופים.

עמיהוד שמלצר: לא גוף ספציפי.

עמיהוד שמלצר: אין הכוונה לגוף ספציפי, הכוונה היא לתנאים רוחביים.

עמיהוד שמלצר: להגיד שאני חושב שבהכרח נגיע לסוגיה הזאת?

עמיהוד שמלצר: אני לא בהכרח בטוח.

חן פליישר: אנחנו רק מבקשים שהסמכות הזאת תהיה באותו אופן שבו אפשר, מבחינת הסכמות והתייעצויות – שיהיה כמו שאפשר לשנות על התוספת של התמורה, כי זה בעצם חלק מאותו הסדר.

איתי עצמון: שמה?

איתי עצמון: תגידי מה.

חן פליישר: אני אמצע את הסעיף.

חן פליישר: אני לא זוכרת אם זה התייעצות או הסכמה, ורק נראה שנשמור על אותו הסדר.

איתי עצמון: אני מניח שמדובר על התייעצות במאסדר, לא?

מיכאל ביטון: בינתיים – אריק פרישמן, מנכ"ל פייבוקס ביקש להתייחס לסעיף 42 שכבר עברנו עליו.

אריק פרישמן: אני רוצה להתייחס לסעיף 31 - - - ודירקטור, אני רוצה להגיד, וזה לא יפתיע אתכם שאני חושב קצת אחרת.

אריק פרישמן: ניגוד העניינים וההצעה של יושב-ראש הוועדה אולי בכל זאת לבחון אפשרות לקבוע מדדי הצלחה או אי הצלחה, ובהינתן אי הצלחה, חלילה, כבר לקבוע היום הרחבה של השוק והיתר לכניסת שחקנים נוספים, שהיום, בהתאם להצעת החוק – מנועים להיכנס, חברות דוגמת פייבוקס.

אריק פרישמן: אני חושב שהטיעון שיצרן של מוצרים פיננסיים לרבות בנק – מאיזשהם שיקולים עתידיים אם יבוא היום מפיץ או מתווך או יועץ ויציע למכור את מרכולתו, התיזה שתורגם פה אפילו עד כדי חשש שבנק לא ישים את המוצרים על המדפים שלו זה תיאורטי לחלוטין ולא מחזיק מים במציאות הכלכלית-מסחרית של העולם, כפי שאני בטוח שהיושב-ראש מכיר אותם.

אריק פרישמן: נאמר שזה לא מקובל להכניס סעיפים כאלה.

אריק פרישמן: אני חושב ש - - -

מיכאל ביטון: אתה יודע, אנחנו בסוף את הוויכוח הזה לא נצליח לגמור פה, וכנראה יש פה תפיסות ועמדות, אבל כן קיבלתי את ההבהרה שאם נעגן את זה בחקיקה יכול להיות שנאט את הרפורמה אבל כל עוד אהיה פה, בשנה-שנתיים-שלוש, וגם הבאים בתור – אז אנחנו נזמן דיון לראות מה קרה עם הרפורמה.

מיכאל ביטון: חלק מהרפורמות במשק התחילו בקול רעש גדול ונגמרו בקול ענות חלושה.

מיכאל ביטון: לא תמיד ראינו אותן מתממשות לנגד עינינו.

מיכאל ביטון: ואני אוהב את האופטימיות של כולם פה, שעשינו את המהפכה הבנקאית החדשה בישראל.

מיכאל ביטון: אבל אנחנו כן נהיה עם יד על הדופק וכן נבחן את הדברים.

מיכאל ביטון: כן, צריך מידה של אמון בין כל השחקנים, אבל גם עם כל הצער הכרוך בכך – הרפורמה הזאת יש לה גם טענה יסודית שהכוח של הבנקים כפי שהוא כיום הוא חזק מדי ולא מאפשר לשחקנים אחרים לגוון את השוק.

מיכאל ביטון: בצד הרפורמה הזאת נכנסים שני בנקים חדשים – בנק אופק והבנק הדיגיטלי, ושמענו את הדברים.

מיכאל ביטון: הוועדה הקשיבה קשב רב, וגם לך הייתה הזדמנות להשמיע את הטיעונים.

מיכאל ביטון: אם תרצה להגיד עוד כמה מילים – בבקשה, אבל לא נהפוך את לזירת התגוששות.

אריק פרישמן: חס וחלילה.

אריק פרישמן: מאחר שאפשרת – אז עוד שני טיעונים: אני לא חושב שהחשש שלו תהיה איזושהי תקווה כזאת מעוגנת בחוק אז השחקנים או הבנקים או היצרנים לא ישתפו פעולה עם יועצים כאלה, זה לא מחזיק רציונל כלכלי, ובסוף – הרציונל הכלכלי מנצח.

אריק פרישמן: הדבר השני, אמרו פה שלא מקובל לעגן דברים כאלה בחוק.

אריק פרישמן: אני חושב שעצם האיסור הזה הוא הדבר – זאת אומרת, לפעמים כשעושים משהו חריג צריך גם להיפתח לטיפול או למענה חריג שילווה אותו.

אריק פרישמן: אנחנו פה – וזה נאמר, והאוצר גם לא טען אחרת, אנחנו מהמרים פה על מודל שלא קיים בשום מקום בעולם.

אריק פרישמן: אמר האוצר בצדק – גם אנחנו עשינו את הבדיקות.

אריק פרישמן: אני חושב שגם בנק ישראל.

אריק פרישמן: אין איסור עיסוק כזה, איסור על עיסוק בתיווך והשוואת עלויות בשום מקום בעולם.

אריק פרישמן: אם אנחנו מספיק אמיצים כדי להמר על טובת הציבור אני חושב שחובתנו להיות מספיק אמיצים כדי להכניס כבר היום לחוק מה יקרה אם ההימור הזה לא צלח.

אריק פרישמן: אני ממש חושב שזה לא רק זכותנו אלא גם חובתנו.

אריק פרישמן: דבר שלישי – אני חושב שלמטבע הזה שתיאר יובל מאגף התקציבים יש גם צד שני.

אריק פרישמן: כמו שאולי משקיעים לא ישקיעו באותם פינטקים – גם מי שכרגע יישאר על הגדר וימתין, ככל שאין באופק נקודת ציון על המפה שבה אם הדבר הזה יצליח – טוב, ואם לא – אז נכנסים, גם השחקנים האלה יצטרכו לחזור ל- - -, לעשות חשיבה מחדש וכנראה לאמץ מודל עסקי קצת אחר.

אריק פרישמן: בשילוב שלושת הדברים האלה אני באמת מתקשה להבין את ההתנגדות לשים היום בחוק – להגיד באומץ: אנחנו מהמרים פה על מודל שלא קיים בעולם כי אנחנו מאמינים בו, יחד עם זאת, אנחנו כבר היום קובעים את כללי המשחק לו ההימור הזה החריג בעולם – לא יצליח.

אריק פרישמן: אני באמת מתקשה להבין את הטיעון הזה.

אריק פרישמן: אלה הדברים שלי.

אריק פרישמן: כנראה שאני מתקשה לשכנע אבל אני מאמין בהם כל-כך שמצאתי לנכון לשתף.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: לינוי דויטש, לובי 99.

לינור דויטש: אני רוצה להגיב בקצרה לדבריו של מנכ"ל פייבוקס שלא מוותר, ואחרי לובי אגרסיבי עולה שוב ושוב ומבקש שיתנו לו להיכנס לחוק הזה.

לינור דויטש: אף אחד לא מגביל אותך להיכנס לחוק.

לינור דויטש: כרגע דיסקונט מחזיקה 51% בפייבוקס.

לינור דויטש: רוצה להיכנס לחוק?

לינור דויטש: שדיסקונט תתכבד למכור 30% מהמניות, תרד לאחזקה של 20% מהמניות, ותוכלו להיכנס.

לינור דויטש: למה דיסקונט כל-כך מתעקשת להמשיך להחזיק את ה-30% האלה?

לינור דויטש: זו השאלה האמיתית.

לינור דויטש: אף אחד לא אומר כל הזמן – צריך אומץ, צריך אומץ.

לינור דויטש: איזה אומץ?

לינור דויטש: האומץ שצריך זה שהבנקים יפסיקו להשתלט פה על השוק ויתנו לחברות הפינטק לפתח פה תחרות אמיתית.

לינור דויטש: שום אומץ.

לינור דויטש: בנק דיסקונט – שימכור 305 מהמניות שלו ותוכלו להיכנס לשוק.

לינור דויטש: ותפסיקו כבר לבלבל את השכל, זה מרתיח.

לינור דויטש: סליחה על ההתפרצות, זה פשוט מרתיח מה שהולך כאן.

מיכאל ביטון: דברייך התקיפים נשמעו, גם קראנו אותם בעיתונות.

מיכאל ביטון: כן, אנחנו מכירים את העמדות ובאמת קיבלנו את נוסח ניגוד העניינים כפי שהוא בחוק, ואנחנו לא נעגן בחוק נקודת בקרה אבל אנחנו נעשה בקרה.

מיכאל ביטון: יהיו כל שנה בקרות, נמדוד.

מיכאל ביטון: וכולנו נהיה גם הגונים יום אחד להגיד אם צדקנו או טעינו בהגבלות האלה ובכללים האלה.

מיכאל ביטון: תודה על הדברים.

מיכאל ביטון: נמשיך בסעיפים.

מירב תורג'מן: רק נחזור - - - הסמכת השר, אחרי שבדקנו זה – "השר בהסכמת הנגיד לאחר התייעצות עם המאסדר ובאישור ועדת הכלכלה".

מיכאל ביטון: אנחנו בסעיף 46.

מיכאל ביטון: יש לכם גם תיקון.

איתי עצמון: התיקון בסעיף 46 למעשה כבר נדון.

איתי עצמון: זו העברה מהתוספת לעניין ההפרות.

מיכאל ביטון: אז רק משהו מהותי נתעכב עליו, כי אני רואה פה מילה פה ומילה שם.

מיכאל ביטון: אז הדברים המהותיים.

איתי עצמון: אז פסקה (5) בסעיף 47(א) .

עמיהוד שמלצר: אנחנו מוסיפים את היכולת של המאסדר לקבוע הוראות לעניין חובות דיווח ללקוח על אודות הרשאת גישה שניתנה בחשבונו, שהלקוח יהיה מודע מי ניגש לחשבונו.

איתי עצמון: התיקון הבא הוא בסעיף 57.

עמיהוד שמלצר: כן.

עמיהוד שמלצר: סעיף (ג) – יש פה איזה חידוד לגבי התיאום בין הרגולטורים בבואם להטיל אמצעי אכיפה.

עמיהוד שמלצר: יש כאן גופים שמפוקחים על-ידי מאסדרים ובמקביל לזה הם יצטרכו רישיון מהרשות בשביל לתת את שירות המידע הפיננסי, והסעיף הזה נוצר ליצור איזה תיאום בין המאסדרים לפני שהם מטילים - - - אני אקריא: "ביקשה הרשות לפתוח בהליך להטלת אמצעי אכיפה מנהליים לפי חוק זה נגד נותן שירות שהוא בעל רישיון ואשר מחזיק גם ברישיון לפי דין אחר לשם עיסוק בפעילותו הפיננסית או שהוא רשום לפי סעיף 67(א)(4) לחוק נותני אשראי בעניין שעליו הוסמך גם המאסדר שנתן את הרישיון האחר כאמור, או שאחראי על ניהול רישום כאמור, לפי העניין להטיל אמצעי אכיפה מנהלי על נותן השירות לפי אותו דין אחר, תיידע הרשות את המאסדר בטרם תפתח בהליך כאמור; ביקש מאסדר כאמור לפתוח בהליך להטלת אמצעי אכיפה מנהלי לפי דין אחר נגד נותן שירות כאמור בעניינים בהם סבר כי הם קשורים באופן ישיר לפעילותו כנותן שירות – יידע את הרשות בטרם יפתח בהליך כאמור".

מיכאל ביטון: אוקיי, נמשיך.

עמיהוד שמלצר: בסעיף 60(ב) אנחנו מבקשים שלא להוסיף את המילים "מקור מידע הנוגע בדבר" – חוששים שיהיה פה איזה יכולת למקורות המידע להתחמק מהאחריות שלהם.

עמיהוד שמלצר: מצד שני אין כמעט ספק שלקוח לא יפנה למקור מידע שנותן לו שירותים בענייני עמלות - - -אם יש לו פגם במידע לגבי האשראי שהוא לקח מנותן אשראי אחר.

איתי עצמון: אז אתה אומר בעצם שזו הפרשנות הסבירה.

עמיהוד שמלצר: זו הפרשנות הסבירה, כן.

עמיהוד שמלצר: ברור שמקור מידע שמוכר וקונה בשבילו ניירות ערך לא צריך לטפל בפגם ממידע שנוגע לעניין הלוואה שהוא לקח אצל נותן אשראי אחר.

איתי עצמון: אז אני רגע אקשה ואשאל: אם זו הפרשנות, למה לא לכתוב?

עמיהוד שמלצר: אז עוד פעם – אנחנו חוששים שיכול להיות שיהיו רגעים שיגידו שנמצאים שני מקורות מידע ואז הוא יגיד לו: את המידע הזה לא קיבלת ממני, מקור המידע האחר הוא שהעביר את המידע עליך.

עמיהוד שמלצר: אנחנו רוצים למנוע כאן גלגול בין מקורות מידע.

איתי עצמון: כלומר, זה לא לגמרי הפרשנות.

איתי עצמון: זאת אומרת – זה יכול להיות רחב יותר.

איתי עצמון: זה מה שאתה אומר.

יובל טלר: הכוונה היא יותר ללכת לכיוון של הצרכן, לתת פה בעצם הגנה צרכנית.

יובל טלר: אנחנו פוחדים שברגע שיהיה כתוב "נוגע בדבר", יהיה אפשר לגלגל אותו ולהגיד לו – אני נוגע בדבר, והוא יישאר באוויר.

יובל טלר: לכן אנחנו מעדיפים להוריד את זה.

מיכאל ביטון: מקובל.

מיכאל ביטון: קדימה.

עמיהוד שמלצר: סעיף 64 (א) – אנחנו נותנים פה איזה חידוד לנוסח – לא "הוראות חוק זה" אלא – "החובה למתן גישה לסעיפי - - -לא תחול לגבי סוגי חשבונות מסוימים".

איתי עצמון: חשבתם שלא נכון להעביר לגוף החוק חלק מסוגי החשבונות.

עמיהוד שמלצר: נכון, כי בסופו של דבר זה סוגיות טכנולוגיות.

עמיהוד שמלצר: הפטור שניתן לגבי אותן סוגיות – גם לגבי קטין וגם לגבי אפוטרופוס זה בגלל מבנה ההסכמות הנדרש לביצוע פעולות שם, והפיתוח המיוחד לגביהם – יש פה איזה קושי, ולכן בשלב הזה אנחנו רוצים להחריג את החובה.

עמיהוד שמלצר: אבל יכול להיות שהיא תתווסף בהמשך, כמובן, בכפוף לכל ההסכמות הנדרשות, גם לגבי קטין.

איתי עצמון: בכל מקרה חידדתם כאן לבקשתנו שלא מדובר על החרגה לגמרי מתחולת הוראות החוק.

עמיהוד שמלצר: זה לגבי החובה להעביר מידע וכל הכרוך – שהיום נובע מהחובה.

איתי עצמון: אני חושב שדילגתם על הערה שהייתה לנו לגבי סעיף 56.

איתי עצמון: אני אזכיר במה מדובר – מדובר בפרק העונשין, עבירות פליליות, ולמעשה ההפללה כפי שאתם מציעים כאן אמורה לחול רק על בעלי הרישיונות.

איתי עצמון: כלומר, מי שעסק במתן שירות מידע פיננסי בלי רישיון, ורישיון זה הרישיון שניתן מהרשות לניירות ערך, ניתן יהיה לפתוח נגדו בהליך פלילי, ולמעשה גוף שפועל ללא אישור, גורמים שיקבלו אישור ולא רישיון – אין לגביהם עונשין.

רון כץ: דיברנו על זה.

רון כץ: אמרנו שנכליל את כולם.

איתי עצמון: נציגי הממשלה ביקשו לבדוק את הנושא.

עמיהוד שמלצר: ביקשנו לבדוק את זה.

עמיהוד שמלצר: אנחנו עדיין סבורים שלא בטוח שנכון להוסיף את זה.

עמיהוד שמלצר: דיברנו על ההבדל בין פעילות ללא רישיון לפעילות ללא אישור, שבסוף שזה מישהו שזאת פעילות נלווית לפעילות העיקרית שלו.

עמיהוד שמלצר: אנחנו גם רוצים לחדד שזה סעיף שאמור להיאכף על-ידי המשטרה וגם לגבי זה הייתה לנו בעיה כי לא בוצע תיאום מוקדם - - -

רון כץ: אבל זה יוצר אפליה בין הגופים.

רון כץ: קיימנו על זה דיון, ודווקא חשבתי שבסוף תמצאו פתרון.

עמיהוד שמלצר: אז אני אומר – אנחנו לא נעמוד על הרגליים האחוריות.

עמיהוד שמלצר: אנחנו כן חושבים שלא חייבים להוסיף את זה.

יובל טלר: אני חושב שלא צריך ליצור אפליה בין הגופים.

עמיהוד שמלצר: אנחנו רוצים כמה דקות כדי לסגור את זה.

עמיהוד שמלצר: הסעיף שביקשתם להפליל על החזקה של שמירה מעבר לשבע שנים – אנחנו לא בטוחים שזו סנקציה שהיא המתאימה.

קריאה: קיבלנו.

איתי עצמון: אני חושב שהסעיף הבא הוא סעיף 68 כי למעשה בסעיף 66 – יכול להיות, אגב, שאנחנו נפריד בין שינוי התוספות לבין ההסמכה להרחיב את תחולת החוק.

איתי עצמון: מה שאתם בעצם עשיתם כאן, אתם עיגנתם את סעיפי ההסמכה שהיו קבועים בהגדרות ושילבתם אותם בסעיף מהותי, אופרטיבי, גם כדי שלוועדה תהיה תמונה מבחינת ההרחבה של תחולת החוק, וגם לצורך קביעה של פיקוח פרלמנטרי.

איתי עצמון: ככה יש לנו בעצם תמונה מלאה של הסמכויות בעניין הזה.

עמיהוד שמלצר: וקיבלנו את מה שהוועדה ביקשה לגבי פיקוח פרלמנטרי.

עמיהוד שמלצר: בסעיף 68(ב)- אני אגיד את הדבר המהותי: הסעיף מדבר על סמכות של השר לקבוע הוראות גם במקום שנקבעה סמכות לאסדר.

עמיהוד שמלצר: בהתחלה הכוונו את שיקול הדעת לגבי במקום שנדרש תיאום או האחדה בהוראות, ונוכח בקשת הייעוץ המשפטי ונושאים נוספים שעלו כאן בוועדה אנחנו נותנים סמכות לקבוע הוראות לא רק במקרה שהוא רצה לקבוע הוראות אחידות אלא גם אם מצא לנכון לעשות כן לשם שמירה על עניינם של לקוחות ולדוגמה, במקרה שהוראה מסוימת – המאסדר לא קבע הוראה חשובה אז השר יוכל לקבוע במקומו.

עמיהוד שמלצר: זה מה שאנחנו מכניסים במשפט: "...

עמיהוד שמלצר: אם מצא כי נכון לעשות כן לשם שמירה על עניינם של הלקוחות".

איתי עצמון: כן, אבל זאת לא הייתה ההערה העיקרית שלנו לגבי הסעיף הזה, ואני אזכיר – למעשה מדובר כאן במתן סמכות של שיקול דעת לשר האוצר להתקין תקנות רוחביות אם הוא סבור שיש צורך לשמור על אחידות, מכיוון שיש כאן שורה של רגולטורים שונים.

איתי עצמון: אנחנו חשבנו שלא נכון כל כך לצמצם את שיקול הדעת בעניין הזה.

איתי עצמון: מדובר בכל זאת, כפי שאמרתי – בסמכות שבשיקול דעת.

איתי עצמון: אם הוא ראה שצריך לשמור על האחידות בהוראות שחלות על הגופים השונים, להתקין תקנות בעניינים שבהם ניתנה סמכות לרגולטור לקבוע הוראות מאסדר לפי החוק.

איתי עצמון: וכל כך צמצמתם כאן, ונתתי בישיבה הקודמת כמה דוגמאות – למשל לגבי סעיף 47 שהגבלתם שם רק לפסקאות (3) ו-(4), כאשר בכלל הסעיף הזה מחייב איזשהו מנגנון תיאום בין רגולטורים, ודווקא שם היה נכון לתת לשר סמכות רחבה להתקין תקנות שיקבעו הוראות רוחביות.

איתי עצמון: אני לא לגמרי הבנתי למה לצמצם כל כך את שיקול הדעת ולמה לא לקבוע שבכל עניין לאורך החוק שבו מוקנית סמכות לרגולטור לקבוע הוראות, והשר חושב שצריך הוראות אחידות כדי להקל על יישום החוק – לאפשר לו לעשות את זה.

מיכאל ביטון: תסגרו את זה בהפסקה.

מיכאל ביטון: תרשמו את הסעיפים הפתוחים.

מיכאל ביטון: הרוח של הדברים שלך מקובלת עלי, פשוט תכניסו את זה לגוף החוק.

מיכאל ביטון: אבל את העבודה של הנוסחים נעשה בהפסקה.

מיכאל ביטון: יש פה כמה דברים שעברנו עליהם ולא ניסחנו, או שהם לא מוסכמים בין הוועדה והאוצר.

מיכאל ביטון: אבל רוח הדברים שלך – היא תקבע.

רון כץ: אבל חשוב להגיד שרוח הדברים של מה שאיתי עצמון אומר זה מה שאנחנו מבקשים שיעוגן.

מיכאל ביטון: זה מה שאמרתי.

יובל טלר: אני רק חייב להגיד שהרציונל לקבוע פה דברים ספציפיים הוא בסופו של דבר להבין שיש פה סמכות של מאסדרים שאנחנו - - - הרבה פעמים בפעילות השוטפת שלהם.

יובל טלר: לצורך העניין, יש פה - - -

רון כץ: בשביל זה אנחנו פה, להכניס לתלם.

איתי עצמון: זו לא חובה.

איתי עצמון: אם הוא יחשוב שהדבר הזה נכון, אני מניח שהוא יעשה את זה כמו שמתקינים כל תקנות וצווים – בהתייעצות עם אנשי המקצוע, המערך המקצועי שלו, וכמובן – עם המאסדרים.

איתי עצמון: אבל לתת לו את שיקול הדעת הרחב כן להתערב במקרה שבו צריך להתערב.

איתי עצמון: אתם מאוד הגבלתם.

מיכאל ביטון: אמרנו – רוח הדברים זה מה שנאמר, ואת הניסוח תעשו בהפסקה.

חן פליישר: דיברתי גם בפעם שעברה כשדיברנו על אותם סעיפים שבהם חשוב לנו שלשר תהיה סמכות לפי סעיף זה, והסברנו שיש כאן בעצם כמה מעגלים שמצטלבים.

חן פליישר: כשיש נותן שירות שהוא גוף פיננסי מפוקח – הוא קודם כל גוף פיננסי מפוקח לעניין הפעילות הפיננסית שלו, אז יש הרבה אזורים שבהם יש הוראות רגולטור שנכון לטעמנו להכניס דווקא את הפעילות כנותן שירות למה שהוא עושה באופן כללי, אפילו בתחום אבטח המידע שהוא כל-כך יסודי בחוק הזה.

חן פליישר: ברור שגופים פיננסיים זה משהו מאוד מאוד בסיסי אצלם.

חן פליישר: הם מקורות המידע, כי זה נמצא אצלם.

חן פליישר: לכן היה לנו חשוב לסמן את האזורים שבהם אנחנו חושבים שיש חשיבות מיוחדת, ועשינו את עבודת הנמלים – באמת סעיף-סעיף.

חן פליישר: הרי גם לנו, באופן תיאורטי היה הרבה יותר קל לקבוע את כל הסעיף – הוא הרי יכול לקבוע בהכול.

חן פליישר: אבל זה לא כל כך פשוט, כי יש כן התנגשויות, והשאלה – איפה האזורים שהיה לנו חשוב שהסמכות הזאת תאפשר למשוך לכיוון החידוד בין נותן שירות לעומת על חשבון פגיעה באחידות כנותן שירות פיננסי.

מיכאל ביטון: נתתי לכם משהו לדון בהפסקה.

מיכאל ביטון: אם תשחררו – בבקשה, ואם לא – רוח הדברים שנאמרו על-ידי הוועדה והיועץ המשפטי – זה יהיה התיקון לחוק הזה.

מיכאל ביטון: בואו נמשיך.

איתי עצמון: תיקון קטן נוסף בסעיף (א) ששיניתם את המועד להגשת עמדה מ-10 ימים ל-14 ימים.

עמיהוד שמלצר: נכון.

עמיהוד שמלצר: בהמשך להערה שלכם.

עמיהוד שמלצר: סעיף 71(ג) – התיקון לא הוקרא: "תיקון אסדרת חוק העיסוק בייעוץ השקעות בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות.

עמיהוד שמלצר: בחוק אסדרת העיסוק בייעוץ השקעות בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות, התשנ"א-1995, בסעיף 8(ב), אחרי המילים: "בביצוע פעולות בבורסה" יבוא: "או במתן שירות מידע פיננסי כהגדרתו בחוק שירות מידע פיננסי, התשפ"א-2021" זה תיקון שנועד לאפשר למנהלי תיקים לתת שירות כנותני שירות.

עמיהוד שמלצר: זו מטרת התיקון.

יובל טלר: להרחיב טיפה?

יובל טלר: באחד הדיונים הקודמים עלתה הסוגיה של איחוד העיסוק של מנהלי תיקים, שבעצם לא יכולים לפעול לפי הנוסח הנוכחי בתור פעולתם כמנהלי תיקים, ולכן אנחנו מחדדים פה, מתקנם פה את חוק הייעוץ – זה לא חידוד, זה תיקון.

יובל טלר: מרחיבים בעצם את ייחוד העיסוק שלהם כך שיוכלו לפעול גם בנושא של מתן שירות מידע פיננסי.

יובל טלר: בהקשר הזה עלתה גם בקשה בנושא החשב, שגם שם יורחב ייחוד העיסוק.

אורית שרייבר: אני ארחיב – המגבלה של ייחודיות העיסוק של חבר בורסה קבועה בתקנון הבורסה.

אורית שרייבר: התקנון יכול להיות מתוקן על-ידי הבורסה, ולכן אנחנו לא עוסקים בזה כרגע, כאן, במסגרת החוק.

אורית שרייבר: חברי הבורסה והבורסה ידאגו בזה.

קריאה: ככל שזה יגיע לנו לא תהיה התנגדות, כמובן, לתיקון בתקנון הבורסה.

איתי עצמון: בהקשר הזה רציתי לשאול לגבי פנייה שקיבלנו מאיגוד בתי השקעות לעניין הצורך – הם טוענים – ברגולציה כפולה, לפי החוק.

איתי עצמון: למעשה, המודל של החוק הוא רישיון או אישור, כלומר – רישיון לגופים חדשים, אישור לגורמים מפוקחים, והם לא נכללים, בעצם, במסגרת הגופים שיוכלו לקבל אישורים.

איתי עצמון: אם תוכלו להסביר שוב מה הרציונל, ואני אתן איזושהי קריאת כיוון – בעניין הזה יש בחקיקה אחרת שאני מכיר, קורה לא פעם שנותנים הקלות בתנאי הרישיון.

איתי עצמון: כלומר, לא פטור מרישיון אבל למשל – לקבוע תנאים מופחתים, או הקלות לגבי עמידה בחלק מתנאי הרישיון ככל שזה רלוונטי.

איתי עצמון: וכאן בחוק הזה, למעשה אין מנגנון כזה, כלומר – אין הסמכה להקל בתנאי הרישוי ככל שהדבר נדרש לגבי סוגי גופים.

איתי עצמון: השאלה האם שקלתם את זה, האם זה נראה לכם פתרון סביר לטענות האלה, אבל קודם כל תתייחסו בבסיס למודל.

יובל טלר: אוקיי, בבסיס המודל לאסדרת הפיקוח – אל"ף, אני אזכיר שלא מדובר בפטור מרישיון אלא מדובר באישור.

יובל טלר: זה בעצם אומר – השאלה אם מקבלים אישור מנותן ההסדר או מקבלים רישיון מאת המאסדר.

איתי עצמון: לגבי הכללה אמרתם שזה בכל זאת - - -

יובל טלר: לא אומר שאין הבדל, אבל ברוב התחולה אין הבדל משמעותי.

יובל טלר: בטח כשמדובר באותו מאסדר.

יובל טלר: ככלל, הרציונל שנקבע פה בחוק לגבי מה הגופים שיהפכו להיות פטורים מרישיון ויהיו יכולים להסתפק באישור – התבסס על מקורות מידע.

יובל טלר: ברגע שיש מקור מידע שבעצם מפוקח על ידי המאסדר שלו כמקור מידע שמנגיש את המידע שלו, ההוראות שנקבעות פה בחוק הן הוראות דומות ביחס לפיקוח השוטף שיש לו על הגופים המפוקחים.

יובל טלר: מהבחינה הזאת חשבנו שנכון לאחד בהסתכלות בין מי שמפוקח כמקור מידע ובין מי שמפוקח כנותן שירותי מידע, וכשהוא מפוקח כמקור מידע בעצם מי שייתן לו את האישור שלו על פעילות יהיה המאסדר שלו.

יובל טלר: ברגע שהוא לא מקור מידע והוא לא מפוקח בהכרח באופן דומה – הוא יזדקק לרישיון נוסף.

יובל טלר: בהקשר הזה יש כמה סעיפים בחוק שמאפשרים לקבוע הוראות מותאמות.

יובל טלר: זה בעניין ביטוח, וגם – ניתן יהיה לקבוע הוראות מותאמות לעניין הפיקוח בסעיף 35(א).

איתי עצמון: לא, אבל לא מדובר על התנאים למתן רישיון.

יובל טלר: 35(א) זה לגבי הביטוח.

אורית שרייבר: אנחנו יכולים להגיד שבאמת במסגרת בדיקת הגשת בקשת הרישיון שהוגשה על-ידי מישהו שהוא כבר בעל רישיון, ואנחנו יודעים שנעשו לגביו כבר בחינות ובעיקר – אפשר לתת לדוגמה את נושא המהימנות, אם יש רגולטור אחר שנתן כבר את אישורו, ולפעמים זה אפילו אנחנו שעשינו את הבדיקות – אז בוודאי שלא יידרשו לעשות פה עוד בדיקות מעמיקות.

אורית שרייבר: זה יכול להשפיע על זמן התגובה שלנו לבקשה.

איתי עצמון: אבל לא מדובר על פטור מעמידה בתנאים.

אורית שרייבר: אם נפרוט את הנתונים נראה שהם רלוונטיים לרישיון הנילווה, ולכן אנחנו לא חושבים שנכון לפטור מהם באיזשהו תנאי באופן גורף.

איתי עצמון: לאור ההסבר שלך, יובל, בסעיף (2)(ב) אתם בעצם אומרים – מקור מידע שמנוי בפסקאות (1) עד (7), ולא נכללת פסקה (8) שהיא בעצם נוגעת להרחבה.

איתי עצמון: ובסעיף (ג) כתוב ש "השר רשאי באישור הוועדה לקבוע סוגים נוספים של גופים שעוסקים בתחום הפיננסי ושפעילותם הפיננסית מפוקחת לפי דין..." – כלומר, לא בהכרח מקור מידע שייקבע לפי פסקה (8) להגדרה, ככל שייקבע – ".

איתי עצמון: .

איתי עצמון: שתחול עליהם חובת אישור ולא תחול חובת רישוי".

איתי עצמון: אז משהו קצת בקוהרנטיות של ההסבר - - -

יובל טלר: אז אני אסביר.

יובל טלר: בסופו של דבר, כשאנחנו נצטרך להוסיף עוד מקור מידע כזה, אנחנו נצטרך בכל מקרה להגיע לפה, אליכם, ולדבר על הסוגיה הזאת.

יובל טלר: לכן איחדנו אותה ביחד.

יובל טלר: כלומר, אנחנו כבר לא רוצים לקבוע ברירת מחדל לכאן או לכאן, היום – שוב, הרציונל הזה גורף לכל מקורות המידע, וכשנגיע אליכם גם נחדד פה את הנושא הזה האם הפיקוח עליו צריך להיות במסגרת של אישור או במסגרת של רישוי.

מיכאל ביטון: יש פה נציגים של בתי השקעות שרוצים להתבטא בנושאים שעלו?

נמרוד ספיר: שמענו את ההבהרות.

נמרוד ספיר: בסך הכול נשמע מקובל.

נמרוד ספיר: עדיין אנחנו חושבים שיש פה צורך בכפל רישיון, אבל בהינתן ההבהרות שניתנו בדיון אני חושב שהתשובות הן סבירות.

נמרוד ספיר: אני רק מקווה שהתהליך של מתן הרישיון או האישור – מה שיתברר בהמשך, יהיה כמה שיותר קצר, לגופים שכבר מפוקחים מכף רגל עד ראש.

מיכאל ביטון: בסדר גמור.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: ממשיכים.

איתי עצמון: לעניין סעיף 72 – התחילה והתחולה, יושב-ראש הוועדה ביקש בסוף הדיון הקודם מנציגי הממשלה שיבחנו את האצת לוחות הזמנים, ככל שזה אפשרי.

מיכאל ביטון: סעיף לוחות הזמנים, מה שנקרא.

מיכאל ביטון: מה מצבנו?

יובל טלר: תלוי מאיזה כיוון.

יובל טלר: אנחנו באמת – אני חושב שהפכנו כל אבן אצלנו בניסיון להקדים לו"ז, וזה גם מושפע, כמובן – מסוגיות קודמות שדיברנו עליהן, למשל – סוגיה של שותפים שמשפיעה גם על ההיערכות.

יובל טלר: לצערי, את רוב המועדים אנחנו לא מצליחים להקדים.

יובל טלר: יש כמה מועדים שאנחנו כן מצליחים למשוך אחורה – סל המידע של אשראי ופיקדונות, אנחנו מציעים להקדים אותו עבור בנקים ותאגידי עזר ועבור סולקים.

יובל טלר: אנחנו מציעים להקדים אותם לסוף חודש אוקטובר, שזו הקדמה מדצמבר, 2022.

מירב תורג'מן: רק עבור בנקים וסולקים.

יובל טלר: שזה מי שזה חל עליהם בדצמבר 22, כן.

יובל טלר: זאת אומרת – ההקדמה היא רק אצלם.

יובל טלר: ולגבי תאגידים - --

איתי עצמון: האם תוכל להפנות אותנו לסעיף – להגיד איזה מועד אתה מחליף?

יובל טלר: בסעיף 72(ב)(1)(א).

יובל טלר: שם יחול 31 באוקטובר, הקדמה של חודש וחצי בפרקטיקה.

יובל טלר: ולגבי ניירות ערך אנחנו לא נוגעים.

יובל טלר: לגבי תאגידים אנחנו עושים אבחנה בין תאגידים קטנים לתאגידים גדולים, כשהאבחנה שאנחנו עושים היא שתאגידים קטנים שהם עד מחזור של 5 מיליון שח עם בעלים יחיד – המידע עבורם יונגש ב-30 לינואר, 2023, והמידע לתאגידים הגדולים – על יתר התאגידים, יישאר ב-14 בדצמבר 2023.

איתי עצמון: למה נתתם במועדים שונים בחודש?

יובל טלר: בגלל שההערכה הייתה שהחוק ייכנס לתוקף ב-14 בנובמבר, ואז נתנו לו"זים לאותו מועד.

איתי עצמון: אבל תחילתו של חוק התוכנית הכלכלית הוא 1 בינואר.

איתי עצמון: הוא אמור לעבור בכנסת עד 14 בנובמבר.

יובל טלר: נכון.

יובל טלר: ברגע שהחוק עובר אז המאסדרים כבר יכולים לקבוע הוראות.

יובל טלר: ולכן, הלו"זים שלנו בנויים על זמן של הוראות וזמן של - - -

עמיהוד שמלצר: יהיה לזה סעיף תחילה נפרד לחוק הזה.

מירב תורג'מן: אוקיי.

מירב תורג'מן: אתה אמרת גם לגבי סולקים.

עמיהוד שמלצר: לגבי סולקים – ב-72(ב)(2)(א) – אז גם שם.

עמיהוד שמלצר: 31 באוקטובר.

יובל טלר: אילנית, ב-2(ב) גם צריך לעשות שינוי?

אילנית מדמוני: אני לא זוכרת את הסעיפים בעל-פה אבל בנקים וסולקים שמפוקחים אצלנו – הכוונה שהם ידווחו על אשראי החל מסוף אוקטובר.

עמיהוד שמלצר: החלוקה של תאגידים קטנים וגדולים רלוונטית גם לבנקים ותאגידים וגם לסולקים?

אילנית מדמוני: כן.

עמיהוד שמלצר: אז אותו הדבר, ב-2(ב) שגם שם האבחנה בין ה- - - לא יהיה 14 בדצמבר אלא בשני טקטים נפרדים.

רחלי בינדמן: אני מהבנק הדיגיטלי.

רחלי בינדמן: רציתי רק להגיד שהמפקח על הבנקים אמר בדיון הקודם שהמערכת הבנקאית והסולקים ערוכים ללו"ז של הנב"ת כשהלו"ז של הנב"ת הוא סוף מאי.

רחלי בינדמן: אם מלכתחילה אתם מחילים את זה רק על הבנקים והסולקים אז למה לא השאיר סוף מאי?

רחלי בינדמן: זו שאלה ראשונה.

רחלי בינדמן: שאלה שנייה – רק לא הבנתי לגבי כרטיסי חיוב – אנחנו במועד של ינואר?

רחלי בינדמן: רציתי להבין את הלו"ז, זה הכול.

אילנית מדמוני: אנחנו צריכים להבין שיש דברים שעובדים בטור ויש דברים שעובדים במקביל.

אילנית מדמוני: אין אפשרות לעלות עם התיקונים של החוק, גם מבחינתנו – וניסיתי להדגיש את זה גם בדיון הקודם, אין אפשרות לעשות את כל התיקונים בחקיקה ולעבוד במקביל על האשראי והפיקדונות.

אילנית מדמוני: הכוונה שהנב"ת יותאם להוראות החוק, כך שיעבור החוק הזה אנחנו נתאים את לוחות הזמנים.

אילנית מדמוני: האשראי והפיקדונות – אם הוועדה תאשר היום שזה סוף אוקטובר, אז זה גם יזוז לסוף אוקטובר בתוך הנב"ת.

אילנית מדמוני: זה דבר ראשון.

אילנית מדמוני: הדבר השני, לגבי ינואר – אנחנו משאירים את זה בנב"ת כי יש עבודה אינטנסיבית כדי להשמיש את המערכת.

אילנית מדמוני: אנחנו חושבים שגם חשוב בתוך המערכת לנסות לראות שזה עובד כי יש תקופת זמן של התייצבות המערכת.

אילנית מדמוני: אנחנו יודעים שעלינו עם העו"ש באמצע אפריל וזה עדיין לוקח כמה חודשים, וחשוב לנו כדי שהגורמים הנוספים, כשהאקו סיסטם יתרחב, שהמערכת תעלה בצורה יציבה ושיהיו כמה שפחות תקלות.

אילנית מדמוני: אז אנחנו בינואר על כרטיסי חיוב, והנב"ת יתיישר באשראי ופיקדונות וכל הדברים האחרים להוראות החוק.

רחלי בינדמן: אז אני מבקשת – אנחנו מבקשים לנסות לעשות בעצם הקדמה של חודשיים, אנחנו מבקשים לעשות מאמץ להקדים את זה עוד.

רחלי בינדמן: אני רק רוצה להבהיר למה זה כזה קריטי ולמה זה כזה חשוב.

רחלי בינדמן: כאשר שחקנים שרוצים לחולל תחרות באשראי, בפיקדונות, להציע ריביות יותר נמוכות על הלוואות, להציע ריביות יותר גבוהות על פיקדונות – הם צריכים את המידע הזה.

רחלי בינדמן: ללא המידע הזה בעצם התחרות מתעכבת, בהגדרה.

רחלי בינדמן: אז אנחנו מאמינים וחושבים שאם אפשר לעשות עוד מאמץ נוסף, ואנחנו מעריכים מאוד את המאמץ הקיים, אם אפשר עוד – אנחנו נעריך את זה.

רחלי בינדמן: תודה.

מיכאל ביטון: אז אפשר?

מיכאל ביטון: אז תבדקו בהפסקה.

מיכאל ביטון: ממשיכים.

איתי עצמון: אז בעצם – הוראות המעבר לעניין חשבון משותף ביחד ולחוד.

איתי עצמון: אז לגבי ההודעה - פשוט להתאים אותה.

רועי פולקמן: ענייני הזמנים.

רועי פולקמן: אני מאוד מסכים עם מה שאמרה רחלי בינדמן לגבי לוחות הזמנים והצורך להקדים, אבל כרגע לאור מה שנוצר, והבנו שלא ניתן יהיה להקדים – נוצר פה אי שוויון בין שוק הפינטק שאמור לייצר תחרות גם מחוץ למערכת הבנקאית, שהוא יוכל לגשת רק מתחולת החוק גם לנושא כרטיסי חיוב, והלוואות ופיקדונות – רק ביוני.

רועי פולקמן: לעומת זאת, הבנקים יוכלו כבר מינואר להתחיל לעשות פעולות ולהעביר סלי מידע אחד לשני.

רועי פולקמן: כלומר, נוצר פה פער של חצי שנה שבו נותנים פור תחרותי למערכת הבנקאית, אל מול הפינטק.

רועי פולקמן: לכן אנחנו היינו בעד, כמו שהצענו יחד עם עוד גורמים בדיונים – להקדים את הכול למרץ.

רועי פולקמן: הבנו שהרשות לניירות ערך, שבאמת עושה עבודה מאוד גדולה לקדם את החוק, לא יכולה להוציא רישיונות לנותני שירות.

רועי פולקמן: אז צריך גם את הנב"ת של ינואר לקרב יותר ליוני כדי להקטין את הפער הזה, אחרת יש פער, אדוני היושב-ראש, של חצי שנה, שבו יש קבוצה אחת שיכולה להעביר בינה מידע, לדרוש ולקבל מידע על כרטיסי חיוב, למשל, מינואר, ואילו כל שאר השוק שרוצה לעשות את זה, לצורך העניין – הפינטק, לא יכול.

רועי פולקמן: אז יש כאן איזה פער שחבל – האם אי אפשר להקדים לכולם את הכול?

רועי פולקמן: כמובן שנשמח שכולם בינואר, שלא תבינו אותי לא נכון.

רחלי בינדמן: אני אשמח לענות על זה.

רחלי בינדמן: גם אילנית אמרה שזה לוקח זמן הטמעה.

רחלי בינדמן: אנחנו עדים לזה עכשיו בסל הראשון, בסל העו"ש.

רחלי בינדמן: זה לא קרה במאי.

רחלי בינדמן: זה לא באמת עובד במאי, ואני חושבת שזה נכון להתחיל, ואז אנחנו גם את חבלי הלידה האלה נדע אחר כך גם לסייע לפינטקים.

רחלי בינדמן: חשוב גם להבין.

רחלי בינדמן: אתה מדבר על פור למערכת הבנקאית.

רחלי בינדמן: יש כאן שני בנקים חדשים: יש את הבנק הדיגיטלי.

רחלי בינדמן: בוא ניתן לתחרות להתחיל.

רחלי בינדמן: לבוא ולעצור אותה?

רחלי בינדמן: אני גם לא חושבת שהפינטקים ירצו שהבנק הדיגיטלי והשחקנים הנוספים שירצו לצאת לדרך יתעכבו לשם השוויון.

רחלי בינדמן: אני לא חושבת שהכמה חודשים האלה - - -

רועי פולקמן: רחלי, אנחנו מאוד מאוד, כמו שאת יודעת, וגם היינו תמימי דעים רוב הדיונים – אנחנו מאוד בעד הבנק הדיגיטלי, ועדיין – יש עוד שחקנים, לא רק הבנק הדיגיטלי.

רועי פולקמן: יש הרבה מאוד גופי פינטק בשוק הישראלי שרוצים כבר לקבל סלי מידע, לייצר כלים.

רועי פולקמן: יש פה בסוף, חברים, פער ענק שבסוף – נכון, יש בנק אחד חדש לחולל תחרות, אופק, הלוואי שייכנסו עוד שם, הוא בנק מעולה, אני רוצה שהוא יצליח, הבנק הדיגיטלי.

רועי פולקמן: אבל זה בעצם אומר, וגם אצלנו, בפורום חברות האשראי המופרדות שגם הם יכללו במתווה של ההקדמה, וזה אחלה, ולצד זה יש הרבה פינטקים שלא יהיו בכלל שם, ותהיה חצי שנה של פער.

רועי פולקמן: ולכן ההצעה שלנו, אם אי אפשר להקדים את כולם – כמו שרוצים כולם, לינואר, אז לפחות את הנב"ת לעשות במרץ, כדי שהפער באותה התגלחות ואותו פור – יהיה קטן יותר.

רועי פולקמן: לא הגיוני שהנב"ת מתחיל בינואר לבנקים, ולפינטק ב - - -

מיכאל ביטון: הדברים שלך הובהרו והובנו, אני רוצה התייחסות.

יובל טלר: אילנית התייחסה לזה מוקדם יותר, אנחנו במהלך ההפסקה ננסה לבדוק אם יש לנו איזה יכולת לחדד לגבי - - -

מיכאל ביטון: בהפסקה תבדקו את זה?

איתי עצמון: בסעיף 74, הוראות מעבר לעניין עוסק ותיק.

איתי עצמון: אנחנו העלינו את השאלה שנוגעת לאכיפה, שלפי המוצע בהצעת החוק בנוסח המקורי לא הייתה אמורה בכלל להתבצע, לגבי עוסק ותיק שיקבל רישיון רישום במתן מידע פיננסי.

עמיהוד שמלצר: נכון, אז בעקבות הערה שלכם אתמול דיברנו על זה, ואנחנו רוצים להוסיף נוסח שיאפשר לשר לקבוע שיש הוראות עם פרטי העיצומים הכספיים שיחולו גם על עוסק ותיק.

עמיהוד שמלצר: הסעיף שאנחנו ביקשנו להוסיף הוא: "על אף האמור בסעיף (ב)..." שאומר שהוראות פרקים אלה לא יחולו לגבי עוסק ותיק בפעילותו ב - - -"...

עמיהוד שמלצר: השר בהסכמת שר המשפטים יקבע בתקנות כי הוראות בפרקים ה' עד ז' יחולו לעניין הפרת חוק זה כפי שחל לפי סעיף (ב) על עוסק ותיק שהוא נותן שירות לגבי מידע שמקורו בפרטי לקוח, ורשאי הוא לקבוע כי הוראות הפרקים האמורים יחולו בתנאים ובשינויים כפי שיקבע".

עמיהוד שמלצר: ייתכן שנצטרך להתאים חלק מהעיצומים, חלק מההפרות שיהיו מותאמות לפעילות של אותו עוסק ותיק באמצעות כניסה לפרטי הלקוח.

איתי עצמון: אני מבין את המענה.

איתי עצמון: אני אגיד לך למה אני מוטרד.

איתי עצמון: שני היבטים: 1.

איתי עצמון: התחולה הזו מותנית בתקנות שאנחנו לא יודעים מתי ייקבעו ואת התקנות שאמורות לחול בתקופת מעבר שהיא לא תקופה מאוד ארוכה.

עמיהוד שמלצר: קבענו, לבקשתכם, שתוך חצי שנה השר צריך לקבוע תקנות.

עמיהוד שמלצר: הוספנו על זה סעיף.

איתי עצמון: והנקודה השנייה שמטרידה אותי היא לגבי השינויים שאתם רוצים לקבוע לגבי התחולה.

איתי עצמון: למעשה החוק חל בסעיף (ב) לגבי עוסק ותיק שהוא נותן שירות, בשינויים המחויבים ובשינויים אלה.

איתי עצמון: כלומר, מניתם את השינויים.

איתי עצמון: מה שבעצם עולה מהסעיף הזה וממה שאתה אומר זה שיש אי בהירות לגבי איך החוק חל ביחס לאותם עוסקים ותיקים, עד כדי כך שצריך לקבוע שינויים לגבי ההפרות.

איתי עצמון: בוודאי שלגבי עבירות פליליות והטלת עיצומים כספיים – החובות צריכים להיות מאוד מאוד ברורים כדי שניתן יהיה לאכוף.

איתי עצמון: אבל אם הוראות החוק לא ברורות, אז יש פה בעיה בלי קשר לאכיפה.

איתי עצמון: השאלה אם השינויים האלה ספציפיים רק לגבי אכיפה, כי לא ברור מה תהיה ההפרה, או שיש עוד שינויים – בעצם, תחולת החוק על העוסקים הוותיקים שצריך לעשות, ואז לא ניתן יהיה לעשות אותם לפי הסעיף.

עמיהוד שמלצר: אז זה הכול ייבחן כשנקבע את התקנות.

עמיהוד שמלצר: אבל באופן כללי אנחנו חושבים שהוראות החוק יכולות לחול על מי שפועל ב script scraping, עם שינויים מחויבים בגלל שהוא עושה את זה בטכנולוגיה אחרת.

עמיהוד שמלצר: כאשר נקבע את ההפרות ונצטרך לכתוב אותם באופן מפורש יכול להיות שנצטרך להתייחס לזה שזה בטכנולוגיה אחרת.

עמיהוד שמלצר: אבל ניסינו לתת מענה לחשש הזה שאין יכולת לאכוף עליו את הפעילות ולהטיל עליו עיצומים.

איתי עצמון: ומבחינת לוח הזמנים – זה נראה לכם לוח זמנים שתוכלו לעמוד בו?

איתי עצמון: אם לא תעמדו בו לא היה טעם, גם הליך האכיפה לוקח זמן.

עמיהוד שמלצר: לבקשת הוועדה קבענו חצי שנה מיום התחילה.

עמיהוד שמלצר: מיוני.

עמיהוד שמלצר: יש לנו שנה מהיום.

אייל דותן: סעיף 72 – בסוף (ב) בתוספות, האם יש טעות בהפניה?

אייל דותן: בעמוד 70 הוסיפו (7) ו-(8).

רוני בקמן: אין טעות.

רוני בקמן: מועד התחילה הוא שונה.

רוני בקמן: התחילה של חוק המרשם הפלילי צריכה להיות באופן מיידי כדי שנוכל לבחון בקשות - - -

קריאות: - - -

רוני בקמן: זה צריך להיות 71א' ו-71ב'.

רוני בקמן: פשוט המספור זז.

מיכאל ביטון: אז תעשו תיקון.

מיכאל ביטון: זה תיקון טכני.

איתי עצמון: יש לנו בסעיף 75 – עניינו חובת קביעת הוראות מאסדר ראשונות כמה תיקונים שעלו בין היתר מהערות שלנו, שביקשנו לקשור בין המועד לקביעת הוראות רגולטור לבין הסמכות של השר לקבוע את אותן הוראות רוחביות, כלומר – לקבוע במפורש שאם לא נקבעו הוראות רגולטור עד אותם מועדים אז השר יקבע את אותן תקנות, כי ההוראות האלה נדרשות.

איתי עצמון: אז או שהן ייקבעו בהוראות של הרגולטור, או שהן ייקבעו בתקנות.

עמיהוד שמלצר: נכון.

עמיהוד שמלצר: הוספנו, לבקשת

עמיהוד שמלצר: כם – אני אקרא, סעיף 75(ג): "לא קבע מאסדר לנותן שירות או מאסדר מקור מידע הוראות ראשונות עד המועדים המפורטים בסעיפים (א) ו-(ב) יקבע השר תקנות בעניינים האמורים בהתאם לסמכותו לפי סעיף 68ב'.

עמיהוד שמלצר: (ד) תקנות לפי סעיף 74(ג) ייקבעו עד תום שישה חודשים מיום התחילה".

עמיהוד שמלצר: אלה התקנות שכרגע דיברנו על ההפרות, על העיצומים הכספיים לעוסק ותיק.

איתי עצמון: בתוספת 12?

עמיהוד שמלצר: בפרט 3 – "חשבון שלגביו בעל החשבון לא הסכים במסגרת ההתקשרות עם מקור המידע כי ניתן יהיה לבצע פעולות באמצעים מקוונים".

עמיהוד שמלצר: זה חידוש של מה שהתכוונו אליו.

עמיהוד שמלצר: זה אותו חשבון שבעל החשבון אמר שהוא לא רוצה שבאמצעות אתר האינטרנט או באפליקציה הוא יעשה פעולות.

עמיהוד שמלצר: על חשבון כזה לא תחול החובה.

מיכאל ביטון: סעיף דיווח לוועדה.

מירב תורג'מן: יש לנו כבר הצעה.

מירב תורג'מן: יושב-ראש הוועדה הנחה אותנו להציע הצעה לגבי חובת דיווח לוועדה ואנחנו מבקשים להציג בפניכם את הסעיף.

מירב תורג'מן: קודם כל אנחנו מציעים שזאת תהיה הוראת שעה למשך חמש שנים, שתחילתה שנה מיום תחילת החוק, כלומר זה בעצם יהיה הדיווח הראשון, ושר האוצר ידווח לוועדת הכלכלה אחת לשנה.

מירב תורג'מן: יכול להיות שאנחנו נצטרך להתייחס לשאלה באיזה מועד בשנה, עד איזה חודש הוא יצטרך לדווח, אבל אנחנו נבדוק את זה.

מירב תורג'מן: "לא יאוחר מ...".

מירב תורג'מן: אז חובת הדיווח היא לגבי יישום הוראות החוק, ובכלל זה אנחנו מבקשים לציין פרטים מסוימים שהוועדה תרצה לקבל את הדיווח ואת המידע לגביהם, ואלה הם: 1.

מירב תורג'מן: השפעת יישום החוק על התחרות והסרת חסמים למעבר בין הגופים הפיננסיים ובכלל זה מידת ההשפעה על התנהלות כלכלית של לקוחות 2.

מירב תורג'מן: שינוי במחירים – עלויות - - -

מיכאל ביטון: הייתי אומר – במדדים כמותיים, שנדע כמויות, ולא הצהרות כלליות אם התקדם או לא התקדם.

מיכאל ביטון: נתונים כמה לקוחות נכנסו, כמה שירותיםף כמה מידע עבר, כמה חברות – מידע כמותי.

מירב תורג'מן: 2.

מירב תורג'מן: שינוי במחירים, עלויות ובכלל זה ריביות ועמלות או בתשואות לגבי מוצר פיננסי או שירות פיננסי ללקוח 3.

מירב תורג'מן: מספר בעלי הרישיון ובעלי האישור וכן מספר מקבלי הפטור מרישיון ואישור 4.

מירב תורג'מן: מספר התלונות שהוגשו על ידי לקוחות למאסדר נותן השירות ואופן הטיפול בליקויים שהתגלו, אם התגלו 5.

מירב תורג'מן: עמידה בחובת קביעת הוראות מאסדר ראשונות 6.

מירב תורג'מן: מידת התיאום והאחידות בקביעת הוראות מאסדר על ידי מאסדרים שונים 7.

מירב תורג'מן: אכיפת הוראות החוק, ובכלל זה – מספר העיצומים הכספיים שהוטלו בשל הפרתם.

יובל טלר: אדוני היושב-ראש, מה שאנחנו עשינו בהקשר הזה – הסתכלנו על מה שקורה בעולם, לא מספיק עשינו את זה פה, אני חושב שעשינו את זה, והסתכלנו על מה שרשות התחרות הבריטית עשתה, ומיקדנו סוגיות ספציפיות שבהן אנחנו חושבים שנכון היה לדווח, כי אלה הסוגיות שבסופו של דבר אנחנו יכולים לבחון אותם.

מיכאל ביטון: אתה רוצה להתווכח איתי על מה אתה תדווח לי?

מיכאל ביטון: אתה רוצה להוסיף עוד רעיונות?

מיכאל ביטון: עוד נושאים לדיווח?

יובל טלר: לא, אני התייחסתי לכל מיני נקודות.

יובל טלר: אני כן אגיד שיש סוגיות ספציפיות שלא נוכל לעשות ניתוח של מה ההשפעה של החוק הזה על ריביות ועמלות.

יובל טלר: אין לנו יכולת לעשות את זה.

מיכאל ביטון: לא הבנתי.

מיכאל ביטון: אה באת עם נתון שהריביות והעמלות בישראל לבית אב זה 10,000 שקל.

יובל טלר: נכון.

מיכאל ביטון: אז את זה ידעת להביא.

מירב תורג'מן: אנחנו גם לא ביקשנו השפעה, אלא – האם יש שינוי - - -

מיכאל ביטון: את זה ידעת להביא – שהריביות והעמלות לבית אב בישראל זה 10,000 שקל לשנה?

מיכאל ביטון: אז תדע להביא לי גם כל שנה מה קרה עם זה.

יובל טלר: בסעיף הראשון דיברת על השפעה.

מירב תורג'מן: השפעת יישום החוק על התחרות והסרת חסמים למעבר בין הגופים הפיננסיים.

מיכאל ביטון: כמה עברו?

מיכאל ביטון: כמה זזו?

יובל טלר: אדוני היושב-ראש, מה שאני מציע בהקשר הזה - - -

מיכאל ביטון: זה חוק שכל כולו זה חשיפת מידע פיננסי.

מיכאל ביטון: אז פתאום אי אפשר לדעת מספרים?

יובל טלר: חד משמעית.

יובל טלר: בגלל זה דיברנו גם על מספר נותני שירות, על מספר בקשות – ממש ביקשנו - --

מיכאל ביטון: את רשימת המכולת תסגור בהפסקה.

יובל טלר: מה שאני חושב – אל"ף, לדעתי זה סוגיות שהן יותר נוסחיות.

איתי עצמון: זה לא בדיוק נוסחי.

איתי עצמון: ברמה המהותית – אלה הכיוונים שהוועדה רוצה לקבל לגביהם - -

יובל טלר: אני אגיד למה אני חושב שזה נוסחי.

יובל טלר: להגיד מה ההשפעה של החוק הזה על התחרות, כשאנחנו יודעים שבשנה הקרובה עומדים להיכנס עוד שני דברים מאוד גדולים שאמורים להשפיע על התחרות במערכת הכלכלית.

יובל טלר: אין לנו יכולת – צריך מחקר ארוך טווח, במקרה הטוב עוד חמש שנים מישהו יידע להגיד את זה.

מיכאל ביטון: מי שהייתה לו יכולת להביא את החוק הזה לוועדה יגיד לי מה מצב התחרות, כי החוק הזה נועד לייצר תחרות.

מיכאל ביטון: אם אין לך יכולת להסביר לי על מצב התחרות, אנחנו בבעיה גדולה.

קריאות: - - -

יובל טלר: חד משמעית זה ממש המטרה.

מיכאל ביטון: לא רק המטרה אלא הדיווח.

מיכאל ביטון: הדיווח התוצאתי.

יובל טלר: חד משמעית זאת ממש המטרה.

יובל טלר: ולכן אני חושב שכדאי שנקבע דברים שהם מספרים.

מיכאל ביטון: אתם תעברו על רשימת המכולת ותגדילו אותה.

מיכאל ביטון: ואם יש משהו בניסוח שאתה לא חי אתו טוב – תנסה לשכנע.

יובל טלר: ואנחנו חושבים שמי שצריך לדווח על זה – זה יושבת-ראש הרשות לניירות ערך, בתור מאסדרת - --

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: האוצר.

מיכאל ביטון: האוצר יהיה אינטגרטור של כל הרשויות האפשריות בישראל.

מיכאל ביטון: ענישה ואכיפה, עבירות ועיצומים – נגעתם.

יובל טלר: רק בהקשר הזה – לנו, כמשרד האוצר אין מידע בכלל, כן?

יובל טלר: אין מידע, בהגדרה.

איתי עצמון: אבל שר האוצר זה השר שממונה על יישום החוק.

איתי עצמון: נכון?

מיכאל ביטון: וגם שר האוצר שמביא חוק הסדרים – חוק הסדרים הוא אינטגרטור של משרדי ממשלה.

מיכאל ביטון: הוא יודע להביא את משרד המשפטים כשהוא צריך, הוא יודע להביא את כל מה שהוא צריך.

קריאה: לא כל המידע חשוף לפניו.

קריאה: תבקשו.

מיכאל ביטון: חברים, אתם מדאיגים אותי.

מיכאל ביטון: עד לפני רגע אמרתם שאתם יכולים הכול.

מיכאל ביטון: עכשיו ביקשו מכם לדווח ואמרתם שאתם לא יכולים.

יובל טלר: - - -

מיכאל ביטון: תעצרו את זה.

מיכאל ביטון: אנחנו נהיה קפדניים בדיווחים, ובכל חוק שעבר כאן בחוק ההסדרים.

מיכאל ביטון: ואתה יודע – המדווחים יהיו לפי שכיחות הדיבורים שלהם בוועדה.

מיכאל ביטון: אם 70% מהדוברים היו מהאוצר – אז גם בדיווחים הם ידברו 70%.

מיכאל ביטון: זה הולך בהתאמה.

מיכאל ביטון: מי שדיבר בוועדה בשבח החוק – הוא ידווח בשבח הביצועים.

מיכאל ביטון: לא להסיר אחריות מעצמכם.

יובל טלר: אין בעיה, אבל אנחנו צריכים לקבל מידע.

יובל טלר: אין לנו יכולת לקבל מידע.

יובל טלר: אני לא בטוח, ואני אדבר על זה אולי בהפסקה - - -

מיכאל ביטון: אל תגיד שאין לכם יכולת לקבל מידע.

מיכאל ביטון: יכולת יש לך.

יובל טלר: החוק לא מאפשר לנו לקבל מידע.

מיכאל ביטון: אתה רוצה סעיף חובת העברת מידע?

מיכאל ביטון: נכניס לך.

מיכאל ביטון: תן לנו להתקדם.

מיכאל ביטון: בקרת הוועדה על החוק – הוזכר, לקוח פרטי שמבקש מידע מספק מידע – זה הסתדר?

מיכאל ביטון: לקוח פרטי שרוצה ליהנות מהזרימה של המידע הזה, כי מה שיש בינתיים זה הסכמים בין גופים.

מיכאל ביטון: הלקוח הפרטי האינטליגנטי שלא רוצה לעשות אקסל של שבע מקורות המידע הפיננסי שלו ורוצה לפנות לספק שירות ולברר מה מצבו הפיננסי, פעם אחת – יכול לפנות אליו?

מיכאל ביטון: יכול לקבל את המידע הזה?

אילנית מדמוני: היום הגופים הפיננסיים נותנים גישה באמצעות אתרים ואפליקציות - - -

מיכאל ביטון: אתם נותנים לי את אותה תשובה, אתם מעייפים אותי.

מיכאל ביטון: אל תעני לי את זה, כבר היינו שם.

מיכאל ביטון: אנחנו יודעים שלקוח פרטי יכול לקבל מידע מכל גוף פיננסי ויש לו אמצעים דיגיטליים ואפליקציות.

מיכאל ביטון: יש לו שבע אפליקציות.

מיכאל ביטון: אני שואל: ברגע שיש גוף שהוא ספק שירותים שאסף מידע ממקורות המידע ולקוח פרטי פונה אליו – באיזה דרך הוא גם יוכל ליהנות מהמידע הזה?

מיכאל ביטון: לקבל אותו לתועלת עצמו?

מיכאל ביטון: אני לא רוצה ממך שירות, אני רוצה ממך שתגיד לי מה מצב הפיננסים – חד פעמי, תן לי את המידע שלי, כשאתה האינטגרטור של המידע הזה.

יובל טלר: אדוני היושב-ראש, ממה שהבנו מהגופים האזרחיים שהעלו את הבקשה, הבקשה שלהם לא הייתה לגבי - - -

מיכאל ביטון: זה לא גופים אזרחיים.

מיכאל ביטון: אני העליתי את זה.

מיכאל ביטון: אני הגוף האזרחי.

מיכאל ביטון: אני שאלתי אתכם את השאלה הזאת: מה קורה עם לקוח פרטי שרוצה לקבל מידע נקודתי בלי הסכם ארוך טווח עם אף חברה, בלי שירותים שיציעו לו, רק אם כבר אספתם מידע אינטגרטיבי עלי, פיננסי, תנו לי אותו באופן חד פעמי.

מיכאל ביטון: אני אנהל את ענייניי, ואל תשלחו אותי לאקסל שעשיתי עם שבעת החסכונות והחשבונות בנק שלי.

מיכאל ביטון: אל תסבירו לי איך לעבוד.

מיכאל ביטון: הבאתם טכנולוגיה?

מיכאל ביטון: היא קיימת?

מיכאל ביטון: אני רוצה ליהנות מזה.

אילנית מדמוני: יש שני דברים – 1.

אילנית מדמוני: האם הלקוח יכול לפנות לגוף ולקבל את זה באמצעות הטכנולוגיה הזאת, ולעשות עצמו את האגרגרציה?

מיכאל ביטון: כן.

מיכאל ביטון: לא אגרגרציה – שמי שעשה אגרגציה.

אילנית מדמוני: אז זה חל על נותן השירותים.

אילנית מדמוני: אם הלקוח כבר קיבל שירותים מנותן שירות ואז אם הוא יוכל לקבל את זה מנותן שירות.

מיכאל ביטון: לא, לא.

מיכאל ביטון: נותן שירות עשה אגרגציה של נתונים פיננסיים על לקוח פרטי.

מיכאל ביטון: הוא הסכים.

מיכאל ביטון: אבל הוא לא יגיד לו – בתנאי שתחתום אצלי הסכם לשנה, בתנאי שאני אתן לך עצה לשירותים - --

אילנית מדמוני: חד פעמי יש בחוק.

אילנית מדמוני: אמרנו שיש אפשרות בחוק הסכמה חד פעמית או מתמשכת.

קריאה: כל התהליך הזה יהיה חייב להיות בהסכמה בין הלקוח לבין נותן השירות.

מיכאל ביטון: בהפסקה תנסו לפתור לי את הבעיה הזאת.

מיכאל ביטון: יחד ולחוד – פתרנו, על יועצי משכנתאות נדבר עכשיו.

מיכאל ביטון: מרכז מידע והסברים – איזה מערך מידע תשתיתי שילווה את הקשישים – מי שלא בדיגיטציה, בני 60 עד 80 ולמי שקשה לו בשפות.

מיכאל ביטון: מה קרה ברפורמה הזאת, איך הוא יכול ליהנות ממנה, איזה מהלך הסברתי, איזה קמפיין, איזה מרכז מידע שעונה על השאלות – מה קרה עם הדבר הזה?

מיכאל ביטון: תנו לי תשובות.

מיכאל ביטון: לא הסברים, תשובות.

מיכאל ביטון: לגבי הפנייה – ארבע הפניות הראשונות הן ללא תשלום, זה גם מופיע בחוק, נכון?

מיכאל ביטון: וגם את זה נבדוק בוועדה אחרי שנה שזה מספיק ארבע פניות, שזה לא פגע בקצב העבודה.

מיכאל ביטון: נבדוק את זה אחרי שנה, בדיווח.

מיכאל ביטון: תוסיפו את זה לסעיף הדיווח.

מיכאל ביטון: תוסיפו את זה לסעיף הדיווח, שהאפשרות לפנות ארבע פעמים הייתה מספקת, שאיפשרה למערכות לעבוד, שזה לא בלם את השירותים, שכל ספקי השירות בנו מערכות מחשוב עוצמתיות יותר לקבל את גל הפניות האוטומטיות של החברות אליהם.

רחלי בינדמן: לגבי הנושא של מגבלת ארבע הפניות, דיברנו בדיון הקודם – גם הבענו את עמדתנו שאנחנו חושבים שזה - - - ואז אמרת בסוף הדיון על השנה הראשונה חינם, שלא צריך - - -

מיכאל ביטון: לא, אמרנו שנה לארבע פניות.

רחלי בינדמן: לא.

רחלי בינדמן: שנה ראשונה ללא עלות.

מיכאל ביטון: אז הייתה אי הבנה בין כולנו.

מיכאל ביטון: אני הסתכלתי על ארבע, על מה שמותר, וזה חינם וזה מופיע בחוק.

מיכאל ביטון: רצינו לבוא לקראת הלקוחות אבל החינם הזה הוא גם יוצר עוד בעיות, כי הרי הבנק נתן בחינם, אבל זה שעכשיו קיבל מידע בחינם נותן שירות בכסף.

מיכאל ביטון: ואנחנו רוצים להיזהר עם הדבר הזה.

רחלי בינדמן: אבל הלקוח לא משלם.

רחלי בינדמן: זה כמו שאמרתם – זה נותני השירות - - -

מיכאל ביטון: נכון, אבל האיש שאסף את המידע עליו ונותן באמצעותו שירות חדש ללקוח, קיבל מידע בחינם ומשתמש בו עם כסף.

מיכאל ביטון: אז אנחנו ראינו בזה מדתי שהארבע הראשונות, וגם אם אתה מחובר on line אז זה גם לא מוגבל בכלל, וארבע פניות, ואנחנו לא יודעים אם ארבע זה טוב או לא.

מיכאל ביטון: שמענו את עמדתכם, שמענו עמדות אחרות.

מיכאל ביטון: שמענו את העמדות שזה יכול לייצר עומסים בלתי סבירים על המערכות - - -

רחלי בינדמן: הם לא דיברו.

רחלי בינדמן: הם דיברו על עלויות, לא עומסים.

מיכאל ביטון: איתי הם דיברו גם על עומסים.

מיכאל ביטון: הם דיברו על עומסים טכנולוגיים, וכו' וכו'.

רחלי בינדמן: אני הבנתי שהבנקים לא ערוכים לגבייה והיה כן דיבור על זה שתהיה שנה ראשונה, כדי שזה לא יעכב את החקיקה.

רחלי בינדמן: אז מה הסטטוס של זה?

מיכאל ביטון: הבנקים אמרו לך שהם לא ערוכים לגבייה?

מיכאל ביטון: זאת התקדמות מהפכנית.

מיכאל ביטון: שהבנק לא יודע לקחת כסף – זה ממש הישג טוב.

קריאה: לא אמרנו את זה.

מיכאל ביטון: אני חושב שארבע הפניות הראשונות בחינם – זה סביר.

מיכאל ביטון: ואם אתה on line, הפניות כמעט לא מוגבלות, ואנחנו נבחן את כל זה אחרי שנה.

משה קאשי: אני רק רוצה לחזור למועדים ולומר משהו.

משה קאשי: בנק ישראל הוא אחד הרגולטורים המקצועיים ובעלי הניסיון וגם אחד מעתירי המשאבים במשק הישראלי.

משה קאשי: הם יכולים אפילו להגיע עד אירופה, לאסוף את כל המומחים בעולם בתחום הזה ולכתוב את התקנון כדי שגם ההלוואות וגם הפיקדונות ייפתחו ביוני 22.

מיכאל ביטון: אני אוהב את ההערה שלך אבל היא כמו הערה שהקדימה את זמנה.

מיכאל ביטון: נלחמנו פה על לוחות הזמנים, קיבלנו קווצ'ים קטנים, ואתה יודע – ברפורמות יש לי תמיד תפילה סמויה שגם התאריכים שהבטיחו לנו יעמדו בהם, כי עוד לא ראיתי רפורמה ממשלתית שעמדו במה שכתוב בחוק.

מיכאל ביטון: אז גם תהיה התקדמות אם יעמדו בתאריכים האלה.

משה קאשי: יש פה אפשרות גם לדחות.

מיכאל ביטון: הגבלנו את האפשרות לדחות.

מיכאל ביטון: באישור ועדה.

משה קאשי: אבל עדיין יש אפשרות לדחות.

משה קאשי: אז אפשר לקבוע יעד קצת יותר שאפתני, ואם הם לא מצליחים – שיבואו לפה, יסבירו ויקבלו דחייה.

מיכאל ביטון: לא יקבלו בלי הסברים.

משה קאשי: אז אפשר לקבוע יעד קצת יותר שאפתני.

מיכאל ביטון: ואם תהיה תקלה?

משה קאשי: אז שיבואו לכאן ויסבירו - - -

מיכאל ביטון: אז שבן אדם מראש יצהיר על תאריך שהוא לא עומד בו?

משה קאשי: אז זה מה שאמרתי בהתחלה – לא מדובר פה ברגולטור קטן.

משה קאשי: בנק ישראל עם ניסיון של 70 שנה, עתיר משאבים.

משה קאשי: הם התחילו עם הרפורמה הזאת לפני ארבע שנים.

מיכאל ביטון: אתם מתעסקים ברפורמה הזאת, לפי עדותה של לינור – שש שנים, וב-2017 חשבתם שעוד שלושה חודשים היא נכנסת לתוקף.

מיכאל ביטון: אז עברו חמש שנים.

מיכאל ביטון: אז עכשיו אני אומר לך שאם נעמוד בלוח הזמנים הזה, הקיים, הבאנו ברכה, ואם נקפיד שהוא יתקיים – זה יהיה אדיר.

מיכאל ביטון: אז אני לא רוצה לריב על שלושה חודשים או חצי שנה, אני רוצה שמה שאמרנו אכן יתקיים, ואם מישהו ירצה לעכב את זה הוא יצטרך לתת לנו סיבות טובות.

מיכאל ביטון: לא נאשר עיכובים ללא סיבה.

מיכאל ביטון: הוא יצטרך לבוא לוועדה, ולכן שמרנו את הסמכויות האלה לוועדה – לעכב יישום של הרפורמה הזאת.

מיכאל ביטון: אני, כמוך, רוצה להקדים לוחות זמנים, אבל אני לא אוהב להגיד דברים שאין להם כיסוי, ואני מעדיף שמישהו יגיד לי את האמת מה הוא מסוגל, מאשר שימרח אותי ויחזור לבקש הארכה, כי הדחיינות הזאת מאוד מאפיינת עבודה של גופי ממשלה.

מיכאל ביטון: אנחנו לא רוצים את הסגנון הזה פה.

מיכאל ביטון: אם מישהו נתן לי מילה שהוא יעמוד בלוח זמנים מסוים – שיעמוד בו.

מיכאל ביטון: נשאר הפער הזה, האפליה בין על מי זה חל בחצי שנה.

מיכאל ביטון: זה ייבדק.

מיכאל ביטון: אולי הם יכולים שם לחזור אחורה ליוני ולמרץ ואז יהיו רק שלושה חודשים הבדל ביניכם, וזה לא דרמטי.

מיכאל ביטון: מה תפקידך?

יונתן ברלינר: יועץ משכנתאות.

יונתן ברלינר: אבל אני רוצה לדבר על סעיף ההגדרות, לא דווקא על יעוץ המשכנתאות.

יונתן ברלינר: היה שינוי פה בסעיף של ההגדרות של איסוף מידע פיננסי שהוא משמעותי ביותר, ואני חושב שההשלכה של הניסוח החדש – אני מניח שלא התכוונו אליה.

יונתן ברלינר: לפי הניסוח החדש כל מידע פיננסי שנאסף גם אם לא דרך המערכת המקוונת הוא בתחולת החוק.

יונתן ברלינר: זאת אומרת שגם אם אני מקבל מידע מהבנק באופן ישיר כי ייצגתי את הלקוח על משכנתא מסוימת או אפילו אם הלקוח קיבל מידע מחברת פינטק והביא לי את המסמך, אסור לי להחזיק אותו כי זה מוגדר תחת "איסוף מידע פיננסי", ובעצם לפי לשון החוק אסור לאף אחד שהוא לא מאוסדר להחזיק מידע פיננסי גם כשהוא לא התקבל דרך מערכות מקוונות, ואפילו על ידי הלקוח עצמו.

מיכאל ביטון: אז מה הצעתך?

עמיהוד שמלצר: אני רק מבקש להדגיש שזו לא הכוונה.

עמיהוד שמלצר: הכוונה היא רק קבלת גישה וקבלת המידע - - -

מיכאל ביטון: זה חל רק על מי שקיבל את זה דרך המערכות.

יונתן ברלינר: אבל זה לא מה שנוסח.

יונתן ברלינר: הניסוח לפני כן היה שקיבל את זה דרך המערכות, ובניסוח החדש כתוב "...

יונתן ברלינר: בחזקתו, בין אם באמצעות המערכת ובין אם לא".

עמיהוד שמלצר: לא.

עמיהוד שמלצר: הכוונה היא רק על ההחזקה.

עמיהוד שמלצר: ההחזקה לא חייבת להיות באמצעות המערכת.

מיכאל ביטון: אוקיי, ההערה שלך תיבדק.

מיכאל ביטון: מה אנחנו עושים עם יועצי המשכנתאות בחוק הזה?

אמיר וסרמן: אני מרשות ניירות הערך.

אמיר וסרמן: ישבנו על זה גם עם התאחדות יועצי המשכנתאות אתמול וגם בצוות – ברור לנו שיש כאן נקודה שאכן טעונה טיפול.

אמיר וסרמן: מצד שני אנחנו בדקה התשעים מבחינת הסדר ולכן אנחנו רוצים להניח כרגע מסלול שהפרטים שלו ייקבעו בהמשך.

אמיר וסרמן: אז קודם כל – יועץ משכנתאות יוכל לקבל רישיון ולפעול מכוח החוק כנותן שירותי מידע פיננסי.

אמיר וסרמן: זה ברור ונאמר גם בישיבה הקודמת.

אמיר וסרמן: הבעיה היא שיש קבוצה גדולה של יועצי משכנתאות שהם קטנים, פועלים מול מספר קטן של לקוחות, הם עדיין לא מפוקחים למרות שיש להם אספירציה להיכנס לפיקוח בתקופה הקרובה.

אמיר וסרמן: לכן, הפתרון שחשבנו עליו הוא לקבוע הסמכה שתאפשר שיתוף פעולה בין גוף מפוקח, נותן שירותי מידע פיננסיים ויועץ משכנתאות, שבמסגרת שיתוף הפעולה הזה נותן שירותי המידע יאפשר גישה מוגבלת ליועץ משכנתאות שיש לו מספר לקוחות מצומצם, השליטה במידע – בקרה - - -

מיכאל ביטון: ואם גוף כזה לא ירצה לעבוד אתם?

אמיר וסרמן: בניתוח שלנו אתמול וגם - - -

מיכאל ביטון: מה יקרה אם נגיד אף אחד לא ירצה לעבוד אתם?

אמיר וסרמן: לדעתנו יהיה כאן אינטרס הדדי לשיתוף פעולה.

מיכאל ביטון: אני שואל מה קורה אם לא.

אמיר וסרמן: אז אנחנו נצטרך לבחון את זה.

מיכאל ביטון: לבחון זאת לא תשובה בחוק הזה.

מיכאל ביטון: אני רוצה שמעמדם ותהליך הסדרתם יעוגן בסעיף בחוק, בין אם הסדרה של המקצוע והתפקיד שלהם בעתיד, האם זה לוקח ארבע וחמש שנים ובין אם זה דרכי הפעולה שלהם כיום, בתקופת הביניים.

יובל טלר: אדוני היושב-ראש, בשביל זה בתהליך הקבע כן הכנסנו פה – יש בעצם בטווח הארוך שתי חלופות.

יובל טלר: חלופה אחת שלהם זה לעמוד ברישיון נותן שירות מידע פיננסי והם יכולים לעמוד בקריטריונים האלה - - -

מיכאל ביטון: אבל זה אדם בודד, זאת לא חברת ענק.

מיכאל ביטון: מה אתה מחיל עליו?

מיכאל ביטון: הוא מסוגל לארגן לעצמו מערכות מידע ואבטחה וכל השאר?

מיכאל ביטון: מדובר על אדם פרטי כרגע, כרגע זה לא חברות הענק.

מיכאל ביטון: אין חברות ענק לייעוץ משכנתאות.

מיכאל ביטון: יש כמה אנשים שמעסיקים כמה עובדים בייעוץ משכנתאות, אבל אלה לא ארגוני ענק.

יובל טלר: בשביל להיות נותן שירות מידע פיננסי הוא לא חייב להיות ארגון ענק.

יובל טלר: הוא כן צריך להיות חברה.

יובל טלר: הדבר השני, שאנחנו אומרים – אני מזכיר את מה שאמיר וסרמן אמר קודם:

יובל טלר: ברגע שהם יהיו מוסדרים החוק נותן להם בדיוק את הפתח הזה.

מיכאל ביטון: אני לא אוהב שאנחנו חוזרים על משהו שכבר אמרתי לי גם בארבע עיניים.

מיכאל ביטון: אני רוצה פתרון מניח את הדעת ושהוא 80% לשביעות רצונם של יועצי משכנתאות.

מיכאל ביטון: יש לכם עכשיו שעה ללכת ולהביא לי את הפתרון – קצר מועד וארוך מועד.

מיכאל ביטון: ארוך מועד – הסדרה של התפקיד שלהם והמקצוע שלהם ומעמדם בחוק, כולל הדרכות, סמכויות, בדיקה וכול דבר אחר שיידרש כדי שיהיה להם מעמד בחוק, שהם לא יהיו איבר בודד במערכת, ואיך הם יכולים לפעול בלי להיפגע בתקופת הביניים, בין אם זה שהם חברו לגו שמספק שירות ובין אם התארגנות אחרת או החרגה אחרת שמאפשרת להם לפעול.

מיכאל ביטון: העולם הזה משתנה עבור גופים מסוימים ועבורם – הם ימשיכו דרך הלקוחות.

מיכאל ביטון: זאת העבודה הידנית שלהם.

מיכאל ביטון: קודם כל שתהיה להם הזכות כמו שהם עבדו עד היום, שאף אחד לא יגיד להם – אתם עוברים על החוק.

אמיר וסרמן: מבחינת הגדרת המשימה, הסדרת פעילות יועצי משכנתאות – בשעה לא נוחה לעשות, וזה גם לא יהיה - - -

מיכאל ביטון: לא בשעה, אבל אני רוצה פתרונות זמניים - - -

אמיר וסרמן: אז למצוא פתרון זמני זה משהו שאנחנו צריכים לעבוד עליו, ואנחנו נציע נוסח שיבהיר - - -

מיכאל ביטון: תציעו.

מיכאל ביטון: שיהיה בחוק.

מיכאל ביטון: אני מנדב את דרור שטרום עם המוח והניסיון שלו, שיעזור לכם בדבר הזה.

שלמה קרעי: חשוב מאוד לעזור להם, אדוני היושב-ראש, ואם כבר אתה מתכלל דברים שבאמת יגרמו לשוק להיפתח לתחרות משמעותית – אני חושב שאנחנו צריכים לתת תשומת לב גם להמלצה של ועדת הטייקונים שהייתה לפני פחות משלוש שנים, באפריל 2019, ושם המליצו והציעו הצעת חוק שתקים ועדה לפיקוח על רשויות פיקוח פיננסיות.

שלמה קרעי: זאת אומרת, כשאנחנו פותחים כאן – ואז הוועדה נתקלה בהמון קשיים, ואיתן כבל עמד בראשה, והרגולטורים לא הסכימו והגופים הבנקאיים והגופים המפוקחים והמפקחים לא רצו לתת מידע מכל מיני טעמים של חיסיון, ולכן הוועדה הזאת המליצה להקים ועדה בחוק – ועדה לפיקוח על רשויות פיקוח פיננסיות, שתהיה ועדה חסויה והיא תוכל לקבל את המידע הזה.

שלמה קרעי: ולמה זה מאוד חשוב כאן?

שלמה קרעי: כי כל המטרה של הרפורמה המאוד משמעותית וכל העבודה שאתה עושה כאן, אדוני היושב-ראש, וכל מי שמשתתף כאן, זה כדי לפתוח בסוף את השוק לתחרות.

שלמה קרעי: וכשאנחנו נרצה לקבל מידע – תראו לנו ריביות, תראו לנו נתונים, תראו לנו עלויות גיוס – יגידו לנו שיש חיסיון.

שלמה קרעי: אז זה בדיוק המקום לשלב את העניין הזה בתוך הרפורמה הגדולה הזאת.

מיכאל ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת קרעי.

מיכאל ביטון: בשיחה מקדימה אתה הצגת לי את החוק הזה.

רחלי בינדמן: אני מצטערת שאני חוזרת לנקודה הזאת של העלויות, אבל רק רציתי להבין: ככל שיש את המגבלה הזאת, ופתאום בקריאה החמישית והלאה, שמבחינתנו הקריאות האלה צריכות להיות בזמן מידי כמו שאמרנו – איך נדע שבעצם העלויות שהבנקים יגבו יהיו מדתיות ולא יהוו חסם לקבל את המידע, ככל שאנחנו זקוקים, ואנחנו זקוקים לו?

מיכאל ביטון: אנחנו מאשרים את ה- -

איתי עצמון: אם אינני טועה כתוב "עלות סבירה".

רחלי בינדמן: איך נגדיר אותה?

איתי עצמון: בהתאם לנסיבות - - -

מיכאל ביטון: מי מאשר את העלות הזאת?

קריאות: - - -

טובי הריס: יש גם חידוד בדברי ההסבר שזה חייב להיות פרופורציונאלי לעלויות, כי סבירות מבחינתם - - -

שלמה קרעי: כמו שאתם מפקחים על עמלת ערבות בנקאית שמגובה בפיקדון.

מיכאל ביטון: קודם כל – בהפסקה ישיבו לך יותר לעומק.

מיכאל ביטון: אנשי האוצר, יובל – הוועדה הזאת היא באמת חשובה.

מיכאל ביטון: התשובה הזאת שחברי כנסת מקבלים – סודיות מידע, היא לא תמיד לעניין, כי יש ועדות בכנסת שחשופות למידע קצת יותר סודי מפיננסים, והגיע הזמן שתהיה פה איזו תת ועדה קטנה ואפקטיבית שיכולה לדעת הכול בעולם הפיננסי כמו ועדת משנה שחשופה לסודות כלכליים, ואז – הפיקוח שלנו על גופים יהיה משמעותי יותר.

מיכאל ביטון: הצעת החוק הזאת – אני לא יודע מי מגיש אותה ומה עמדת האוצר לגביה - - -

קריאות: - - -

שלמה קרעי: אני הגשתי אותה כבר מזמן - - -לא משנה, אני לא - - -

מיכאל ביטון: אני הייתי רוצה שהאוצר יגיש אותה, שהאוצר יציע לנו.

מיכאל ביטון: אז תעברו על כל זה בהפסקה ותתייחסו לדבריו אחרי ההפסקה.

מיכאל ביטון: אנחנו מפסיקים את הישיבה וניפגש שוב בשעה 13:30 לשמוע מכם שהכול פתור והכול מסוכם.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: צוהריים טובים, אנחנו ממשיכים בדיון על רפורמת הבנקאות הפתוחה.

מיכאל ביטון: נשאר לנו מספר מצומצם של סוגיות להבהרות והסכמות.

מיכאל ביטון: היועץ המשפטי והאוצר יסקרו לנו את הפתרונות וההסכמות בתמציתיות ובבהירות.

מיכאל ביטון: אחת ההבהרות שעולה פה בשולי הדיון היא לגבי מה המצב ביחס לגופים מפוקחים כיום, גופים בשוק ההון וגופים אחרים, והתשובה הפשוטה היא שעולם הפיקוח והרגולציה ממשיך על פי החוקים הקיימים.

מיכאל ביטון: אנחנו לא רוצים להוסיף כפל פיקוח או כפל בקרה.

מיכאל ביטון: יש מצבים מאוד מאוד מיוחדים שנוסחו בחוק בבהירות ובאופן רשמי, שיהיה פיקוח לפעמים צולב, אבל הדבר הזה מנוסח ומוגדר במקרים מאוד מאוד ספציפיים.

מיכאל ביטון: עיקר המטרה של הרפורמה היא לפתוח את שוק הבנקאות ולייצר זמינות ושקיפות המידע ללקוח, שבסוף תוביל אולי להצעות כספיות ותחרות גבוהה יותר בין ספקי שירות, וגם הצטרפות של שחקנים נוספים.

מיכאל ביטון: אבל אנחנו מבהירים שכל רשות וחוקיה ממשיכים, והחוק הזה לא נועד לפרק הסכמות או חוקים קודמים של הממשלה בסוגיות של פיקוח על שוק ההון או על שווקים אחרים.

מיכאל ביטון: אז זאת הבהרה – בעקבות זה שפנו אלי ושאלו אותי, ואנחנו מרגישים צורך לומר את זה.

מיכאל ביטון: כמובן שבשולי הדברים אנחנו מנסים להוריד רגולציה ממשלתית, ובכל מקרה שניתן לצמצם את כמות הפיקוח והגופים המפקחים זה בהחלט מבורך.

מיכאל ביטון: בואו, תגדירו את ההסכמות על פי נושאים, ובבקשה תהיו חדים ומדויקים, כי אני רוצה להיות נוכח פה ולא לתת למישהו אחר להחליף אותי.

מיכאל ביטון: יש לי פגישה חשובה.

איתי עצמון: אם אני הולך לפי הסדר – הנושא הראשון זה עניין שנוגע לאירוע אבטחה חמור.

עמיהוד שמלצר: יש לנו הצעה בהקשר הזה.

עמיהוד שמלצר: אני אקרא אותה, אדוני.

איתי עצמון: הצעה שמתבססת על מה שקראתי, או אתה תגיד מה השינויים, אולי?

עמיהוד שמלצר: אני אשלח לך ואז נעשה את זה אחר כך.

עמיהוד שמלצר: נחזור לזה אחר כך.

יובל טלר: לגבי הסיפור של המידע, אדוני היושב-ראש ביקש להנגיש מידע לציבור.

יובל טלר: הרשות לניירות ערך גם תתייחס – אחרי ששוחחנו בהפסקה.

יובל טלר: הם ייצאו בקמפיין אחרי שהחוק יעבור בשביל להנגיש את המידע אודותיו לציבור, שהוא יבין מה הכלי החדש שיש לו בידיים, ובאמצעות זה באמת להרחיב את התפוצה של החוק הזה ואת היכולת של המימוש שלו.

יובל טלר: לגבי הסיפור של הוראות מאסדר על ארביטראז' - - -

איתי עצמון: הוראות ותקנות של השר שמשולבות לקביעת תקנות בנושאים שלגביהם הוסמך הרגולטור.

יובל טלר: נכון.

יובל טלר: בסעיף הזה מה שנעשה זה בעצם – נקבל את הצעת הייעוץ המשפטי של הוועדה ונוריד את ה - - של הסעיפים הספציפיים, ונשאיר את המקומות שבהם נדרשת הסכמה והתייעצות.

איתי עצמון: כלומר, בעצם הנוסח יהיה: "השר רשאי, אם מצא כי נכון לעשות כן לשם שמירה על אחידות בהוראות החלות על גופים שונים המפוקחים על ידי מאסדרים שונים או החלות על גוף אחד המפוקח על ידי יותר ממאסדר אחד.

איתי עצמון: ..." וכאן הוספתם – "או אם מצא כי נכון לעשות כן לשם שמירה על עניינם של לקוחות".

איתי עצמון: זאת עילה נפרדת או שזה חלק מהרציונל של האחידות?

יובל טלר: זאת עילה נפרדת.

יובל טלר: זה גם בהקשר של מה שדיברנו בנושא תחולת החוק.

עמיהוד שמלצר: שאם לא קבעו הוראות אז - - -

איתי עצמון: אז זה כבר משהו אחר.

איתי עצמון: אוקיי, אנחנו נבדוק אם צריך לחדד באמת ולקשור את זה לסעיף שנוגע לקביעת הוראות ראשונות.

איתי עצמון: אז: "...

איתי עצמון: להתקין תקנות בעניינים שבהם ניתנה סמכות לפי חוק זה לקבוע הוראות מאסדר".

איתי עצמון: אנחנו נשמר, כלומר – נקבע איזו הוראה כללית בלי לנקוב כמובן בסעיפים, שכל חובות ההסכמה או ההיוועצות לגבי אותם נושאים יחולו גם לגבי התקנות האלה.

יובל טלר: אני רק אחדד – לגבי סעיף 24ב' למיטב ידיעתי, ולסעיפים שמפורטים שם על הסכמה והתייעצות עם שר המשפטים – זה לא מפורט שם בסעיף, כי בסעיף זה נמצא ברמת הוראות מאסדר.

יובל טלר: לכן אנחנו כן צריכים לציין כאן - - -

איתי עצמון: אז בואו תגידו מה כן נשאר.

עמיהוד שמלצר: "לעניין תקנות לפי סעיף 24(2)...." זה מלבד ההתייעצות עם מאסדר נותן השירות או מאסדר - - - תידרש גם התייעצות עם שר המשפטים "....

עמיהוד שמלצר: בתקנות לפי סעיפים 29ז' ו-34ב' – תהיינה גם בהסכמת שר המשפטים".

עמיהוד שמלצר: לא רק בהתייעצות.

לירון מאוטנר לוגסי: אני רוצה להתייחס – כיוון שעשינו את השינוי הזה עכשיו אנחנו כן נבדוק במשרד ביום חמישי אם יש משהו נוסף אקוטי שדורש הסכמת שר המשפטים, אז אנחנו נתייחס.

איתי עצמון: אוקיי, אז יהיה הנוסח עד יום חמישי.

איתי עצמון: תבדקו את זה עד אז.

לירון מאוטנר לוגסי: כן, אני כן רוצה אבל לחדד ביחס למה ששאלת – אם הוראות המאסדר דרשו, למשל, הסכמה עם מאסדר אחר, אז כשזה אומר ל level של השר, השר לא יכול לקבל הסכמה ממאסדרים.

לירון מאוטנר לוגסי: אז זה לא יכול להיות מועתק.

איתי עצמון: לא הסכמה, הכוונה היא בהיוועצות, זה ברור.

איתי עצמון: השר מקבל, בעצם, הסכמה משר אחר.

לירון מאוטנר לוגסי: דיברתי קודם על זה שיש לפעמים חפיפה בין הוראות מאסדר כלליות בנושאים הרגילים שלו ובין מה שקורה פה.

לירון מאוטנר לוגסי: נתתי בעבר דוגמה – למשל: זיהוי של לקוח.

לירון מאוטנר לוגסי: אם יש הוראות של מאסדר אז ככל שזה לצורך שירות פיננסי - - - ההוראות האלה, זה היה הרציונל.

לירון מאוטנר לוגסי: עכשיו אנחנו אומרים – כל הסעיפים אפשר לקבוע מה שרוצים.

לירון מאוטנר לוגסי: ברור שהכול בשיקול הדעת, אבל מה שאני כן מבקשת לחדד שמדובר על הוראות מאסדר לפי חוק זה, כי יש איזה סעיף שמדבר על זה שאפשר להפעיל את הוראות המאסדר לפי - - -

איתי עצמון: לא, לא.

איתי עצמון: אני הבהרתי: בעניינים שלגביהם מוסמך המאסדר לקבוע הוראות מאסדר לפי חוק זה.

לירון מאוטנר לוגסי: אבל אני אומרת שאני לא בטוחה שהנוסח הזה פותר לנו את הבעיה, ואנחנו צריכים רגע לחשוב עליו כי יש סעיף מפורש שאומר שהוראות המאסדר מכוח החוקים האחרים – הוא יכול להשתמש גם בהם.

לירון מאוטנר לוגסי: אז לא התכוונו שייקבעו דברים כלליים.

איתי עצמון: זה לא עניינים כלליים.

איתי עצמון: אני הבנתי שהכוונה היא להשתמש גם - - - את מתייחסת לסעיף 47, שנותן סמכות כללית?

לירון מאוטנר לוגסי: נדמה לי.

לירון מאוטנר לוגסי: יש איזה סעיף שאומר במפורש שזה לא גורע מהסמכויות האחרות.

איתי עצמון: והמנגנון של קביעת הוראות מאסדר לפי הדין האחר יחולו גם פה.

לירון מאוטנר לוגסי: נכון, לזה אני מתכוונת.

לירון מאוטנר לוגסי: אני אומרת שכדאי איך שהוא בנוסח לפתור את זה, לחדד שזה בעניינים שנוגעים לחוק הזה.

לירון מאוטנר לוגסי: לא רק "מקום שהוסמך", אלא פשוט בעניינים שנוגעים לחוק הזה.

איתי עצמון: אוקיי, נשמח אם תפני אותנו אחר כך באמת איפה אפשר לקבוע הוראות שחלות גם בהקשרים אחרים.

איתי עצמון: אני חושב שזה הכול לגבי החוק הזה.

איתי עצמון: מה שחל זה רק המנגנון של קביעת ההוראות מכוח דין אחר.

לירון מאוטנר לוגסי: אז אני אפנה אותך, אני חושבת שיש משהו טיפה יותר רחב.

יובל טלר: לגבי הסיפור של הנב"ת, שעלה פה לגבי היתרון התחרותי שיהיה לתאגידים הבנקאיים כלפי השחקנים האחרים – בהתייעצות עם בנק ישראל אנחנו נפעל לדחייה של התחולה של הסל הזה בנב"ת, כמו שביקשתם - - -

מיכאל ביטון: בכמה זמן?

איתי עצמון: תפנה אותנו בבקשה.

יובל טלר: זה לא בחוק, אלא זו טענה שהועלתה לגבי הנב"ת שהוא בעצם מנגיש - - - ונדחה אותו לתחילת מרץ, שיהיה שלושה חודשים לפני כניסת החוק לתוקף, שכבר יהיה - - -

מיכאל ביטון: אז זאת דחייה של כמה?

מיכאל ביטון: של חודשיים?

יובל טלר: של חודשיים.

יובל טלר: מינואר למרץ.

מיכאל ביטון: אוקיי.

מיכאל ביטון: אז הפער ביניהם בעצם יהיה שלושה חודשים.

אילנית מדמוני: נחדד – זה מסוף ינואר, כי ההוראה שלנו נכנסת מ-31 בינואר, אנחנו נדחה אותה לכיוון מרץ.

אילנית מדמוני: הכול תלוי פסח והחגים שיהיו שם.

יובל טלר: הם יקבעו בנב"ת תאריך במהלך מרץ שבגדול – ההתארגנות היא שלושה חודשים לפני כניסת החוק לתוקף.

מיכאל ביטון: שלא יהיה פער של יותר משלושה חודשים ביניהם ביציאה לדרך.

יובל טלר: לגבי הדיווח לוועדה, אז אל"ף, גם אגיד לפרוטוקול את מה שאמרתי בשיחה נפרדת: אנחנו חושבים שהדיווח הוא חשוב, אנחנו ערך בדיווח ולשים על שולחן הכנסת את הדברים.

יובל טלר: אנחנו קצת חידדנו גם בשיתוף הלשכה המשפטית את הנוסחים.

מיכאל ביטון: זה מקובל.

מיכאל ביטון: אין צורך להקריא.

מיכאל ביטון: מה שסגרתם ביניכם – מקובל.

איתי עצמון: נקבע גם מועדים – מועד שעד אליו יימסר דיווח לוועדה.

מירב תורג'מן: אבל חשוב שהדיווח הראשון לוועדה יהיה כעבור שנתיים מתחילת החוק.

מיכאל ביטון: לא, לא טוב לי, כי גם אם לא יהיו תוצאות, אחרי שנה אני רוצה לדעת מה היישום.

מיכאל ביטון: זה לא אומר שאני יודע השפעות, זה רק אומר שכל מה שהתחייבתם בלוחות זמנים של אותה שנה התרחש, עמדתם בפעולות שנדרשתם לבצע באותה שנה.

מיכאל ביטון: לא השפעות ותוצאות אלא גם מעקב יישום.

איתי עצמון: אז אני מציע שיהיה הבדל בין שני סוגי הדיווחים.

איתי עצמון: כלומר, יהיה דיווח אחד שבעצם יעסוק בהיערכות ליישום החוק, ולאחר עוד שנה נוספת – זה כבר הדיווח על היישום וההשפעות, וכו'.

מיכאל ביטון: ואם תגלו שהחוק השפיע לפני שידעתם, תרשו לעצמכם לדווח קודם.

יובל טלר: כן.

יובל טלר: נשמח.

יובל טלר: הסוגיה של העונשין – ביקשתם להוסיף עבירה פלילית על מי שעוסק במתן שירות מידע פיננסי וטעון באישור ואין לו אישור, אז נוסיף בסעיף 56א(2) עוד פסקה שאומרת: "עסק במתן שירות מידע פיננסי בלי שבידו אישור לכך, או בניגוד לתנאי האישור, בניגוד להוראות סעיף 2ב'", ונוסיף ונתקן את סעיף 62ג' בהגדרה "עבירה" – נוסיף שם בפסקה (1): "עבירה לפי חוק זה, למעט עבירה לפי סעיף 56א(2) ועבירה לפי סעיף 56ב' הנעברת על ידי גוף הנדרש לקבל אישור לפי סעיף 2ב'".

יובל טלר: הכוונה היא פה שסמכויות החקירה של הרשות לא תחולנה לגבי העבירות האלה שנעשות על ידי הגופים שצריכים לקבל אישור, ולא רישיון.

רעות גורדון כץ: צוהריים טובים.

רעות גורדון כץ: בהקשר לתיקון האחרון המבוקש, חשוב לי לחדד שהמשמעות שלו – מאחר וככל שאנחנו מחריגים את העבירות האלה מסמכות החקירה של הרשות לניירות ערך ובהינתן ששני הרגולטורים האחרים – בנק ישראל ורשות שוק ההון אין להן סמכויות חקירה.

רעות גורדון כץ: למעשה, מי שיצטרך לחקור ולאכוף את העבירות האלה זאת משטרת ישראל.

רעות גורדון כץ: המשטרה לא הייתה בשיח בעניין הזה, וכמובן – גם אין את המומחיות הספציפית, אז אין לנו איזו שהיא עמדה משטרתית אבל כן חשוב להסב את תשומת לב הוועדה שבעצם זה ייאכף בהתאם לתעדוף הכללי של משטרת ישראל, שכמובן – היא גוף האכיפה המרכזי ואמונה על מגוון רחב של עבירות.

מיכאל ביטון: תודה.

רחלי בינדמן: אני רוצה להבין – אנחנו בעצם, בסופו של דבר מלוחות הזמנים המקוריים התוצאה היא שבאמת יש הקדמה של חודשיים, אחרי שתי דחיות שכבר היו, זאת אומרת שזאת כבר דחייה של שנה, ואז עכשיו – אחרי שכבר סגרנו שכרטיסי חיוב מתחילים בינואר בגלל שהפינטקים חוששים מיתרון תחרותי לבנקים שוב דוחים את זה בחודשיים.

רחלי בינדמן: אנחנו עולים לאוויר בתחילת השנה הבאה.

רחלי בינדמן: כל חודש כזה, כשאילנית בעצמה אומרת שיש פה חודשי הסתגלות, שזה לא נכנס במידי – זו פגיעה בתחרות.

רחלי בינדמן: למה אי אפשר לתת לנו להתחיל

מיכאל ביטון: אבל גם פער של חצי שנה בין הבנקים לבין חברות הפינטק ביציאה לתחרות – זו גם פגיעה בתחרות.

רחלי בינדמן: מה יקרה?

רחלי בינדמן: מה יקרה?

מיכאל ביטון: אני לא יודע, אבל כפי שאת מגינה על תחרות במאבק שלך עם העצמה של הבנקים, אנחנו לא רוצים שלבנקים יהיה יתרון על חברות שנכנסות לשוק ויחכו חצי שנה.

מיכאל ביטון: ולכן ההחלטה הזאת היא מדתית ופער של שלושה חודשים ביניכם הוא סביר ולא פוגע דרמטית באף אחד מהצדדים.

אילנית מדמוני: מקובל, אבל לקצר עוד קצת – אי אפשר, את ההלוואות והפיקדונות?

מיכאל ביטון: אילנית, אי אפשר.

רחלי בינדמן: גם את החודשיים שנתנו – זה הופך את הימים - - -

מיכאל ביטון: עמדתך נשמעה, אבל האיזונים שלנו פה זה להקשיב לכולם.

מיכאל ביטון: לא ניקח שחקן אחד שמח ושחקן אחד עצוב, ברפורמה.

מיכאל ביטון: יש כמה עצובים, זה מתוקף הרפורמה, אבל השחקנים החדשים שהם בסך הכול מתואמים ובעד הרפורמה לא יתגוששו בגלל אותה חצי שנה.

רחלי בינדמן: כן, אבל גם הבקשה שלנו לגבי המידע, שהסברנו שזה חסם תחרותי – מגבלות התשלום, גביית התשלום מהקריאה החמישית, לא הייתה פשרה לטובתנו.

מיכאל ביטון: אנחנו לא חושבים גם פה שזה חסם דרמטי כי ארבעת הפניות הראשונות הן ללא תשלום ומי שהוא מקוון ודיגיטלי – עם הבנק אין הגבלה.

מיכאל ביטון: אנחנו נבדוק את זה עוד שנה.

מיכאל ביטון: אם אהיה פה עוד שנה אני מתחייב בפניך לעשות בקרה על הדבר הזה.

רחלי בינדמן: בסדר.

רחלי בינדמן: יהיה קשה לעשות את זה מעבר לזה, אני אומרת לך.

רחלי בינדמן: לא יהיה א השירות המיטבי ללקוחות בזמן אמת כשמגבילים.

מיכאל ביטון: אף אחד לא האמין שבשבועיים נביא את חוק הבנקאות הפתוחה לכנסת אחרי חמש שנות עיכובים, אז תאמיני שכאשר אנחנו מתחייבים לבקרה ואת רואה את רמת הדיווח והאינטנסיביות שנדרוש מהאוצר, יש לנו מנופי לחץ אחרים לדאוג שדברים יקרו כשאנחנו רוצים שהם יקרו.

רחלי בינדמן: אפשר להכניס את העניין הזה של עוד שנה לחקיקה?

רחלי בינדמן: בדיקת ארבע הקריאות עוד שנה, אם אנחנו נראה שזה לא יהיה מייצר עומס, כמו שנטען.

מיכאל ביטון: זה ייבחן, זה יהיה בדיווח ואני מתחייב בפניך שאם אני רואה בעיה מהותית יהיו להם לוחות זמנים, מצדי, להביא תקנות מתוקנות שמשנות את המרכיב הזה.

רחלי בינדמן: תודה.

יובל טלר: לגבי הנושא של העברת מידע לפרטיים, מה שאנחנו רוצים זה לקבוע שנותן שירות שבמסגרת השימושים שהוא ייתן ללקוח הוא נותן לו גם שירות של ריכוז מידע, יאפשר ללקוח להוריד את המידע באופן חד פעמי, כדי שהוא יתקשר אתו ויוכל - - -

מיכאל ביטון: כן.

מיכאל ביטון: זאת הפנייה של אדם פרטי.

מיכאל ביטון: זאת הבהרה שמספקת אותנו.

יובל טלר: ולגבי יועצי משכנתאות.

יובל טלר: אמיר, תתייחס.

אמיר וסרמן: שוחחנו גם עם יועצי משכנתאות.

מיכאל ביטון: 80% מהציפייה שלהם התממשה?

מיכאל ביטון: יופי.

מיכאל ביטון: קודם כל, נבנה ערוץ דיאלוג וליווי וזה כבר מאוד חשוב.

אמיר וסרמן: והרעיון הוא שנותן שירותי המידע יוכל לאפשר גישה מוגבלת לגורמים חיצוניים כמו יועצי המשכנתאות – הוא עדיין מפקח על העברת המידע, ואנחנו נקבע הוראות, כרגע מוצע לקבוע את זה בתקנות שיסדירו את הממשק הזה.

מיכאל ביטון: יופי.

מיכאל ביטון: רשמנו לפנינו גם את הצהרת ראש הרשות לניירות ערך שבטווח ארוך תהיה פעולה ממשלתית לנסות להסדיר את מעמדם בחוק של יועצי המשכנתאות.

מיכאל ביטון: אני מבקש מכם – גם מהאוצר וגם מכל הגופים, זה לא יקרה בשנה ולא בשנתיים, אבל להסדיר את מעמדם בחוק.

מיכאל ביטון: בסך הכול הם מתעסקים בנושא שהוא דיני נפשות, והם עושים עבודה טובה אבל יכולים להיות גם שרלטנים שמוכרים שירות של ייעוץ משכנתאות, ואין שום כללים לדבר הזה.

מיכאל ביטון: זה תחום פרוץ ואני דורש שהממשלה תתחיל לטפל בזה, ואני יודע שהיו דיונים בממשלה על הסדרת המעמד שלהם ואם הרשות לניירות ערך לקחה מנהיגות וסייעה לנו בפתרון הזה – גם את הפתרון היותר עמוק של הסדרת מעמדם של יועצי משכנתאות בישראל.

מיכאל ביטון: לא מכניסים את זה לחוק, אבל אנחנו דורשים שתעסקו בזה, ואנחנו נדע לשאול על זה איפה הדברים עומדים במעלה הדרך.

יונתן ברלינר: אני באמת מאמין בכל ליבי, ולא ציינתי את זה כל כך, שלגבי הרפורמה הנוכחית – השארת יועצי המשכנתאות מחוץ לרפורמה הייתה בעצם גורמת לפספוס רבות ממטרות הרפורמה.

יונתן ברלינר: למרות ההתנגדויות, שהתעקשת שיועצי המשכנתאות ייכנסו – אני באמת מאמין בלב שלם שזה יגרום לרפורמה להצליח, ישפר מאוד את התחרות והוזלת הריביות לציבור בישראל.

יונתן ברלינר: אני חושב שזה מאוד מאוד משמעותי - - -

מיכאל ביטון: אולי גם יקומו גופים איכותיים וטובים של יועצי משכנתאות שלא פוגעים ביועץ הפרטי אבל נותנים לו את המעטפת של היכולת לפנות ולקחת שירות, ובעצם להיות אחד הגופים הבאים שהם חלק מהרפורמה.

יונתן ברלינר: אין ספק שעם התפתחות שוק לייעוץ המשכנתאות בעשור האחרון, כשהוא גדל משנה לשנה במאות יועצים – הגיע הזמן שבסדר גודל כזה כבר באמת יהיה פיקוח ולא ייכנסו גופים שרלטנים לתחום, והוא יהיה מוסדר באופן מלא.

יונתן ברלינר: תודה רבה.

איתן מדמון: משהו קטן שאני לא יודע איך לפתוח אותו, ואני לא חושב שצריך לפתוח אותו אבל אני כן חושב שצריך שייאמר פה – שלצד ההיסטוריה של הרפורמה הזאת אני רוצה שנזכור כולנו שאנחנו מטפלים כרגע ומסתכלים על השוק של המידע הפיננסי – זה נקרא "חוק המידע הפיננסי" – על מערכת שמחזיקה 33% מנכסי הציבור בסך הכול, 44% מהאשראי בציבור.

איתן מדמון: זה הכול.

איתן מדמון: במרבית הנתונים והמערכות הפיננסיות שקיימות במשק הישראלי, כולל מול לקוחות קמעונאיים, לא רק מול לקוחות - - -אנחנו לא מטפלים פה בכלל - - -

מיכאל ביטון: אני אמרתי בפתח דבריי: יש רפורמות שונות בשוק ההון ובעולם הכספים בישראל, והם חלו והשפיעו על גופים פיננסיים שהם חוץ בנקאיים ויהיו עוד רפורמות, אבל אנחנו לא מחילים כרגע ולא עושים הרחבה לרפורמה הזאת.

מיכאל ביטון: אנחנו ממקדים אותה במה שהיא ממוקדת.

מיכאל ביטון: ימים יגידו על האפקטיביות שלה.

מיכאל ביטון: זה לא משחרר את הממשלה מלהסתכל על החלק שלא שייך לבנקים וגם שם נצטרך לראות אם יש כשלי שוק, קרטלים או תופעות אחרות, ולטפל בהן.

איתן מדמון: אני מבין את הרגולציה מחו"ל, והיא בדיוק אותה רגולציה - - -

מיכאל ביטון: אבל מסגרת תחולת החוק הזה ומסגרת העיסוקים שלו נהגתה, נוסחה, גובשה ונידונה פה מילה במילה.

מיכאל ביטון: זאת שאלה מהותית שאתה מעלה, והיא נכונה, ויש עולם כספי ענק שהוא לא פה – זה מקובל, ההערה הזאת.

מיכאל ביטון: אני לא אכניס אותו לפה אבל אני מחויב לעשות עליו פיקוח ובקרה, ואם צריך גם רפורמות בתחומים הללו.

מיכאל ביטון: אבל זה לא יידון במסגרת החוק הזה, כרגע.

מיכאל ביטון: או

איתי עצמון: אז נקרא את החוק ברמה העקרונית.

מיכאל ביטון: תקראו ואחרי זה תעשו דיוקים, כן.

אורית שרייבר: "יחיד שעוסק בייעוץ פיננסי ללקוחות, לרבות יועץ משכנתאות אשר לו יהיה רשאי נותן שירות לתת גישה מוגבלת למידע של הלקוחות על גבי מערכות נותן השירות לצורך מתן הייעוץ הפיננסי כאמור, ובלבד שמספר לקוחותיו של היחיד מצומצם, וכן את התנאים לפעילות כאמור לשם הבטחת שמירת עניינם של הלקוחות".

מיכאל ביטון: בסדר, מקובל.

מיכאל ביטון: מה עוד?

אורית שרייבר: ברשותך, אני רק אשמח להוסיף לפרוטוקול לגבי היחיד כאן שאין הכוונה למצוא כאן איזושהי דרך לטפל בגופים שהחוק כבר דן בהם ועוסק בהם וקבע להם את הדרך איך לפעול בשוק הזה.

אורית שרייבר: הכוונה כאן באמת לגורמים שהחוק לא טיפל בהם עד כה.

מיכאל ביטון: תודה על ההבהרה.

מיכאל ביטון: אנא, קראו את הסעיף הזה.

עמיהוד שמלצר: 30(ב).

עמיהוד שמלצר: "הרשם יורה לנותן השירות, לאחר שנועץ בראש מערך הסייבר הלאומי ובמאסדר נותן השירות להודיע על אירוע האבטחה כאמור בסעיף (א) גם ללקוח שיש חשש לפגיעה ממשית בפרטיותו בעת האירוע.

עמיהוד שמלצר: - - - למקורות מידע נוספים הנותנים לנותן השירות גישה למידע פיננסי, ואולם הרשם רשאי לעכב או למנוע הוראה כאמור בשל נסיבות הנוגעות להתמודדות עם אירוע האבטחה.

עמיהוד שמלצר: מקור מידע שקיבל הודעה לפי סעיף קטן זה ידווח על כך למאסדר מקור המידע ללא דיחוי.

עמיהוד שמלצר: לעניין זה: "מערך הסייבר הלאומי" : מערך הסייבר הלאומי שהוקם על פי החלטות הממשלה ופועל בהתאם להחלטותיה".

איתי עצמון: מבחינת העיכוב של מסירת ההודעה זה לא צריך להיות – זה בעצם ה- - -של ההיוועצות עם מערך הסייבר?

עמיהוד שמלצר: כן.

עמיהוד שמלצר: זה מה שיהיה בתהליך ההיוועצות.

איתי עצמון: כי מה שאני קראתי זה – שהרשם רשאי לעכב את מסירת ההודעה ללקוח או להימנע ממסירת הודעה כאמור לאחר התייעצות עם מערך הסייבר הלאומי ועם המאסדר בשל נסיבות הנוגעות להתמודדות עם האירוע.

מיכאל ביטון: טוב, אתם תנסחו את זה.

מיכאל ביטון: זה בסדר גמור, העיקרון מובן וזה מה שחשוב.

מיכאל ביטון: מה עוד, חברים?

איתי עצמון: לדעתי השלמנו את הדיון.

מיכאל ביטון: אני לא יודע למה לא נשאר אף חבר כנסת אתי.

מיכאל ביטון: מלחמת ההתשה נגמרה בניצחון, ניצחון לציבור, לאזרחים.

מיכאל ביטון: לפחות יש חוק שיש בו תקווה לפתיחת עולם הבנקאות וכניסת שחקנים חדשים, שחקני פינטק ישראלי ואחרים שלא פעלו בארץ וייכנסו.

מיכאל ביטון: יש פה בשורה בשקיפות המידע, בבעלות של המידע הפיננסי אצל הלקוח עצמו ולא אף אחד אחר, ובשולי הדברים – הבנקים בישראל הם גוף חשוב.

מיכאל ביטון: אני לא אוהב שכולם אוהבים לחבוט בהם ולהלקות אותם.

מיכאל ביטון: ראינו משברים פיננסיים בעולם, ראינו בנקים שפשטו רגל בארצות הכי נערצות שלנו – ראינו את זה באמריקה, ראינו את זה במקומות אחרים.

מיכאל ביטון: עולם הבנקאות יציב, משגשג והוא טוב – גם רווחי זה טוב, אבל לא רווחי חזירי, לא רווחי של משכורות עתק.

מיכאל ביטון: במשכורות העתק הכנסת נגעה, הגבילה את הסכומים, ואף בנק לא התמוטט, וארבעה אנשים עדיין רוצים לנהל בנק ולהיות יושבי-ראש בנק בחצי המחיר של הגבלת השכר בתפקידים בכירים.

מיכאל ביטון: אבל אני רוצה את המידתיות, שאנחנו אומרים: הבנקים חשובים לנו, החברות החוץ בנקאיות חשובות לנו, הצטרפות הבנק הדיגיטלי ובנק אופק חשובים לנו, אנחנו רוצים לתת מענה לכל השחקנים באיזונים ובאופן מידתי.

מיכאל ביטון: היה פה קשב רב לכל הדעות שנשמעו, גם אם לא התקבלו.

מיכאל ביטון: הקשב הזה ימשיך להיות במעלה הדרך, בבקרה על הרפורמה.

מיכאל ביטון: נדע להודות איפה טעינו ואיפה הגבלנו יתר על המידה, איפה לא עשינו את המעשה שהיה פותח את השוק הזה טוב יותר.

מיכאל ביטון: נהיה חכמים יותר בעוד שנה, שנתיים, שלוש וארבע.

מיכאל ביטון: בינתיים אני רוצה להודות לכל אנשי המקצוע בכל הרשויות הממשלתיות בהובלת משרד האוצר, לצוות שלי, לעדית וצוות הוועדה ואיתי, לצוות הייעוץ המשפטי, הדובר שלי – ליאור, לאנשי הזום, למתמחים שלנו, הסטודנטים, שבאים אלינו.

מיכאל ביטון: ובאמת, ברוח הזאת ממש עשינו את הלא יאמן והבאנו את רפורמת הבנקאות.

מיכאל ביטון: נצביע עליה בעוד יומיים, בתקווה שהכנסת תצביע במליאה ותאשר אותה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לכולם, ישיבה זו נעולה.